Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що з 15.09.2012 року вона проживала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. [INFO] року у них народився син, [PERSON], батьком якого є відповідач. Після того, як вони припинили спільне проживання, з червня 2015 року, відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на утримання сина, хоча має таку можливість, так як працює вантажником в ТОВ «АТБ» та отримує високу заробітну плату. Тому вона звернулася до суду і просить стягувати з відповідача на її користь на утримання малолітнього сина аліменти в розмірі ? частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивачка збільшила свої позовні вимоги та просить також стягувати аліменти на її утримання до досягнення сином 3 років в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів відповідача. Відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі, вказаному позивачкою, а на утримання дружини позов не визнає. Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Даний спір між сторонами виник з сімейних правовідносин, які регулюються ст.ст.84, 180, 182-184 та ст.191 СК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] року позивачка народила сина, [PERSON] (а.с.5), батьком якого є відповідач - [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 12.06.2013року. Відповідно до довідки Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області № 903 від 30.06.2015 року (а.с.6) [PERSON] зареєстрована [ADDRESS] разом з нею зареєстрований та проживає син - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають до стягнення, суд приймає до уваги вимоги ст. 182 ч. 2 Сімейного Кодексу України, якою встановлено, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не повинен бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Згідно зі ст. 84 ч.2 та ч.4 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини - до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Для задоволення вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері дитини, не залежно від цієї обставини. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач має задовільний стан здоров'я та постійне місце роботи і заробіток, інших утриманців не має, тобто має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки до досягнення дитиною трьохрічного віку, тому суд вважає позовні вимоги позивачки повністю обгрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню. В силу ст. 191 СК України аліменти необхідно стягувати з дня пред'явлення позову. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в силу ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved