Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить: встановити факт постійного проживання її за адресою: [ADDRESS] з [PERSON] , померлою [INFO] , понад п`ять років на час відкриття спадщини; визнати за нею право власності на домоволодіння [ADDRESS] , в порядку спадкування після померлої [INFO] року [PERSON] . Позов мотивований тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме домоволодіння [ADDRESS] . Позивач проживала з [PERSON] з 2011 року у вказаному будинку, сумісно вели господарство, були пов`язані спільним побутом та мали взаємні права та обов`язки, тобто фактично проживали однією сім`єю. Також позивач здійснювала догляд за [PERSON] Враховуючи, що позивач проживала зі спадкоємцем понад п`ять років, то відповідно до ст. 1264 ЦК України вона є спадкоємцем четвертої черги за законом. Відповідач по справі є також претендентом на спадщину після померлої, оскільки є племінницею [PERSON] Після смерті [PERSON] у передбачений законом строк до нотаріальної контори звернулася [PERSON] , внаслідок чого була заведена спадкова справа за № 274/2018. Однак 04.10.2018 нотаріус виніс постанову, в якій відмовив відповідачу в оформленні спадщини у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували її родинні стосунки з померлою. В свою чергу позивач не зверталася до нотаріальної контори ані з заявою про прийняття спадщини, ані з заявою про відмову у її прийнятті, тому згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину після померлої як спадкоємець четвертої черги за законом. На теперішній час позивач не має можливості належним чином оформити своє право на майно, оскільки з часом були втрачені всі оригінали правовстановлюючих документів на домоволодіння, що унеможливлює подальше оформлення спадщини. Тому позивачка вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. У судових засіданнях позивач та її представники підтримала позовні вимоги, наполягали на їх задоволенні. Позивач також пояснювала, що коли вона переїхала доглядати за бабою [PERSON] , її донька залишилася мешкати з бабусею. У судове засідання відповідач не з`явилася, від неї надійшла заява, в якій вона визнає позовні вимоги у повному обсязі, просить задовольнити позовні вимоги. Суд, вислухавши пояснення позивача та її представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов наступних висновків. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Судом встановлено наступне. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть /а.с. 11/. Як вбачається з довідки голови квартального комітету № 84 від 16.10.2018, [PERSON] , [INFO] , дійсно з 2011 року по день смерті [INFO] проживала сумісно з [PERSON] у будинку за адресою: [ADDRESS] . Вони вели сумісне господарство, були пов`язані одним побутом. [PERSON] здійснювала догляд за [PERSON] і повністю організувала поховання померлої. Після смерті [PERSON] доглядає за домоволодінням і здійснює усі необхідні платежі /а.с. 62/. Відповідно до довідки старшої по будинку [PERSON] , затвердженої підписом директора ТОВ ПБК «Акві-Буд» від 07.05.2019, виданої [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , її донька [PERSON] , [INFO] дійсно проживала за даною адресою разом з [PERSON] з 2011 року. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивач- її подруга, відповідач- свекруха позивача. Позивач проживала разом з бабусею [PERSON] з 2011 року за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з тим, що у останньої був інсульт і вона потребувала догляду. Ірина поралася в огороді, підтримувала порядок у будинку, готувала їжу. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що знайома з позивачкою з 2000 року, підтримують відносини, постійно спілкуються по телефону. З відповідачкою вони працювали разом, також підтримують відносини, спілкуються по телефону. Коли баба [PERSON] захворіла, [PERSON] переїхала до неї для того, щоб доглядати за нею. Проживала там без свого чоловіка та дитини. Допитана у судовому засіданн свідок [PERSON] пояснила, що проживає по сусідству з позивачем, з відповідачем не знайома. Знала померлу [PERSON] , у неї є діти, які як їй відомо проживають в м. Москва. З 2011 року позивач почала проживати разом з [PERSON] однією родиною. [PERSON] займалася господарством, готувала їжу. Приблизно у 2012 році у [PERSON] стався інсульт, з того часу позивач практично не покидала її. Чоловіка позивача вона ніколи не бачила, а її донька іноді приїздила до неї. Після смерті [PERSON] позивач організувала її поховання. Діти [PERSON] на похорон не приїздили. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивач- її сусідка, знайомі з 2000 років. Позивач доглядала за бабою [PERSON] , проживала з нею постійно по день смерті. [PERSON] сама виявила бажання, щоб позивач її доглядала. Після інсульту [PERSON] ходила на ходунках, була зовсім безпорадна. [PERSON] померла у лікарні, її похорон організувала позивач. У [PERSON] є два сина, які проживають в м. Москва, на похорон вони не приїздили. Пунктом 21 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, суд вважає доведеним факт спільного проживання позивача [PERSON] , зі спадкодавцем - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , з 2011 року по день відкриття спадщини, тобто по [INFO] . Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у томі числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після померлої [INFO] - [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме - домоволодіння [ADDRESS] , право власності на яке вона набула на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Мелітопольською держнотконторою Запорізької області від 10.10.1987, зареєстрованого в реєстрі за № 1-5429. /а.с. 12,46/. Відповідно до наданих Мелітопольською державною нотаріальною конторою копій документів зі спадкової справи, заведеної після померлої [INFO] [PERSON] , відповідач [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину після померлої [PERSON] , однак постановою державного нотаріуса Мелітопольської державної нотаріальної контори від 04.10.2018 їй було відмовлено в оформленні спадщини у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували її родинні стосунки з померлою. Відомості про інших спадкоємцев, які б прийняли спадщину після померлої в матеріалах спадкової справи відсутні /а.с.19,36,44/. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Як було встановлено судом, [PERSON] мешкала в [ADDRESS] з 2011 року разом з [PERSON] , і вела спільне господарство до самого дня смерті останньої - [INFO] року. Однак, позивачка не має можливості оформити спадщину після померлої [PERSON] у зв`язку з неоформленням останньої своїх прав на належне їй спадкове майно та відсутністю оригіналів правостановлююючих документів. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані по справі докази, враховуючи, що на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем [PERSON] більше п`яти років проживала позивачка, відсутність спадкоємців за законом першої-третьої черги, які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку, визнання позову з боку відповідача, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на домоволодіння [ADDRESS] , після померлої [INFO] [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved