Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини у розмірі 1000,00 грн., починаючи з винесення рішення судом та до досягнення дитиною 23-х років, а також стягнення понесених позивачем судових витрат. Свої вимоги мотивувала тим, що 06.10.2012 року між сторонами укладено шлюб, від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, з причин відсутності порозуміння та поваги, що призвели до фактичного припинення шлюбних відносин. Останні 9 місяців сторони проживають окремо. Відповідач не цікавиться донькою, не бере участі у її вихованні. Позивачка не має змоги працювати, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Крім того, дитина постійно перебуває під педіатричним наглядом, що потребує додаткових витрат. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити в повному обсязі, при цьому позивачка зазначила, що вже рік як вони проживають окремо, не ведуть спільне господарство, оскільки у відповідача не склались стосунки з її батьками, крім того у неї з відповідачем діаметрально протилежні погляді на спільне проживання та виховання дитини. На примирення вона не згодна. Крім того, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1000,00 грн., оскільки відповідно до чеків нею лише на памперси та медичний догляд дитині, якій виповнився один рік, витрачається більше вказаної суми. На теперішній час вона не працює, батьки матеріально утримують як її так і доньку. Відповідач в судовому засіданні частково заперечував проти позову, зазначив, що згоден на розірвання шлюбу, однак не погоджується з встановленим позивачкою розміром аліментів на дитини. У зв'язку з тим, що у нього відсутнє постійне місце роботи і він не має регулярного доходу, просить стягувати аліменти в розмірі 400,00 грн., однак зазначив, що розуміє, що зазначений розмір аліментів не зможе забезпечити належного рівня матеріального утримання його доньки, а тому згодний сплачувати суму яку визначить суд. Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06.10.2012 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1486 (а.с. 6), від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. (а.с. 7) Спільне життя у сторін не склалось, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують подружні стосунки. Шлюб підлягає розірванню, оскільки встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів, суд враховує, що обов'язок по утриманню дитини, нормами діючого законодавства покладається на обох батьків та що відповідач тимчасово не працює. Суд вважає правильним стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання доньки 1000,00 грн., починаючи з 10.03.2015 року до досягнення дитиною повноліття. На час розгляду справи не встановлено підстав для стягнення аліментів до 23 річного віку дитини, оскільки відсутні підстави передбачені ст. 199 СК України, згідно якої, якщо повнолітня дочка, син продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати її до двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати по справі в розмірі 243,60 грн. та на користь позивачки в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved