overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON]., у якому просила стягнути з відповідача по справі на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця на утримання доньки [PERSON], [INFO], починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свої вимоги наступним. Позивачка з відповідачем проживали без реєстрації шлюбу однією сім'єю. Під час спільного проживання у них народилася донька [PERSON], [INFO]. З травня 2016 року позивачка з відповідачем остаточно припинили проживання однією сім'єю. Дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Після того як позивачка з відповідачем перестали проживати однією сімєю, [PERSON] допомоги на утримання своєї доньки не надає, тому вона вимушена звернутися до суду. Представник позивачки в судовому засіданні відсутня, надала заяву про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні відсутній, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. За таких підстав, суд вважає можливим справу розглянути у відсутності сторін, на підставі наявних письмових доказів. Судом встановлено, що у сторін є спільна дитина, донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.10.2015 року. Дитина проживає з матір'ю, що підтверджується довідкою Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області № 03-18/3479 від 25.10.2017 року. Відповідач зобов'язаний утримувати доньку. Сама позивачка не в змозі повністю забезпечити матеріальні потреби дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та сторін, обставини даної справи і вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 ч. 1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 182 ч. 2 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В зв'язку із задоволенням позовних вимог з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] Фізулі огли про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.01.2017 року Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №03. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони з липня 2017 року припинили шлюбні відносини, по причині різних поглядів на вирішення важливих питань сумісного шлюбного життя, відповідач порушував подружню вірність, часто був відсутній вдома без поважної причини, на зауваження позивачки не реагував, внаслідок чого, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Позивачка у судове засідання не з»явилася, надала суду заяву, у якій позов підтримала у повному обсязі, просила суд розглянути справу за її відсутністю. Відповідач у судове засідання не з»явився, повідомлявся належним чином про місце та час розгляду справи, однак судові повістки за місцем реєстрації не отримував. Згідно ст.131 ч.1 ЦПК України учасники судового процесу зобов»язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування) або місцезнаходження під час провадження у справі. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місця знаходження, судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або знаходиться. Суд постановив розглядати справу заочно, згідно ст.281 ЦПК України, у загальному позовному провадженні, за відсутності сторін у справі, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки є законні та обгрунтовані, отже, позов підлягає задоволенню, оскільки з липня 2017 року сторони припинили шлюбні відносини, досягнути їхнього примирення не вдалося, отже, їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Згідно ст.105 ч.3 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], яка також діє в інтересах неповнолітніх доньок [PERSON] та [PERSON], про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням будинком №196 по вул. Кірова в м. Маріуполі. В позові зазначила, що вона є власницею вищезазначеного будинку, у якому також зареєстровані її сестра [PERSON] з дітьми, які мешкають у Росії, їхніх особистих речей в помешканні немає, витрат на утримання житла відповідачка не несе. Реєстрація відповідачки та її дітей у належному їй будинку порушує її права власника даного житлового приміщення, вона змушена сплачувати за комунальні послуги у більшому розмірі, позбавлена права розпоряджатися своїм майном. Позивачка та її представник у судове засідання надали заяви з проханням розглянути справу за їхньої відсутності, позов підтримали повністю. Відповідачка у судове засідання надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позов визнала повністю. Суд, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка є власницею будинку №196 по вул. Кірова в м. Маріуполі, що підтверджується договором купівлі-продажу від 14.09.2005 року, витягом з Державного реєстру правочинів № 1474061 від 14.09.2005 року. Згідно довідки від 30.09.2015 року за вих. № 1103, виданої Жовтневим РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області, за адресою: м. Маріуполь, вул. Кірова, 196 зареєстровано три особи. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, враховуючи вищевикладене, той факт, що відповідачка позов визнала повністю, суд вважає, що відповідачка [PERSON], яка також діє в інтересах неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], втратила право користування жилим приміщенням - будинком №196 по вул. Кірова в м. Маріуполі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], Якимівського районного сектору управління державної міграційної служби України в Запорізькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку, мотивуючи тим, що позивач, [PERSON], [INFO] є власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 21.05.1997 року. Відповідач [PERSON] [INFO] є невісткою позивача. 