Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

Позивачка звернулася в суд до відповідача із зазначеним позовом. Позов мотивує тим, що рішенням суду від 14 травня 2015 року стягнуто з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 27 квітня 2015 року до їх повноліття. Даним рішенням встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на повному утриманні своєї матері [PERSON] [INFO] [PERSON] досягла повноліття, і з цього часу припинилися стягнення аліментів. Проте, їх спільна дочка з 01 вересня 2017 року є студенткою третього курсу денної форми навчання за умовами договору на гуманітарно-педагогічному факультеті Національного університету біоресурсів і природокористування України, дата завершення навчання 30 червня 2021 року. Протягом навчання дочки на першому курсі за проживання у гуртожитку були сплачені кошти у сумі 4400 грн., за період проживання протягом другого курсу сплачено 5200 грн. У зв`язку з тим, що [PERSON] навчається на платній основі за період її навчання на другому курсі навчального закладу були понесені витрати на її навчання в розмірі 21500 грн. Тому в загальному додаткові витрати пов`язані з навчанням та проживанням дочки у гуртожитку становлять 31100 грн. Також, вважає, що з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання повнолітньої дочки на період навчання останньої. Враховуючи те, що відповідач є працездатним, працюючим та має стабільний заробіток, просить суд, стягнути з нього на її користь додаткові витрати на дитину в розмірі 15550 гривень та стягувати аліменти на утримання повнолітньої дочки на період навчання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, з дати подачі позову до закінчення дочкою навчання, тобто, до 30 червня 2021 року. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 квітня 2020 року справу розподілено головуючому судді Яцині О.І. Ухвалою суду від 04 травня 2020 року відкрито провадження у справі, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов та призначено розгляд справи по суті на 01 липня 2020 року. Представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Інших заяв чи клопотань від учасників справи не надходило. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, якими вони обґрунтовуються, суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно з даними паспорта серії [NUMBER] від 22 серпня 2016 року [PERSON] народилася [INFO] , тобто [INFO] досягла повноліття (а.с.6, 7). Рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області №680/472/15-ц від 14 травня 2015 року встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.12 -14). Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до копії виконавчого листа №680/472/15-ц від 05 червня 2015 року судом присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 27 квітня 2015 року до їх повноліття (а.с.9). За відповідачем станом на 01 лютого 2020 року рахується заборгованість по сплаті аліментів у сумі 72288,00 грн. (а.с.10, 11). Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження, тощо, які повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами. Наведені вище норми СК України вказують на те, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Позивачка на підтвердження своїх вимог щодо необхідності стягнення аліментів вказала, що їх спільна дочка потребує матеріальної допомоги, а також зазначила про можливість відповідача надавати матеріальну допомогу, оскільки він працює та отримує заробіток. На підтвердження своїх доводів позивачка надала довідку від 17 вересня 2019 року №1165-19, згідно з якою [PERSON] є студенткою 3 курсу денної форми навчання за умовами договору на гуманітарно-педагогічному факультеті Національного університету біоресурсів і природокористування України, освітній ступень бакалавр, спеціальність «Філологія. Германські мови та література (переклад включно). Дата початку навчання 01 вересня 2017 року, дата закінчення навчання 30 червня 2021 року (а.с.15). Зазначені обставини відповідачем у справі не оспорювались. Суд вважає, що позивачка довела, що у зв`язку із навчанням їх спільна дочка потребує матеріальної допомоги, тому з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі ј частини всіх видів заробітку на повнолітню дитину. Що стосується стягнення витрат пов`язаних із навчанням та проживанням слід зазначити наступне. Згідно із додатковою угодою від 20 вересня 2018 року №407 до договору №ФілА-1701б від 10 серпня 2017 року вартість навчальних послуг за один навчальний рік у Національному університеті біоресурсів і природокористування України складає 21470 грн. (а.с.16 -18). Відповідно до довідки виданої Новоушицькою селищною радою від 27 квітня 2020 року [PERSON] проживала разом із [PERSON] в [ADDRESS] , з 23 червня 2000 року до 16 серпня 2017 року (а.с.19). Зареєстрованим місцем проживання [PERSON] є гуртожиток по [ADDRESS] (а.с.7). Копією квитанції №0.0.957097897.1 від 06 лютого 2018 року підтверджується те, що кошти у сумі 18900 грн. були сплачені на рахунок Національного університету біоресурсів і природокористування України за навчання [PERSON] на другому курсі університету (а.с.25). Так, 06 лютого 2018 року сплачено кошти 18900 грн. протягом поточного навчального року за наступний навчальний рік (другий курс), який мав розпочатися з 01 вересня 2018 року. Згідно із копією квитанції №0.0.1185729833.1 від 15 листопада 2018 року було здійснено доплату за навчання на другому курсі у сумі 2600 грн. (а.с.24). Із копії квитанції 0.0.1045920996.1 від 25 травня 2018 року вбачається, що було здійснено платіж на суму 5200 грн. за проживання у гуртожитку [PERSON] з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2019 року (а.с.23). 10 серпня 2017 року на рахунок Національного університету біоресурсів і природокористування України перераховано кошти у сумі 4400 грн. за проживання у гуртожитку з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2018 року, що підтверджується копією квитанції 10 серпня 2017 року (а.с.26) Відповідно до змісту ст. 185 СК України, участь у додаткових витратах батьків, які сплачують аліменти або до яких не заявлялися вимоги про сплату аліментів, може бути лише у випадках, що викликані особливими обставинами (розвитком здібності дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). У витратах, понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов`язковою. Таким чином, витрати позивачки є обґрунтованими, доведеними та не спростовані відповідачем, відноситься до додаткових витрат на утримання дитини, тому Ѕ частина її вартості у сумі 15550 грн. підлягає стягненню на користь позивачки з відповідача, відповідно позов необхідно задовольнити. Відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачка подала суду: договір про надання правової допомоги №38 від 27 квітня 2020 року; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, виданого на ім`я [PERSON] ; квитанцію про оплату гонорару від 27 квітня 2020 року у сумі 1750 гривень; розрахунок суми гонорару на надану правничу допомогу, відповідно до якого адвокатом виконані наступні послуги: зустріч із клієнтом та надання консультації - 350 грн.; складання позовної заяви - 700 грн.; представництво інтересів клієнта у суді - 700 грн. Зважаючи на викладене, та те, що представник позивачки подав заяву про розгляд справи за його відсутності, а не приймав участь в судовому засіданні, суд вважає, що вимогу про стягнення витрат на правову допомогу необхідно задовольнити частково у сумі 1050 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позивачка до суду звернулась із двома позовними вимогами, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1681 грн. 60 коп.

Outcome: approved