Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивачка звернулася до Кам'янобрідського районного суду м. Луганська суду з зазначеною позовною заявою. В обґрунтування пред'явленого позову [PERSON] зазначила, що вона є дочкою відповідача, який сплачував аліменти на її утримання на підставі рішення Кам'янобрідського районного суду м. Луганська від 31.07.2008р. у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу). [INFO] року позивачка досягла повноліття. На даний момент позивачка навчається в державному закладі «Луганський національний університет імені Тараса Шевченка» на І курсі на контрактній основі. Вартість навчання складає 550 гривень на місяць. У зв'язку з тим, що навчання займає багато часу (з 07:00 до 18:00 години щоденно) [PERSON] не має можливості працювати та самостійно оплачувати навчання. Термін навчання складає 4 роки. Відповідач отримує пенсію та працює неофіційно, але приховує це. З огляду на викладене позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на її користь у твердій грошовій сумі 275 гривень щомісяця, що дорівнює ? частину щомісячної вартості її навчання в університеті, починаючи з дати подання позову та до досягнення [PERSON] 21 року - [INFO] року. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні, надавши суду пояснення, аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач, не заперечуючи сам факт потреби позивачки у матеріальній допомозі у зв'язку з її навчанням, зазначив, що він не має можливості її надавати у зв'язку із скрутним матеріальним становищем. Зокрема, [PERSON] пояснив, що він є інвалідом 2 групи та отримує у зв'язку з цим пенсію, розмір якої є мізерним. Будь-які інші джерела доходу у відповідача відсутні. У зв'язку з наявністю низки тяжких хронічних захворювань та перенесенням двох інфарктів у продовж останнього часу, відповідач був вимушений оформити банківський кредит, оскільки потребував гроші на коштовне лікування. Заборгованість за даним кредитом в теперішній час [PERSON] не сплачена. Зазначені обставини свідчать про необґрунтованість пред'явлених його донькою вимог, у зв'язку з чим позовна заява задоволенню не підлягає. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали страви, суд приходить до наступного. Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина, згідно ст. 200 СК України, визначається судом у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про перелік видів доходів, які враховують при визначені розміру аліментів на одного подружжя, дітей, батьків, інших осіб» №146 від 26.02.1993р., утримання аліментів здійснюється з усіх видів заробітку і додаткової винагороди, як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з допомоги по безробіттю, допомоги по державному соціальному страхуванню, допомоги по тимчасовій непрацездатності, одержуваної пенсії, тощо. Згідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» (із змінами) та п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі - Пленум) максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно пункту 20 зазначеного вище Пленуму, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що позивачка [PERSON], [INFO], є дочкою відповідача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Кам'янобрідського райвиконкому м. Луганська 06.05.1996р. (а.с.2). Згідно довідки №12781 від 26.02.2014р., після досягнення повноліття ([INFO].) позивачка продовжила своє навчання на 1 курсі за кошти фізичних осіб в інституті культури та мистецтв Державного закладу «Луганський національний університет імені Тараса Шевченка»; напрям «Хореографія»; денна форма навчання; термін навчання з 01.09.2013р. по 30.06.2017р. (а.с.4). Вартість навчання згідно укладеного з навчальним закладом договором про підготовку фахівця №1748 складає 20000 гривень, у тому числі: перший рік навчання 4000 гривень, другий рік навчання 5333 гривень, третій рік навчання 5333 гривень, четвертий рік навчання 5334 гривень. Плата підлягає внесенню готівкою на розрахунковий рахунок виконавця через банківські установи (а.с.5). Таким чином судом встановлено, що [PERSON] після досягнення повноліття продовжує навчання та потребує у зв'язку з цим матеріальної допомоги. Батько позивачки - відповідач [PERSON] переніс 05.04.2014р. гострий повторний інфаркт міокарда та має ряд захворювань, виявлених ендокринологом (сахарний діабет ІІ типу) та окулістом (гіпертонічна ангіопатія сітківки ОИ), у зв'язку з чим, відповідно до висновку ВКК №49/9 від 30.04.2014р. потребує постійного медикаментозного лікування. Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААВ №421921 відповідачу [PERSON] було встановлено інвалідність другої групи за загальним захворюванням до 01.10.2014р. У зв'язку із встановленням інвалідності [PERSON] перебуває на обліку в УПФУ в Кам'янобрідському районі міста Луганська та отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІ групи (довідка №82/04 від 30.04.2014р.). Розмір пенсії складає: листопад 2013р. - 934,76 гривень; грудень 2013р. - 943,85 гривень; січень 2014р. - 943,85 гривень; лютий 2014р. - 963,42 гривень; березень 2014р. - 1123,37 гривень; квітень 2014р. - 1123,37 гривень. Виплати з листопада 2013р. по лютий 2014р. здійснені у зазначеному розмірі у зв'язку з утриманням аліментів. Наявність інших доходів відповідача у судовому засіданні доведена не була. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» (із змінами) прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність складає 949 гривень на місяць. Оскільки нормою статті 199 СК України чітко не визначено поняття того, коли батьки є такими, що мають можливість надавати матеріальну допомогу, то з урахуванням положень ч.1 ст. 10 СК України, яка передбачає застосування аналогії закону до сімейних відносин, не врегульованих СК України, під час визначення можливості батьків надавати допомогу дітям за даною нормою права необхідно виходити з критеріїв, встановлених ч.4 ст. 75 СК України. Таким чином, батьки є такими, які можуть надавати матеріальну допомогу, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання майна, інші доходи забезпечують їм прожитковий мінімум, встановленого законом. Як убачається з матеріалів справи дохід відповідача перевищує даний мінімум, отже він має можливість надавати допомогу своїй дочці на період її навчання. Приходячи до даного висновку суд також враховує, що наявність невиконаних кредитних зобов'язань перед банком, на які, у тому числі, посилається відповідач, не є достатньою та беззаперечною обставиною, яка свідчить про його неспроможність надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дитині. При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з наступного. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий доходів, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тобто, за загальним правилом аліменти стягуються у частці заробітку (доходу) матері або батька дитини, та лише у виключних випадках можуть бути стягнуті у твердій грошовій сумі, у разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий доходів, або одержує частину доходу в натурі. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] отримує пенсію у зв'язку з інвалідністю та не має іншого документально підтвердженого джерела доходів. Даний вид державної виплати не віднесений до категорії нерегулярних або мінливих, та не підлягає сплаті в натурі, у зв'язку з чим підстав для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі не вбачається. З огляду на викладене, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), суд вважає, що відповідач зобов'язаний і має можливість сплачувати на користь позивачки аліменти на її утримання у розмірі 1/10 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 25.03.2014 року і до закінчення [PERSON] навчання, але не більш ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Згідно ст. 82 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати. Таким чином, враховуючи майновий стан відповідача, а також стан його здоров'я, суд вважає можливим звільнити його від сплати на користь держави судових витрат з оплати судового збору у сумі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: partial