Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, у якому просить: встановити факт володіння та користування за життя житловим будинком за адресою: [ADDRESS] за [PERSON], який помер [INFO]; визнати право власності за [PERSON] на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування позову позивачка посилається на наступні обставини. [PERSON], який помер [INFO], є її батьком. На день своєї смерті він проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Спадкове майно складається з житлового будинку за вищевказаною адресою. ? частина будинку належить спадкодавцеві на праві власності на підставі свідоцтва на право на спадщину, та ? частина будинку була померлим успадкована після смерті [INFO] рідної сестри [PERSON]. Спадщину на цю ? частину будинку [PERSON] прийняв фактично, оскільки проживав у спадковому будинку, здійснював володіння та користування будинком, але не отримав на своє ім'я свідоцтва про право на спадщину. Позивачка також зазначає, що вона подала заяву про прийняття спадщини і прийняла спадщину після смерті батька. Інших спадкоємців після смерті батька немає, але нотарус не видав їй свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього, - як на ім'я [PERSON], так і на ім'я [PERSON], тому що вони втрачені. Також позивачка зазначає, що на час видачі постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії не було підтвердження родинного зв'язку між [PERSON] з рідною сестрою [PERSON] у зв'язку з відсутністю на той час свідоцтв про народження. Але на теперішній час факт родинних відносин встановлювати непотрібно, оскільки є свідоцтва про народження [PERSON] і його ріднї сестри [PERSON]. Позивачка посилається також на те, що спадкодавець не зареєструвавши своє право власності на будинок на своє ім'я, вважав його своєю власністю, проживав в будинку, користувався ним, підтримував його у належному стані, а після смерті батька вона є єдиною спадкоємицею за законом. В судове засідання сторони не з'яівилися, подавши до суду письмові заяви, у яких просять розглядати справу без їх участі. Крім того, представниця позивачки за довіреністю [PERSON] вказала, що підтримує позовні вимоги, просить суд їх задовольнити і ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні. Представник відповідача у своїй заяві вказує, що заперечень і доповнень по справі не має. Прийнявши до уваги письмови заяви сторін, дослідив матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.5). [PERSON] померла [INFO] (а.с.3). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині «[PERSON]» (а.с.6). Згідно свідоцтва про народження, оформленого російською мовою, «батьком [PERSON]» вказаний «[PERSON]», матір'ю- «[PERSON]» (а.с.7). У свідоцтві про народження, оформленого російською мовою, батьками «[PERSON], [INFO].» вказані; батьком « [PERSON]», матір'ю - «[PERSON]» (а.с.9). У посвідці про народження, оформленого російською мовою, батьками «[PERSON], который родился [INFO]» вказані: батьком - «[PERSON]», матір'ю - «[PERSON]» (а.с. 10). На а.с. 11 міститься документ без назви, оформлений російською мовою, з якого вбачається прописка «[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] г. Купянск» (а.с.11). На а.с.12 містититься документ, який суд не приймає, як доказ, оскільки він неналежної якості і його неможливо прочитати. Згідно довідки директора Ку'янського психоневрологічного інтернату від 1.10.2013 р., видана [PERSON] у тому, що її тітка [PERSON] дійсно знаходилася на повному державному утриманні у Ку'янського будинку -інтернаті для престарілих з 26.05.1981 р., померла [INFO] (а.с.13). Як вказано у довідці уповноваженого виконкому Куп'янської міської ради по квартальному комітету Погребняк (ініціали не вказані), [PERSON], 1940 р.н., по день смерті проживав за адресою: [ADDRESS].(а.с.14). У Технічному паспорті, виданому КП Куп'янське бюро технічної інвентарізації від 12.08.2013 р. на садибний (індівідуальний) житловий будинок [ADDRESS] вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. а.с.15-17). Постановою Куп'янської державної нотаріальної контолри Харківської області від 24 липня 2014 р. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва право на спадшину за законом на жилий будинок за адресою [ADDRESS] після смерті її батька [PERSON], роз'яснено про її право на звернення до суду за місцем відкриття спадщини з заявою про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] і [PERSON] та з позовом про визнання за нею права власності на вищевказаний житловий будинок в порячдку спадкування за законом. В постанові вказано, що на день своєї смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. До складу спадкового майна входить: житловий будинок за вищевказаною адресою, ? частина якого належить спадкодавцеві на праві власності на спадщину, виданого державним нотаріусом Панасенко Р.Г. 21.07.1978 г. за р. № 3286 , та ? частина була ним успадкована після смерті [INFO]. рідної сестри [PERSON], яка на день своєї смерті перебувала у Куп'янському будинку-інтернаті для престарілих. Спадщину на цю ? частину жилого будинку [PERSON] прийняв фактично, оскільки проживав у спадковому будинку, здійснював володіння та користування ним, але до дня своєї смерті не отримав на своє ім'я свідлоцтво про право на спадщину. [PERSON] не залишив заповіту на випадок смерті. Спадщину за законом за заявою до нотаріальної контори прийняла донька [PERSON]. Відомостей про інших спадкоємців, які мають право на спадщину в порядку ст. 1261 ЦК України, не має. Видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на жилий будинок немає можливості, оскільки нею не подані необхідні документи. Так, відсутні правовстановлюючі документи на жилий будинок, як на ім'я [PERSON], так і на ім'я [PERSON]. Зі слів заявниці, документи втрачені. Крім того, наледжним чином не підтверджуються родинний зв'язок [PERSON] з померлою раніше [PERSON], відсутні свідоцтва про народження обох. (а.с.38). Згідно ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення рішення у попередньому судовому засіданні у разі визнання позову, проводиться в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону, не порушує права , свободи чи інтереси інших осіб. Суд не находить перешкод для ухвалення рішення у попередньому судовому засіданні, оякільки відповідач фактично визнав позовні вимоги, а визнання позову не порушує права , свободи чи ітереси інших осіб. У суда не викликає сімніву, що померлі [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрою та братом. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання У відповідності до п.1) ч. 2 ст. 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається з підстав, що не заборонені законом. Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як вказано у ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємці за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. У відповідності до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, право на спадкування зак законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Як зазначене у ст. 1261 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця , той з подружжя, який його пережив, його батьки. Як зазначене у ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину у встановлений ст. 1270 ЦК України строк. Суд вважає, що від встановлення факту, що за життя [PERSON] фактично володів на праві власності будинком [ADDRESS], залежить виникнення особистого майнового права позивачки на спадкове майно за законом. Законом іншого порядку встановлення такого факту не визнечено. Суд вважає доведеним той факт що [PERSON] дійсно за життя володів та користувалася, як свєю 1/2 часткою спірного будинку, так і 1/2 часткою своєї рідною сестри, спорідненість з якою суд вважає доведеною. Але своє право власності на свою частку будинку належним чином не зареєстрував. Також належним чином не зареєстрував право власності в порядку спадкування на частку сестри після її смерті, хоча фактично прийняв спадщину після її смерті, оскільки постійно проживав у спадковому будинку. Позивачка, як донька [PERSON], відповідно до вищевказаних вимог цивільного закону, є спадкоємицею першої черги після його смерті. Наявність інших спадкоємців, визначених у ст. 1261 ЦК України матеріали справи не містять. При таких обставинах суд вважає позов законним, обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved