overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд встановити їй додатковий строк для подання до Біляївської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON], померлої [INFO], посилаючись на юридичну неграмотність. В судовому засіданні позивачка на задоволенні позову наполягала, посилалася на те, що їй не було відомо, куди звертатися з приводу прийняття спадщини. Відповідач до суду не з'явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Вивчив матеріали справи, вислухав пояснення позивачки, суд приходить до наступного: Згідно зі свідоцтвом про смерть [NUMBER], [PERSON] померла [INFO]. Позивачка, яка згідно матеріалів справи, є її донькою, звернулася до нотаріуса з пропуском встановленого законом шестимісячного строку на прийняття спадщини, у зв'язку з чим листом нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, позивач повинен довести поважність причини пропуску строку. Згідно п. 24 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно зі змістом інформаційного листа ВССУ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Позивачка не посилається на існування причин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи наведене, суд не вбачає наявності причин для поновлення строку на прийняття спадщини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд збільшити встановлений рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 17.05.2013 року розмір аліментів з 700 грн. до 1500 грн. та стягувати на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно до її повноліття. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги і просить суд їх задовольнити, посилаючись на те, що з моменту попереднього призначення аліментів, у зв*язку з інфляційними процесами в Державі, вартість життя значно збільшилася, призначена раніше сума о 700 грн. стала занадто маленькою для забезпечення потреб дитини. У зв*язку з наведеним просить позов задовольнити. Представник позивачки в судовому засіданні підтримав її доводи та правову позицію. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, згоден на підвищення розміру аліментів до половини прожиткового мінімуму, призначеного для дитини відповідного віку. При цьому посилається на те, що він не працює, має на утриманні двох дітей, тому аліменти в сумі 1500 грн. сплачувати не може. Вислухав пояснення позивачки, її представника, відповідача, вивчив матеріали справи, суд приходить до наступного: Відповідно з рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 17.05.2013 року, з відповідача було стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 700 грн. щомісяця. Згідно з ч.1 ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. В позові та поясненнях позивачка не посилається на будь-яку обставину, передбачену ст. 192 СК України, не надає доказів існування такої обставини. В той же час, механізм компенсації інфляційних процесів в Державі передбачений ч.2 ст.184 СК України, за якою розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону, тобто без винесення додаткового судового рішення. В той же час, відповідач не заперечує проти задоволення позову в частині стягнення з нього аліментів в розмірі половини прожиткового мінімуму, призначеного для дитини відповідного віку. Згідно ст.61 ч.1 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Враховуючи наведене, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд збільшити встановлений судом розмір аліментів з 400 грн. до 1000 грн. та стягувати на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно до її повноліття. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги і просить суд їх задовольнити, посилаючись на те, що з моменту попереднього призначення аліментів, у зв*язку з інфляційними процесами в Державі, призначена раніше сума о 400 грн. стала занадто маленькою для забезпечення потреб дитини. У зв*язку з наведеним просить позов задовольнити. Представник позивачки в судовому засіданні підтримав її доводи та правову позицію. Відповідач у судове засідання не зявився, попереджався належним чином про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив. У відповідності з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вислухав пояснення позивачки, її представника, вивчив матеріали справи, суд приходить до наступного: Відповідно з рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 19 лютого 2007 року, з відповідача було стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 400 грн. щомісяця. Згідно з ч.1 ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. В позові та поясненнях позивачка не посилається на будь-яку обставину, передбачену ст. 192 СК України, не надає доказів існування такої обставини. В той же час, механізм компенсації інфляційних процесів в Державі передбачений ч.2 ст.184 СК України, за якою розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону, тобто без винесення додаткового судового рішення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову [PERSON] в повному обсязі.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд розірвати з нею шлюб. Позивачка до судового засідання не зявилася, але на адресу суду від неї надійшла заява в якій вона позовні вимоги підтримала та просила суд розгляну справу без її участі. Відповідач до судового засідання не зявився, але на адресу суду надійшла від нього заява в якій він просить розглянути справу без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, враховуючи, що відповідач позов визнав та не заперечує про постановлення рішення про задоволення позовних вимог, суд відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, відповідно до якої, ухвалення у підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову, проводиться в порядку, встановленому ст.206 ЦПК України, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з постановленням рішення у підготовчому засіданні. Відповідно до ч. 3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, судом з'ясовано наступне. Шлюб між сторонами був зареєстрований 15.03.2011 року виконавчим комітетом Нерубайською сільською радою Біляївського району Одеської області, згідно свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 137378, актовий запис № 07. Від вказаного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЖД №256484, актовий запис №49, та [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЖД №409909, актовий запис №11542. У сторін шлюб перший. Причиною до розпаду сім'ї послужило те, що сторони переконалися, що в них різні характери та погляди на сімейне життя, у звязку з чим постійно виникали сварки. Майнового спору у сторін немає. Мешкають окремо три роки. На примирення сторони не згодні. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 3ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивачки такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Шлюб розпався остаточно, існує лише формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд розірвати з нею шлюб. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач у судове засідання не з'явився про причину неявки суд не повідомив, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Вислухав пояснення позивачки, вивчив матеріали справи, суд приходить до наступного: Матеріалами справи встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 03.08.2012 року виконавчим комітетом Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області, актовий запис № 19. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Причиною до розпаду сім'ї послужило те, що на протязі спільного життя сторони переконалися, що в них різні характери та погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини сторони припинили в вересні 2013 року, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Майнового спору позивачка не збуджує. На примирення позивачка не згодна. