Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

Позивачка звернулася до Приазовського районного суду Запорізької області з вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на кожну дитину, щомісяця, починаючи стягувати з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею, та знаходиться на її утриманні. Добровільно батько дитини не надає матеріальної допомоги, а тому просить стягнути з нього аліменти на їх утримання. Ухвалою суду від 10 грудня 2019 року вказана позовна заява була залишена без руху та наданий строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 27 грудня 2019 року відкрите спрощене провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 16 січня 2020 року розгляд справи було відкладено. Інших заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило. В судове засідання позивачка не з`явилася, проте в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у її відсутність та що підтримує заявлені вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та що визнає позовні вимоги позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує спір за наявними матеріалами справи. Крім того, згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, повне фіксування судового процесу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню на наступних підставах. Сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 28 жовтня 2009 року Воскресенською сільською радою Приазовського району Запорізькій області, актовий запис № 05, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб /а.с. 6/. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження /а.с. 4, 5/. Рішенням Приазовського районного суду від 26 червня 2015 року шлюб між сторонами було розірвано, про що свідчить копія рішення /а.с. 7/. Згідно копії свідоцтва про шлюб /а.с. 14/ 19 травня 2016 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] , в результаті чого змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Відповідно до довідки з місця проживання /а.с. 8/, неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , мешкають разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У з п 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» зазначено, що при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.. З п. 17 вказаного Пленуму, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК ) і виплачуються щомісячно; вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, а саме - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як вбачається з матеріалів справи, даних про наявність захворювань та інших неповнолітніх дітей у відповідача суду не надано. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дітьми повноліття. Крім того, підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі в розмірі 768,40 грн..

Outcome: approved