15.04.2010 року [PERSON] була поставлена на реєстраційний облік Якимівським РВ УМВС Запорізької області за адресою: будинок [ADDRESS], але жодного дня за місцем реєстрації не мешкала, оскільки відразу виїхала з чоловіком [PERSON] (сином позивача) на постійне місце проживання до м. Севастополь. Де саме па теперішній час проживає її колишня невістка [PERSON] не знає, оскільки вона з її сином розійшлася і разом не мешкають. Зазначені вище факти підтверджуються довідкою депутата Володимирівської сільської ради Якимівського району Запорізької області від 08.04.2015 року та довідкою Володимирівської сільської ради Якимівського району Запорізької області №-233 від 08.04.2015 року. В судове засідання позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Представник відповідача Якимівського РС УДМС України в Запорізькій області в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Розглянув матеріали справи, заслухав свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили що [PERSON] в будинку [ADDRESS] не проживала, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. ч. 1, 7 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується. розпоряджається своїм майном на власний розсуд та його діяльність може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Таким чином, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позову, вважає вимоги позивача доведеними в ході судового засідання, тож позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], яким просила визнати її таким, що втратила право користування житловою площею шляхом зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що їй, на підставі договору купівлі-продажу від 18.05.1996 року, посвідченого державним нотаріусом Десятої Харківської державної нотаріальною конторою Біккінеєвою Іриною Анатоліївною та зареєстрованого в реєстрі за № 2-5953, належить однокімнатна квартира [ADDRESS]. В зазначеній квартирі зареєстрована [PERSON], колишня дружина сина позивачки, яка не є членом її сім'ї, яка не мешкає в квартирі з жовтня 2012 року, тобто з моменту розірвання шлюбу та за яку вона вимушена сплачувати комунальні послуги. Самостійно відповідач відмовляється знятися з реєстраційного обліку, у зв'язку з чим просить задовольнити позов у повному обсязі. В судове засідання позивач надала заяву, в якої підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час, місце та дату слухання справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Клопотання про розгляд справи за її відсутністю до суду не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача законі та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав Судом встановлено, що, згідно договору купівлі-продажу від 18.05.1996 року, посвідченого державним нотаріусом Десятої Харківської державної нотаріальною конторою Біккінеєвою Іриною Анатоліївною та зареєстрованого в реєстрі за № 2-5953, належить однокімнатна квартира [ADDRESS]. В зазначеній квартирі з 30.07.2008 р. зареєстрована відповідач, [PERSON] Відповідач не є членом сім*ї Позивачки, оскільки шлюб між її сином, [PERSON] та [PERSON] розірваний на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.10.2012 року, та відповідачка з цього моменту не мешкає в квартирі, тобто більш ніж 6 місяців. Відповідно до ст.71 Житлового Кодексу, особа вважається такою, що втратила право користування, якщо вона не мешкає в житловому приміщенні більш ніж 6 (шість) місяців без поважних причин. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомочне, якщо інше не витікає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Знаходження відповідача на реєстраційному обліку, створює перешкоди в здійсненні прав власника на розпорядження цим майном, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], яким просила визнати його таким, що втратив право користування житловою площею шляхом зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що їй, на підставі договору дарування від 24.02.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 353, належить двокімнатна квартира [ADDRESS]. В зазначеній квартирі зареєстрований [PERSON], який не є членом її сім'ї, який не мешкає в квартирі з вересня 2009 року та за якого вона вимушена сплачувати комунальні послуги. Самостійно відповідач відмовляється знятися з реєстраційного обліку, у зв'язку з чим просить задовольнити позов у повному обсязі. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити, оскільки з вересня 2009 року відповідач мешкає у своїх батьків за адресою:[ADDRESS]. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що шлюб між позивачкою та ним розірваний. Квартира належить його колишньої дружині на підставі договору дарування. Він дійсно з вересня 2009 року не проживає у квартирі [ADDRESS], а проживає у квартирі своїх родителів на [ADDRESS]. Однак просив з реєстрації його не знімати, для того щоб він міг отримувати пенсію. Суд, вислухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача законі та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав Судом встановлено, що, згідно договору дарування від 24.02.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 353, належить двокімнатна квартира [ADDRESS]. В зазначеній квартирі з 12.03.1999 р. зареєстрований відповідач, [PERSON] Відповідач не є членом сім*ї Позивачки, оскільки шлюб між ними розірваний на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.10.2011 року, та не мешкає в квартирі більш ніж 6 місяців. Відповідно до ст. 71 Житлового Кодексу, особа вважається такою, що втратила право користування, якщо вона не мешкає в житловому приміщенні більш ніж 6 (шість) місяців без поважних причин. