Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, посилаючись на те, що з 2005 по 2010 рік [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання у них народилася донька - [PERSON]. Позивачка самостійно матеріально утримує доньку. Після припинення відносин з відповідачем, вона стала працювати та проживати в м. Жуковськ Московської області Російської Федерації. Донька проживає з нею та навчається у Жуковській середній школі №8. Оформити нотаріально посвідчену згоду відповідача, яка надає право на виїзд дитини за кордон без супроводу батька відповідач відмовляється. Тому просила надати дозвіл на багаторазові тимчасові виїзди дитини за кордон до Російської Федерації чи в іншу країну у супроводі матері або бабусі, без згоди та супроводу батька з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною шістнадцяти років. В судове засідання позивачка не з»явилася, від її представника надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, в своїй заяві просив слухати справу у його відсутність, проти позову не заперечував. Представник Служби у справах дітей Шостинської районної державної адміністрації в судове засідання не з»явився, від них надійшла заява з проханням слухати справу у відсутність їх представника, проти позову не заперечували. Вивчивши матеріали справи, суд вважає вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками малолітньої [PERSON], [INFO], яка після припинення між сторонами по справі сімейних стосунків залишилася проживати разом з [PERSON] Позивачка обґрунтовувала свій позов тим, що вона разом з малолітньою донькою, [PERSON], хоча і зареєстровані в с. Ковтунове Шосткинського району, але працює по трудовому договору в місті Жуковський Московської області Російській Федерації, і там проводить більшість часу, та в учбовий період їх з відповідачем дочка також проживає та навчається в школі міста Жуковський Московської області Російській Федерації (а.с. 11, 18). Зазначає, що відповідач [PERSON] раніше надав дозвіл на виїзд його дочки разом з позивачкою до Російської Федерації та Єгипту, останній період якого сплив 17 серпня 2016 року (а.с. 16). Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 08.09.2016 року було надано дозвіл на виїзд дитини за кордон на рік. (арк..с.21) Згідно з абз. 3 ч. 3 ст. 313 Цивільного кодексу України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України № 724 від 25 серпня 2010 року «Про затвердження Правил перетину держаного кордону громадянами України» виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків можливий за рішенням суду про надання дозволу на виїзд з України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Статтею 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. В свою чергу, відповідно до ст. 142 Сімейного кодексу України, діти мають рівні права та обов'язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. Відповідно наданих позивачем договорів та довідок на проживання, навчання та роботи слідує, що позивачка разом із своєю дитиною довгий час проживають у Російській Федерації однією сім'єю та соціально забезпечені роботою, навчанням та місцем проживання. Враховуючи вище викладене, а також, те, що відповідач не заперечує проти надання дозволу на багаторазові тимчасові виїзди доньки, суд вважає за необхідне задовольнити позов. Судом не встановлено обставин, які б перешкоджали наданню дозволу для виїзду дитини за кордон, тому суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по оплаті судового збору у розмірі 640 гривень.

Outcome: approved