Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від його заробітку доходу щомісячно, але не менш 30% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі позову до суду та до досягнення донькою повноліття. Позивачка зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 30 квітня 2011 року. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб між ними розірвано 10.03.2017 року за рішенням суду. Дитина мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні, а відповідач з моменту фактичного припинення шлюбних відносин, коштів на утримання дитини не надає, а її коштів не вистачає для утримання доньки, тому вона змушена звернутися до суду з цим позовом. Відповідач здоровий та працездатний, а тому може сплачувати аліменти на рівні ? частки усіх видів заробітку (доходу), оскільки працює в ТОВ «Інструмент-центр» на посаді слюсаря-ремонтника 3 розряду та має постійний дохід у розмірі 4579 грн. Позивач інших утриманців немає, він працездатний, його стан здоровя дозволяє працювати, а тому вважає що він може сплачувати такий розмір аліментів. Позивачка у судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов визнав у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.04.2011 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 березня 2017 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.9). Після розірвання шлюбу спільне господарство між сторонами не ведеться та вони проживають окремо. Дитини проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Згідно довідки старшої будинку від 08.06.2017 року дитина проживає разом з позивачкою за адресою: м. Мелітополь, просп. 50-річчя Перемоги[ADDRESS] (а.с.10). Відповідач не надає позивачці добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча є працездатним та має можливість надавати таку допомогу. З цими обставинами відповідач погодився, надавши заяву про визнання позову. Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При вирішенні питання щодо визначення розміру аліментів, суд враховує обставини, зазначені у ст. 182 СК України, а також приймає до уваги визнання позову відповідачем. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, а також визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає необхідним відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір». Стягнення аліментів слід здійснювати відповідно до вимог ч.1 ст.191 СК України з дня звернення позивачки до суду з даним позовом, тобто з 08 червня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved