Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, мотивуючи його тим, що вона та відповідач являються батьками [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Вказане стало підставою для звернення до суду з цим позовом в якому позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку щомісяця до досягнення нею повноліття. Позивачка, поданою до суду заявою, уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, вказавши на те, що його довіритель сплатив аліменти на користь [PERSON]в сумі 11 000(одинадцять тисяч)гривень, що підтверджується копіями квитанцій(а.с.45-47), а тому просить суд стягнути аліменти з дати набрання рішенням законної сили. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву, виходячи з наступного. Ухвалою суду від 04.10.2017 року відкрито провадження по справі. Рішеням суду від 16.04.2018 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволені. Ухвалою суду від 10 липня 2018 року за заявою відповідача [PERSON] скасовано заочне рішення, винесене Кіровським районним судом м. Кіровограда від 16.04.2018 року, а справу призначено за правилами загального позовного провадження. Судом встановлено, що від спільного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. У свідоцтві про народження серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON], [INFO], Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції від 13.02.2013 року, актовий запис № 289, в графі «батько» вказаний [PERSON](а.с4). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно довідки № 400 від 13.09.2017 року, виданої квартальним комітетом № 7 Фортечного району м. Кропивницького, [PERSON], [INFO] знаходиться на утриманні позивачки(а.с.5). Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог та стягує з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Посилання представника відповідача на те, що при винесенні рішення необхідно враховувати факт сплати відповідачем аліментів на користь [PERSON]в сумі 11 000(одинадцять тисяч)гривень, суд розцінює як безпідставні, оскільки вищевказану сплату аліментів має право враховувати державний виконавець в процесі виконання рішення суду. Щодо стягнення аліментів з відповідача з дати набрання рішенням законної сили, суд розцінює дану вимогу як помилкову, оскільки вона не ґрунтується на нормі закону, як то передбачено ст. 191 СК України. Згідно п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved