Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.11.2012 року є власником квартири [ADDRESS], в якій було зареєстроване місце проживання її чоловіка [PERSON] Відповідач після припинення сімейних стосунків з березня 2015 року не проживає в належній позивачці квартирі, участі в оплаті комунальних послуг не бере, чим створені перешкоди позивачці у користуванні майном, оскільки збільшуються її витрати на утримання житла. Позивачка просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] В судове засідання позивачка надала заяву про розгляд справи без неї, позовні вимоги підтримала, просила задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.11.2012 року позивачка є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 30.05.2016 року № 60201734. Згідно з довідкою про склад сім'ї КП «Соснівська СУБ» № 2212 від 01.04.2016 року в належній позивачці квартирі реєстровані крім власника зареєстровані також: [PERSON], [INFO] - чоловік, [PERSON], [INFO]-донька. Згідно з актами від 14.08.2015 та 16.04.2016 року, підписаними мешканцями будинку, відповідач [PERSON] дійсно зареєстрований, але фактично не проживає за адресою : [ADDRESS] з березня 2015 року. Згідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпоряджання своїм майном, відповідно до ст.391 ЦК України. Як роз'яснено у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року, вирішення питання про зняття особи з реєстрації обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. ( ст.ст. 71, 72, 116, 156, ЖК УРСР; ст. 405 ЦК України). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Право на реєстрацію у житловому приміщенні є похідним від наявності права на користування житлом. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки зібраними у справі доказами підтверджено, що відповідач з березня 2015 року, понад один рік, не проживає в належному позивачці житловому помешканні, однак не знятий з реєстрації, участі в оплаті комунальних послуг не бере, реєстрація відповідача у спірному житловому приміщенню створює перешкоди позивачці у користуванні належним їй майном, збільшуючи витрати по утриманню житла, чим порушує права позивача як власника, порушені права та законні інтереси позивачки підлягають до поновлення та судового захисту. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені судові витрати, тому до стягнення з відповідача підлягають оплачений позивачкою при зверненні до суду судовий збір в сумі 551,20 грн. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що передбачено ст.224 ЦПК України.

Outcome: approved