Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що з 28 жовтня 2007 року по 04 березня 2013 року знаходилась у шлюбі з відповідачем. 04 березня 2013 року Саратським районним судом Одеської області шлюб між ними було розірвано. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час їх сім'я фактично розпалася. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. У зв'язку з тим, що відповідач офіційно працює, має додатковий заробіток, позивачка вважає, що він в змозі щомісячно надавати допомогу на утримання сина по 500 гривень, щомісячно, з урахуванням того, що дитина часто хворіє. Позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина по 500 гривень, щомісячно, до повноліття сина, а також стягнути з відповідача 300 гривень за надану їй юридичну допомогу. У судовому засіданні позивачка, її представник адвокат [PERSON] підтримали позов у повному обсязі, просили задовольнити. Відповідач, його представник адвокат [PERSON] позов визнали частково. Відповідач погодився сплачувати аліменти на сина із заробітній платні у розмірі, встановленому законодавством. Заслухавши сторони, їх представників, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Суд вважає, що між сторонами склались правовідносини, що виникають із сімейного законодавства, пов'язані з обов'язком батьків утримувати неповнолітніх дітей, тому необхідно керуватися Сімейним кодексом України. Згідно до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджаються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі... Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статею 184 цього Кодексу... З копії свідоцтва про шлюб, копії рішення Саратського районного суду Одеської області від 04 березня 2013 року видно, що сторони знаходились у шлюбі з 28 жовтня 2007 року по 04 березня 2013 року ( а.с. 4, 6). Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER], - сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Як видно із довідки Саратської селищної ради Саратського району, Одеської області, син мешкає з матір'ю, знаходиться на її утриманні (а.с. 7). У судовому засіданні встановлено, що сторони мешкають окремо; разом з позивачкою проживає неповнолітній син, батьком якого є відповідач; який добровільно не оказує матеріальної допомоги в його утриманні. Позивачка не надала суду докази, що відповідач отримує додаткові заробітки. Відповідач, будучи працездатним, офіційно працює в Саратської ЦРЛ Одеської області на посаді зубного техніка, з посадовим окладом, тому суд вважає, що він повинен сплачувати аліменти на сина не у твердій грошовій сумі, а у частці від доходу (а.с. 12). При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище та стан здоров'я дитини, матеріальне становище відповідача, і вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на сина у розмірі по 1/4 частині зарплатні . Крім того, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки 300 гривень за надану їй юридичну допомогу, а також судовий збір на користь держави (а.с. 7).

Outcome: partial