Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій зазначила, що 14.09.2013 між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкова реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1239. Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON], [INFO] Сімейне життя між сторонами не склалося у звязку з наявністю відносин з іншою жінкою. Шлюбно - сімейні відносини припинені з серпня 2016, мешкають окремо. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин відповідач матеріально позивачу та дитині не допомагає, ухиляється від свого обовязку щодо утримання малолітнього сина. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 14.09.2013 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкова реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1239, та стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, позивач дала пояснення, аналогічні позовним вимогам, вказавши, що їх з відповідачем шлюб існує формально, примирення неможливе. Відповідач в судове засідання зявився, проти задоволення позову не заперечував.. Вислухавши думку сторін та представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні факти. 14.09.2013 між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкова реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1239, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-ВЛ №296054 від 31.08.2016. Від шлюбу сторони мають сина: [PERSON], 29.12.2.2013 р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження І-ВЛ №347176 від 21.01.2014. Сімейне життя у сторін не склалося, шлюбно-сімейні відносини вони не підтримують, спільне господарство не ведуть. Відповідно до п.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне сімейне життя подружжя суперечило б інтересам одного із них, яке має істотне значення. Судом встановлено той факт, що подальше спільне життя між сторонами та збереження шлюбу неможливе, суперечить інтересам одного із них, яке має істотне значення. Згідно вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст.198 СК України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Частиною 1 статті 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України). Діти знаходяться на утриманні матері. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина, який її потребує. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати необхідно стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved