Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , мешканця [ADDRESS] , про стягнення аліментів на утримання дитини . Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю і просить суд їх задовольнити , оскільки відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини . При цьому пояснила , що знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем , 04.04.2012 року останній виїхав у Польщу де знаходиться в даний час . Останній раз розмовляла з відповідачем по телефону в серпні місяці 2013 року і зрозуміла , що йому відомо про виклик до суду . Після телефонної розмови відповідач припинив з нею спілкуватися . За весь час відсутності відповідача останній будь-якої допомоги на утримання спільної дитини не надавав . Відповідач в судове засідання не з'явився , хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи , не повідомив суд про поважні причини неявки в судове засідання , що стверджується матеріалами окремого доручення суду ( а.с. 31-54 ) . Судом встановлено, що 29.08.2003 року сторони уклали шлюб , який був зареєстрований в м. Нарушево Мазовецького воєводства Республіки Польща ( а.с.6-7 ) . Від шлюбу у сторін народилися дитина - [PERSON] , [INFO] , що стверджується відповідним свідоцтвом про народження дитини ( а.с. 8 ) , яка проживає разом з позивачкою і знаходиться на утриманні останньої ( а.с. 9 ) . Відповідно до довідки про заробітну плату позивачка отримує заробітну плату в розмірі нижчому ніж мінімальна заробітна плата ( а.с. 27 ) , що є недостатньо для забезпечення належного матеріального рівня проживання та виховування дитини . В позовній заяві зазначено , що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати дитину, не турбується про здоров'я , її фізичний стан , не надає матеріальних коштів на утримання дитини . Як вбачається з матеріалів справи відповідач є фізично здоровою особою, іншої сім'ї не має , тому може надавати матеріальну допомогу позивачці на утримання спільної дитини . Суд , дослідивши письмові докази , які є в справі , заслухавши доводи та пояснення позивачки , приходить до висновку, що позов слід задовольнити в повному обсязі . Таке рішення суд мотивує наступними обставинами, а саме : Так , відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Зі змісту ч. 3 ст.181 СК України вбачається, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері , батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також ч.1 ст. 183 СК України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину , визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст.191 зазначеного Кодексу убачається , що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі наведеного та встановленого, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню , оскільки відповідач ухиляється від обов'язку утримувати малолітню дитину , чим ставить її та позивачку у складне матеріальне становище , а тому аліменти на утримання дитини повинні бути стягнуті з відповідача в судовому порядку , в частці від заробітної плати ( доходу ) відповідача . Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача судові витрати.

Outcome: approved