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивачки такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Шлюб розпався остаточно, існує лише формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд розірвати з ним шлюб. Позивака до судового засідання не зявилася, але від неї надійшла заява в якій вона наполягала на розірванні шлюбу та просила справу слухати у її відсутність. Відповідач до судового засідання не зявився, але від нього надійшла заява в якій він не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу слухати у його відсутність. Матеріалами справи встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 01.06.2012 року виконавчим комітетом Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області ,актовий запис №16. Шлюб у сторін перший. Від шлюбу у сторін є неповнолітні діти: [PERSON],[INFO], згідно свідоцтва про народження серії І-ЖД № 443259, та [PERSON], [INFO],згідно свідоцтва про народження І-ЖД № 443260,які за взаємною згодою сторін мешкають з позивачкою. Причиною до розпаду сім'ї послужило те, що сторони фактично припинили подружнє життя майже одразу після реєстрації Спільного господарства не ведуть. Майнового спору у сторін немає. На примирення сторони не згодні. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивачки такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Шлюб розпався остаточно, існує лише формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд розірвати з ним шлюб. Позивака до судового засідання не зявилася, але від неї надійшла заява в якій вона наполягала на розірванні шлюбу та просила справу слухати у її відсутність. Відповідач до судового засідання не зявився, але від нього надійшла заява в якій він не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу слухати у його відсутність. Матеріалами справи встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 25 липня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану центральної райадміністрації виконкому Одеської міськради, згідно свідоцтва про одруження серії І-ЖД №092697, актовий запис №285. Шлюб у сторін другий. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Причиною до розпаду сім'ї послужило те що сторони переконалися, що в них різні характери та погляди на сімейне життя, у звязку з чим постійно виникали сварки. Спільного господарства не ведуть, мешкають окремо два роки. Майнового спору у сторін немає. На примирення сторони не згодні. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивачки такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Шлюб розпався остаточно, існує лише формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд розірвати з ним шлюб. Позивачка в судове засідання не зявилася, але на адресу суду надіслала клопотання в якому просить слухати справу без її участі на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, але на адресу суду надіслав заяву в якій просив слухати справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, шлюб між сторонами був зареєстрований 16 травня 2014 року, відділом реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 801. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], згідно свідоцтву про народження І-ЖД № 397961, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 7596. Причиною до розпаду сім'ї послужило те, що сторони переконалися, що в них різні характери та погляди на сімейне життя, у звязку з чим постійно виникали сварки. Спільного господарства не ведуть.На примирення сторони не згодні. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивачки такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Шлюб розпався остаточно, існує лише формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд: розірвати з ним шлюб. Позивачка до підготовчого судового засідання не зявилася, але на адресу суду від неї надійшла заява в якій вона позовні вимоги підтримала та просила суд розгляну справу без її участі. Відповідач до підготовчого судового засідання не зявився, але на адресу суду надійшла його згода на розірвання шлюбу в якій також він просить розглянути справу без його часті, завірена належним чином. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, враховуючи, що відповідач позов визнав та не заперечує про постановлення рішення про задоволення позовних вимог, суд відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, відповідно до якої, ухвалення у підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову, проводиться в порядку, встановленому ст.206 ЦПК України, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з постановленням рішення у підготовчому засіданні. Відповідно до ч. 3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, судом з'ясовано наступне. Шлюб між сторонами був зареєстрований 20.09.2016 року Малиновським районним у м. Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 17756. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Одеським міським відділом РАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1883. Причиною до розпаду сім'ї послужило те, що сторони переконалися, що в них різні характери та погляди на сімейне життя, у звязку з чим постійно виникали сварки. Майнового спору у сторін немає. Мешкають окремо. На примирення сторони не згодні. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 3ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивачки такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Шлюб розпався остаточно, існує лише формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд розірвати з ним шлюб. Позивачка до судового засідання не з'явилася, але від неї надійшла заява в якій вона наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі та просила справу слухати у її відсутність. Відповідач до судового засідання не з'явився, але від нього надійшла заява в якій він не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу слухати у його відсутність. Матеріалами справи встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 15 квітня 2003 року, Нерубайською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис № 20. У сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER]. Причиною до розпаду сім'ї послужило те, що сторони переконалися, що в них різні характери та погляди на сімейне життя, у зв'язку з чим постійно виникали сварки. Спільного господарства не ведуть. Майнового спору у сторін немає. На примирення сторони не згодні. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивачки такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Шлюб розпався остаточно, існує лише формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд розірвати з ним шлюб. Позивачка до судового засідання не з'явилася, але від неї надійшла заява в якій вона наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просила справу слухати у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився про причину неявки суд не повідомив, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Вислухав пояснення позивачки, вивчив матеріали справи, суд приходить до наступного: Матеріалами справи встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 15.12.2000 року виконком Кагарлицької сільської ради Біляївського району Одеської області, актовий запис № 06, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 15.12.2000 року. Від шлюбу є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 07.06.2002 року. Причиною до розпаду сім'ї послужило те, що на протязі спільного життя сторони переконалися, що в них різні характери та погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини сторони припинили 10 років тому, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Майнового спору позивачка не збуджує. На примирення позивачка не згодна. Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати по оплаті судового збору. При таких обставинах суд доходить висновку, причини, що спонукали позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б її інтересам, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved