Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що 7 серпня 2010 року вона з відповідачем уклала шлюб, який зареєстрували в Лебединському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Сумській області. За час шлюбу, в них, 6 грудня 2010 року народилась дитина - [PERSON]. Рішенням Лебединського районного суду від 22 червня 2016 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано. 2 червня 2016 року Лебединським районним судом було ухвалено рішення про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дочки [PERSON] Відповідач не виконує свого обовязку щодо своєчасності і повноти сплати аліментів на утримання доньки. Тому позивачка просить суд стягнути з відповідача неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів згідно проведеного нею розрахунку в розмірі 2961 грн. 95 коп. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала заяву в якій просить суд справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач також в судове засідання не зявився та надав заперечення проти позову в яких зазначив, що не погоджується з проведеним позивачкою розрахунком пені з наступних підстав: розрахунок пені починається з травня 2016 року, але виконавчий лист про стягнення аліментів позивачкою предявлений до виконання 17 червня 2016 року, в звязку з чим, пеня за травень 2016 року не підлягає нарахуванню; порядок нарахування пені не відповідає чинному законодавству, так як позивачка здійснила розрахунок пені наростаючим підсумком, а не за кожен місяць окремо; з травня 2016 року по травень 2017 року він офіційно не працював, проживав за рахунок тимчасових заробітків, тому не міг у повному розмірі сплачувати аліменти. Беручи до уваги те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги є частково обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Даний спір між сторонами виник із сімейних правовідносин, які регулюються ст. 180,196 Сімейного кодексу України. В судовому засіданні було встановлено, що позивачка та відповідач перебували у шлюбі, за час якого, в них, 6 грудня 2010 року народилась дитина - [PERSON] (а.с. 5). Рішенням Лебединського районного суду від 22 червня 2016 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано (а.с. 6). 2 червня 2016 року Лебединським районним судом було ухвалено рішення про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дочки [PERSON] в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого державою для дитини відповідного віку до її повноліття, починаючи стягнення з 20 травня 2016 року (а.с. 7). На виконання вказаного рішення був виданий виконавчий лист, який позивачка звернула до виконання 17 червня 2016 року (а.с. 17). Виконавче провадження по виконанню зазначеного рішення суду було відкрито державним виконавцем Лебединського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції в Сумській області [PERSON] 21 червня 2016 року (а.с. 18). З розрахунку заборгованості по виконавчому листу про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів, наданого державним виконавцем Радьковим О.М. (а.с. 16), вбачається, що аліменти нараховувались відповідачу з 20 травня 2016 року, так: у травні 2016 року було нараховано 311 грн. 71 коп., але відповідачем аліменти в цьому місяці не сплачувались; в червні 2016 року нараховано 805 грн. 25 коп., а сплачено відповідачем у цьому місяці 900 грн.; в липні 2016 року нараховано 832 грн., але відповідачем аліменти в цьому місяці не сплачувались; в серпні 2016 року нараховано 832 грн., а сплачено відповідачем у цьому місяці 1286 грн.; у вересні 2016 року нараховано 832 грн., а сплачено відповідачем у цьому місяці 643 грн.; у жовтні 2016 року нараховано 837 грн. 75 коп., а сплачено відповідачем у цьому місяці 643 грн.; у листопаді 2016 року нараховано 837 грн. 75 коп., а сплачено відповідачем у цьому місяці 643 грн.; у грудні 2016 року нараховано 837 грн. 75 коп., але відповідачем аліменти в цьому місяці не сплачувались; в січні 2017 року нараховано 1102 грн. 25 коп., але відповідачем аліменти в цьому місяці не сплачувались; в лютому 2017 року нараховано 1102 грн. 25 коп., а сплачено відповідачем у цьому місяці 643 грн.; в березні 2017 року нараховано 1102 грн. 25 коп., а сплачено відповідачем у цьому місяці 1000 грн.; у квітні 2017 року нараховано 1102 грн. 25 коп., але відповідачем аліменти в цьому місяці не сплачувались; у травні 2017 року нараховано 608 грн., але відповідачем аліменти в цьому місяці не сплачувались; в червні 2017 року нараховано 533 грн. 10 коп., але відповідачем аліменти в цьому місяці не сплачувались; в липні 2017 року нараховано 533 грн. 10 коп., а сплачено відповідачем у цьому місяці 5716 грн.; в серпні 2017 року аліменти не нараховувались, але відповідачем у цьому місяці було сплачено 617 грн. 87 коп. З розрахунку суми пені за порушення строків сплати аліментів, наданого позивачкою, вбачається, що початковим періодом розрахунку є травень 2016 року, а розрахунок суми пені позивачка здійснювала шляхом додавання заборгованості по аліментах за попередні місяці до заборгованості за наступні місяці (а.с. 9). Суд не погоджується з проведеним позивачкою розрахунком суми пені за несвоєчасну сплату аліментів з наступних підстав: Відповідно до ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що право на стягнення з відповідача неустойки за несплату аліментів виникає у позивачки з моменту виникнення у відповідача обовязку сплатити певну суму аліментів у відповідному місяці та невиконання ним цього обовязку. Оскільки рішення про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дочки було ухвалено 2 червня 2016 року, а виконавче провадження по виконанню даного рішення суду відкрито державним виконавцем 21 червня 2016 року, тому вимоги позивачки про стягнення з відповідача неустойки за несплату аліментів за травень 2016 року не підлягають задоволенню. Також не підлягають задоволенню вимоги позивачки про стягнення з відповідача неустойки за червень 2016 року, серпень 2016 року, оскільки відповідач, у цих місяцях, сплатив повну суму нарахованих аліментів. Вимоги позивачки про стягнення з відповідача неустойки за липень 2016 року та за період з вересня 2016 року по травень 2017 року підлягають частковому задоволенню, виходячи з розміру аліментів, що підлягали сплаті відповідачем у відповідному місяці, сплаченої суми коштів та кількості днів прострочення, а саме: за липень 2016 року сума неустойки становить 257 грн. 92 коп.; за вересень 2016 року сума неустойки становить 56 грн. 70 коп.; за жовтень 2016 року сума неустойки становить 58 грн. 42 коп.; за листопад 2016 року сума неустойки становить 58 грн. 42 коп.; за грудень 2016 року сума неустойки становить 259 грн. 70 коп.; за січень 2017 року сума неустойки становить 341 грн. 69 коп.; за лютий 2017 року сума неустойки становить 128 грн. 59 коп.; за березень 2017 року сума неустойки становить 31 грн. 69 коп.; за квітень 2017 року сума неустойки становить 330 грн. 67 коп.; за травень 2017 року сума неустойки становить 188 грн. 48 коп. Всього разом сума неустойки становить 1712 грн. 28 коп. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з відповідача на корить позивачки суму неустойки за прострочення сплати встановлених рішенням суду аліментів у розмірі 1712 грн. 28 коп. Крім того, суд вважає за необхідне, на підставі ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 371 грн. 20 коп., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial