Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що вона є спадкоємцем по заповіту майна свого батька [PERSON], який помер 18.08.2013 року, в с.Бистрик Ружинського району Житомирської області, та який мав у приватній власності житловий будинок з господарськими будівлями, та земельну ділянку площею 0.4298 га призначену для обслуговування житлового будинку, погосподарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, розташовані по вул.Щорса, 43 в с.Бистрик Ружинського району Житомирської області. На данний час позивач бажає отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно спадкодавця: на житловий будинок, та земельну ділянку, однак зробити цього не може, із-за відсутності правовстановлюючого документа на житловий будинок, та у звязку з тим, що відповідно заповіту спадкоємцями майна померлого [PERSON] є також - [PERSON], [PERSON], відповідачі по справі, які не заперечують стосовно визнання за позивачкою спадкового майна в цілому. Тому просить суд визнати за нею право власності на вищевказане майна. В суд позивач, відповідачі, представник відповідача, не зявились, подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, позивач, заявлені позовні вимоги підтримує, а відповідачі, представник відповідача не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.. Позивачка є спадкоємцем по заповіту майна свого батька, [PERSON], який помер 18.08.2013 року, в с.Бистрик Ружинського району Житомирської області, що стверджується: - паспортом серії МЕ №748999 виданим 27.04.2006 року Дарницьким РУ ГУ МВС України в м.Києві; свідоцтвом про смерть серії І-ТП №221379 виданим 19.08.2013 року Бистрицькою сільською радою Ружинського району Житомирської області; заповітом від 02.12.2005 року посвідченого секретарем Бистрицької сільської ради Ружинського району Житомирської області та внесеного до реєстру за №143; З довідки виданої Бистрицькою сільською радою Ружинського району Житомирської області за №842 від 27.10.2015 року, вбачається, що відповідно до записів в погосподарській книзі за [PERSON] рахується житловий будинок, який знаходиться за адресою вул.Щорса,43 в с.Бистрик Ружинського району Житомирської області, і він був головою двору. З технічного паспорта на вказаний житловий будинок, який виготовлений Бердичівським МБТІ Житомирської області 24.06.2014р., вбачається, що житловий будинок №43 по вулиці Щорса в с.Бистрику Ружинського району побудований в 1965 році і має площу 67.7 кв.м., господарські споруди:погріб під частиною господарської будівлі, сарай-літня кухня побудовані в 1973 році, веранда побудована в 1965 році, сарай побудований в 1980 році, правовстановлюючі документи на вказаний будинок в БТІ не зареєстровано. На підставі вищевикладеного, та, враховуючи положення ст.ст.120-127 ЦК УРСР(1963 р.), які регулювали право власності колгоспного двору та реєстрацію вказаного права за членами двору в погосподарських книгах сільських рад, суд приходить до впевненості, що [PERSON] був власником житлового будинку та господарських будівель, які розташовані по вулиці Щорса, 43 в с.Бистрику Ружинського району Житомирської області. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЖТ №019656 виданого 21.10.2002 року Бистрицькою сільською радою Ружинського району Житомирської області вбачається, що [PERSON] на підставі рішення 3-ї сесії 24 скликання Бистрицької сільської ради від 12.09.2002 року є власником земельної ділянки розташованої за адресою: с.Бистрик Ружинського району Житомирської області, та призначеної для обслуговування жилого будинку і господарських будівель і споруд -0.1921 га та ведення особистого селянського господарства- 0.2377 га. Спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Позивачка як вбачається зі спадкової справи №278/2013 року, заведеної державним нотаріусом Ружинської державної нотаріальної контори до майна померлого 18.08.2013 року [PERSON] прийняла спащину по заповіту у встановлений законодавством строк подавши відповідну заяву в нотаріальну контору. Спадкоємцем майна померлого по заповіту також є також -[PERSON], [PERSON], відповідачі по справі, які не заперечують стосовно визнання за позивачкою спадкового майна в цілому, про що подали відповідні письмові заяви до суду. Проте як вбачається з листа державного нотаріуса Ружинської державної нотаріальної контори від 15.10.2015р., за вих.№2331/02-14 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього, а також у звязку з тим, що відповідно вищезазначеного заповіту, спадкоємцями майна померлого [PERSON] є також - [PERSON], [PERSON], а тому частка майна позивачки становить 1/3. Суд, виходячи з вищевказаного, а також з положень ст.19 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, якою передбачено, що рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно є правовстановлюючим документом, що підтверджує право власності на вказане майно, задовільняє позовні вимоги про визнаня за позивачем права власності на спадкове майно [PERSON].

Outcome: approved