Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики, мотивуючи свої вимоги тим, що 10.01.2017 р. між нею та відповідачем було укладено договір позики, укладений у формі розписки, відповідно до якого відповідач отримав у позивачки 70000,00 грн. та зобов'язувався повернути кошти у строк до 10.01.2018 р., але своє зобов'язання у вказаний строк він не виконав, тому позивачка вимушена була звернутися до суду з даним позовом та просить суд постановити судове рішення, яким стягнути з відповідача на її користь 70000,00 грн. В судове засіданні позивачка не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, однак однією з позовних вимог є розгляд справи у відсутність позивачки та винесення заочного рішення; відповідач в судове засідання також не з'явився, про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, будь-яких клопотань від нього не надходило. За таких підстав судом відповідно до положень ст. 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити у даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. 10.01.2016 року [PERSON] (відповідач) отримав в борг від [PERSON] (позивачки) грошові кошти в сумі 70000,00 грн., про що відповідач написала розписку, та зобов'язався повернути позичені кошти до 10.01.2018 року, проте у визначений строк кошти не повернув. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.525 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.3 ст.1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві суми боргу, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Будь-яких заперечень по суті позову відповідачем судові не надано. Таким чином, виходячи із встановлених обставин справи та підстав пред'явлених позивачем вимог, суд приходить до висновку про те, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума заборгованості за договором позики в розмірі 70000,00 грн. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України оскільки позов підлягає задоволенню, тому з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути 704,80 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved