Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 10.03.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис № 173. Від даного шлюбу у подружжя народились діти: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї позивач називає те, що останнім часом шлюбні відносини не склались, постійно виникають сварки та скандали. Сім'я фактично розпалась. Проживають окремо вже 7 (сім) років. З огляду на вищевикладене, позивачка просить суд розірвати шлюб із відповідачем. При розірванні шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище - [PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилась, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила відновити дошлюбне прізвище - [PERSON], та стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання відповідач не з'явився, однак надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечує. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.03.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] /а.с.4/. Від даного шлюбу у подружжя народились діти: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. (а.с. 5,6). Сторони не бажають миритись, мають стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції, і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105,110,112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, сторони наполягають на розлученні, мають стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам сторін, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.174 п.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому, суд відновлює позивачці, за її проханням, дошлюбне прізвище - «[PERSON]». У відповідності до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 105,110,112,113 СК України,

Outcome: approved