Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до Маріупольської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування. В позові зазначила, що [INFO] помер [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Зазначена квартира належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.06.1994 року, виданого відповідно до розпорядження № 21878 від 20.06.1994 року. 20.06.1994 року [PERSON] складено заповіт, яким він заповідав вищезазначену квартиру [PERSON] У зв'язку з тим, що документи не були оформлені належним чином, а саме - право власності не зареєстроване, позивачці було рекомендовано нотаріусом звернутись до суду з позовною заявою, оскільки видати свідоцтво про право на спадщину неможливо. Позивачка просить суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Позивачка та представник позивача до зали судового засідання не з'явились, надали заяву з проханням розглянути справу у їх відсутності, позов підтримали в повному обсязі. Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, надавши суду письмові пояснення. Дослідивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.08.2014 року вбачається, що зареєстровано смерть [PERSON], померлого [INFO] (а.с.9). З заповіту від 20.06.1994 року №4-3802 вбачається, що [PERSON] заповів [PERSON] квартиру [ADDRESS] (а.с.13). З матеріалів спадкової справи вбачається, що інших спадкоємців немає. Згідно зі ст. 328 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] від 19.02.2015 року, загальна площа складає 37,0 кв. метрів, жила - 18,8 кв. метрів. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частина 2 статті 3 цього Закону визначає, що державна реєстрація гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно з ч. 4 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Тобто такі права мають підтверджуватися відповідними правовстановлюючими документами, а право власності - бути зареєстрованим належним чином, відповідно до закону, оскільки такою реєстрацією держава визнає наявність цих прав і гарантує їх достовірність. Згідно із ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.03.2015 року приватним нотаріусом [PERSON] було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] після померлого [INFO] [PERSON] (а.с.14). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 27.06.1994 року, наданого згідно з розпорядженням № 21878 від 20.06.1994 року, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с.8). Правовстановлюючого документу на спірну квартиру, крім реєстраційного посвідчення не існує. Враховуючи той факт, що на теперішній час позивачка позбавлена можливості зареєструвати право власності після померлого у органах реєстраційної служби речових прав на нерухоме майно, суд вважає необхідним захистити права позивачки та визнати за нею в судовому порядку право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування.

Outcome: approved