Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що з 25.04.2017 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, а тому просила стягнути з нього аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 21.05.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Від позивачки [PERSON] надійшла заява про проведення судового розгляду без її участі, в якій позовні вимоги вона підтримала в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] був двічі належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання повторно не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, правом на подачу відзиву не скористався та клопотання про відкладення судового розгляду не подавав. За таких обставин, з врахуванням положень ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони з 25.04.2017 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Путивльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис №17, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб (а.с.4). Від вказаного шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.5). На даний час дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання його малолітньої дитини. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином, відповідач, будучи особою працездатного віку та батьком малолітнього [PERSON] , зобов`язаний утримувати останнього до досягнення ним повноліття, однак участі в його утриманні в повному обсязі не приймає. Зважаючи на вищевикладене, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, однак домовленість між ними про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, суд приходить до висновку про необхідність стягнення із відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно ст.141 ЦПК України, з врахуванням задоволення вимог позивачки та звільнення її відповідно до Закону від сплати судовогозбору, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: approved