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомочне, якщо інше не витікає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Знаходження відповідача на реєстраційному обліку, [PERSON] яка є позивачем, створює перешкоди в здійсненні прав власника на розпорядження цим майном, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Бакланово - Муравійської сільської ради в якому просить визнати за нею, в порядку спадкування, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями садиби [ADDRESS] В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала, що [INFO] року в селі Бакланово Муравійка Куликівського району померла її мати - [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді будинку з надвірними будівлями в селі Бакланова Муравійка Куликівського району по вулиці Ковалівка, 31. Головою даного домогосподарства була померла. За життя померла мати заповіту не складала, спадкоємцем першої черги за законом є вона. Інших спадкоємців немає. Спадщину після смерті матері вона прийняла шляхом надання заяви про прийняття спадщини до державного нотаріуса Куликівської районної державної нотаріальної контори, яким 08 липня 2014 року була заведена відповідна спадкова справа №41/2014. Нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок в зв'язку з тим, що спадкодавиця за життя не оформила відповідних правовстановлюючих документів на домоволодіння та не зареєструвала на нього своє право власності. В зв'язку з цим у неї нема можливості вирішити питання, пов'язані з одержанням домоволодіння у спадщину інакше, як у судовому порядку. Позивачка в судове засідання не з'явилася. Подала до суду письмове клопотання, в якому просила провести розгляд справи без її участі та позов задовольнити. Представник відповідача - Бакланово - Муравійської сільської ради Куликівського району Чернігівської області в судове засідання не з'явився. Але надав суду письмову заяву, в якій позов визнав та просив провести розгляд справи без його участі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. Подав до суду письмову заяву, в якій просив провести розгляд справи в його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року померла мати позивачки - [PERSON]. Єдиним спадкоємцем за законом є позивачка. Інший спадкоємців немає. Покійній на праві особистої приватної власності належав житловий будинок [ADDRESS], Куликівського району Чернігівської області. Позивачка після смерті матері прийняла спадщину, оскільки на момент смерті проживала спільно з матір'ю. Але успадкувати домоволодіння шляхом вчинення нотаріальних дій позивачка не має можливості, оскільки спадкодавиця за життя не зареєструвала на себе право власності на спірне домоволодіння, хоча і була його власником. Вирішення цього питання можливе лише в судовому порядку. Відповідач визнав позов. Визнання ним позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За вказаних обставин суд вважає, що є всі правові підстави визнати за позивачкою право власності на вказане домоволодіння в порядку спадкування. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Бакланово - Муравійської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, в якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] року [PERSON], терміном три місяці з моменту вступу рішення в законну силу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказала, що [INFO] року померла її мати [PERSON], яка мешкала в селі Бакланова - Муравійка, Куликівського району, Чернігівської області. На випадок своєї смерті мати склала заповітне розпорядження, в якому заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося їй - [PERSON] та своєму сину [PERSON], який помер [INFO] року. Інших спадкоємців, які б мали обов'язкову частку у спадщині немає. Своєчасно у відведений законом шестимісячний строк вона не могла звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки постійно хворіє. Звернувшись у 2014 році до нотаріуса для переоформлення спадкового майна, вона отримала відмову на тій підставі, що пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини. Позивачка в судове засідання не з'явилася. Подала до суду письмову заяву, в якій просила провести розгляд справи в її відсутності та позов задовольнити. Представник Бакланово- - Муравійської сільської ради в судове засідання також не з'явився. Подав до суду письмову заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу в його відсутності. Треті особи в судове засідання також не з'явились. Про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] є спадкоємицею за заповітом майна покійної матері - [PERSON], яка померла [INFO] року. Іншим спадкоємцем за вказаним заповітом був [PERSON], який помер [INFO] року. Своєчасно, у визначений законодавством шестимісячний строк позивачка спадщину не прийняла, оскільки тривалий час хворіла. Спадкова справа після померлої спадкодавиці не заводилась і спадщину після неї ніхто не приймав. Суд вважає, що позивачка з поважних причин пропустила строк подання заяви про прийняття спадщини після померлої матері. Відповідач позов визнав. Визнання ним позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При викладених обставинах є всі підстави для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Білокуракинської селищної ради про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 01 лютого 2014 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Білокуракинської селищної ради. У встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори позивачка не зверталась, так як мешкала в місті Брянка та у зв'язку з проведенням АТО немогла виїхати. Просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її матері [PERSON]. Позивачка в судове засідання не зявилася, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить суд позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши докази по справі кожний окремо і в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження та свідоцтва про шлюб позивачка є донькою [PERSON].(а.с.10) Згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЕД № 393872 [PERSON] померла 01 лютого 2014 року(а.с.11). Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За таких підстав суд вважає, що [PERSON] з поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини і тому вважає за можливе визначити їй додатковий строк тривалістю 3 місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили, що буде достатнім для подання нею заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved