Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що їй на праві власності належить земельна ділянка по [ADDRESS]. Відповідачі користуються суміжною земельною ділянкою по [ADDRESS], на якій незаконно, з порушенням ДБН, здійснили добудову з піччю(барбекю) та побудували газопровід, чим порушуються правила добросусідства, створюється загроза для життя, здоров'я її та членів її сім'ї. З урахуванням неодноразових уточнень позовної заяви остаточно просила: заборонити [PERSON], [PERSON] здійснювати будівництво добудови з піччю «барбекю» та газопроводу на земельній ділянці по [ADDRESS], яка межує із земельною ділянкою по [ADDRESS], що належить [PERSON], та встановлювати на огорожі електричні прилади, дріт та металеві вироби; знести добудову з піччю «барбекю» та демонтувати газопровід, встановлені на огорожі електричні прилади, дріт, та металеві вироби за рахунок [PERSON] та [PERSON] у примусовому порядку шляхом примусового входження державних виконавців на земельну ділянку [PERSON], [PERSON]; зобов'язати відповідачів не перешкоджати виконанню рішення суду по примусовому знесенню добудови та газопроводу; стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] 5 000 грн. моральної шкоди. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 04.11.2014 року позов у частині заборони відповідачам будівництва газопроводу та знесення газопроводу, що проходить вздовж огорожі позивача по [ADDRESS], залишено без розгляду. У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав повністю, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Представник відповідачів позов не визнав повністю, пояснивши, що спірна будівля збудована згідно з проектом з дотриманням будівельних норм і правил та ніяким чином не порушує прав позивачки; окрім того, паркан збудований на межі земельних ділянок, тому перебуває у спільному користуванні. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належать земельні ділянки: площею 0,15 га - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд та площею 0,0984 га - для ведення особистого селянського господарства у с. Соснівка Полтавського району та області(а.с.11-13). На зазначеній земельній ділянці нею зведений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, в т.ч. огорожа, що підтверджується будівельним паспортом(а.с.23-27) та визнається сторонами. [PERSON] та [PERSON] є власниками суміжних земельних ділянок: площею 0,2499 га та 0,1982 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд у с. Соснівка Полтавського району та області(а.с.104-107). [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.03.2005 року(а.с.5). Як вбачається з висновку судової будівельно-технічної експертизи №50 від 10.06.2014 року відповідачі на належній їм земельній ділянці по [ADDRESS] та області здійснюють будівництво альтанки, стійки якої побудовані на відстані 0,415 м від огорожі домоволодіння по [ADDRESS], що належить [PERSON], а піч барбекю примикає до бетонної огорожі - межі земельної ділянки… що не відповідає вимогам ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських селищ(п. 3.25). До огорожі зазначеного домоволодіння прикріплені металом електроприлади(а.с.219-233). Статтею 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Стаття 386 ЦК України встановлює, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частини 1 статті 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил; згідно частини 4 цієї ж статті, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Таким чином, збудовані з порушенням ДБН альтанка та піч барбекю підлягають знесенню [PERSON] та [PERSON] як такі, що порушують права [PERSON], а виходячи з положень ст. 386 ЦК України, відповідачам слід також заборонити продовжувати будівництво цих споруд. Також суд вважає безпідставними твердження відповідачів про те, що огорожа перебуває у спільному користуванні, оскільки зазначена споруда збудована [PERSON], тому вона як власник має виключне право користування зазначеним майном. Виходячи з цього, розміщені на огорожі електроприлади також підлягають знесенню. При цьому суд вважає, що визначений позивачем спосіб захисту порушеного права (знести добудову з піччю «барбекю» та встановлені на огорожі електричні прилади, дріт, металеві вироби за рахунок [PERSON] та [PERSON] у примусовому порядку шляхом примусового входження державних виконавців на їхню земельну ділянку) не відповідає вимогам ст.ст. 16, 376 ЦК України щодо способів захисту порушеного права, тому позов у цій частині підлягає частковому задоволенню - шляхом зобов'язання відповідачів знести зазначені споруди. У частині зобов'язання відповідачів не перешкоджати виконанню рішення суду по примусовому знесенню добудови позов задоволенню не підлягає за безпідставністю, оскільки на час ухвалення рішення суду не встановлено обставин, які б свідчили про перешкоджання відповідачів виконанню рішення суду в майбутньому; окрім того, порядок виконання судових рішень регулюється Законом України «Про виконавче провадження». Позовні вимоги у частині стягнення моральної шкоди не підлягають розгляду з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України до початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов. Позовна заява від 15.04.2014 року «про збільшення позовних вимог» за своєю суттю є заявою про зміну предмету позову, яка подана позивачем під час розгляду справи, тому вимога про відшкодування моральної шкоди не підлягає розгляду у цьому провадженні. На підставі викладеного та

Outcome: partial