Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що відповідач є матір'ю неповнолітньої [PERSON], та малолітніх [PERSON], [PERSON] протягом тривалого часу ухиляється від виконання обов'язків щодо утримання та виховання своїх дітей. Відомості про батька [PERSON] записані за вказівкою матері згідно частини 1 ст. 135 СК України. Батько [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [INFO], засуджений та перебуває в місцях позбавлення волі. Позивач є рідною бабусею вказаних вище дітей, які вже фактично протягом 4 років перебувають на її вихованні та утриманні. До 2014 року відповідач з сім'єю, проживала в [ADDRESS]. Відповідач, яка є дочкою позивача, та батько молодших дітей, [PERSON], зловживали алкогольними напоями, не забезпечували належних умов для утримання, виховання та повноцінного розвитку дітей, байдуже відносилися до їх особистого життям та здоров'я, ніде не працювали, жили за рахунок державних допомог на утримання дітей, які часто використовували на придбання спиртних напоїв. В кінці 2014 року місцеві органи опіки та піклування, з метою захисту прав дітей на належне у тримання та виховання, відвідували їх за місцем проживання, здійснювали обстеження їх житлово-побутових умов. За результатами огляду, відповідача зобов'язали створити належні умови для виховання її дітей, вжити заходів щодо її лікування від алкоголізму. Відповідач тоді пообіцяла стати на шлях виправлення, створити належні умови для розвитку дітей, та вжити заходів з метою звільнення від алкогольної залежності, проте знову почала зловживати алкогольними напоями. З метою недопущення відібрання від неї дітей, створення належних умов для утримання, виховання та навчання онуків позивач з чоловіком забрали відповідачку з її дітьми за місцем їхнього проживання, відповідно змінивши їх місце реєстрації. Позивач надіялася, що її дочка, змінивши місце проживання, також змінить спосіб життя, та з її і чоловіка допомогою стане на шлях виправлення, звільниться від алкогольної залежності, почне добросовісно відноситься до виконання батьківських обов'язків. Нажаль,їх надії не виправдалися. В даний час відповідач залишила всіх трьох дітей на виховання в сім'ї позивача, зловживає алкогольними напоями, ніде не працює, батьківські обов'язки відносно всіх трьох дітей не виконує. Відносно старшої неповнолітньої дитини [PERSON] відповідач має статус одинокої матері. З кінця 2014 року [PERSON] постійно проживає в сім'ї позивача. Мати не займалася її вихованням, не утримувала дитину, не цікавилася умовами її навчання, не відвідувала батьківські збори, не турбувалася про її здоров'я, байдуже відносилася до її особистого життя, рідко підтримувала спілкування з нею. В минулому році [PERSON] закінчила 9 класів загальноосвітньої школи з високими показниками в оцінювані її знань. В даний час [PERSON] навчається на першому курсі державного навчального закладу «Канівське вище професійне училище», планує в майбутньому отримати вищу освіту. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо утримання дочки, не цікавиться її навчанням в училищі та її планами щодо отримання нею вищої освіти, майже не спілкується з дитиною. Наталія говорить, що вона не пам'ятає ні материнської ласки, ні проявів любові та турботи зі сторони матері відносно неї, вважає, що емоційного зв'язку між нею та матір'ю не існує. Наталія підтримує позов про позбавлення її матері батьківських прав як відносно неї, так і відносно її молодших брата та сестри. Вважає, що вони фактично вже багато років позбавлені батьківського піклування, тому юридично встановлений відповідний статус відповідатиме її інтересам та інтересам її брата та сестри. Малолітні діти [PERSON] (7 років) та [PERSON] (6 років) навчаються в Канівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 3 Канівської міської ради Черкаської області з 2-му та 1-му класах відповідно. Влаштуванням до вказаного навчального закладу, підготовкою дітей до початку навчального року та створенням належних умов для навчання дітей на даний час займається позивач та її чоловік. Відповідач дітьми не цікавиться, з адміністрацією школи та вчителями дітей не спілкується, батьківські збори на відвідує, ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо створення умов для отримання її дітьми повної загальної середньої освіти. Байдуже відноситься до здоров'я дітей. Тісного емоційного зв'язку між відповідачем та її дітьми немає. Діти не мають бажання проживати та виховуватися в сім'ї їх матері, в зв'язку з її алкогольною залежністю. Згідно з постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 26.12.2018 № 697/2752/18, № пров. 3/697/1026/2018, в зв'язку з недобросовісним відношенням до виконання батьківських обов'язків відповідача [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до частини першої статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення Посилаючись на те, що відповідач самоусунулася від виконання батьківських обов'язків і внуки залишився без її піклування, позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувавла щодо їх задоволення. Представники третіх осіб в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини. Стаття 150 цього Кодексу перелічує обов'язки батьків, щодо виховання дитини. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.13). Батько [PERSON] в свідоцтві про народження записаний відповідно до частини 1 ст. 135 СК України (а.с.5). Батьком [PERSON], [PERSON] є [PERSON] (а.с.6,7). [PERSON] вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області засуджений до позбавлення волі. На даний час відбуває покарання. В матеріалах справи міститься розписка [PERSON], з якої вбачається, що він не заперечує щодо позбавлення батьківських прав відповідачки та не проти того, щоб його діти проживали з позивачем по справі ( а.с.25). З матеріалів справи встановлено та не оспорювалось сторонами в судовому засіданні, що неповнолітня [PERSON], [PERSON], [PERSON], проживають за адресою: [ADDRESS] з [PERSON] та перебувають на її утриманні . Мати дитини вихованням та забезпеченням дітей не займається. З інформації , наданої [PERSON] вбачається, що вона навчається в Канівському коледжі культури і мистецтв з 01.09.2018 року за спеціальністю «Інформаційна, бібліотечна та архівна спава». Мати дитини за період навчання в училищі не цікавиться навчанням доньки, не спілкувалася з класним керівником жодного разу (а.с.16). З повідомлення наданого Канівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 3 Канівської міської ради Черкаської області, вбачається, що [PERSON] навчається в 1-А класі, [PERSON] в 2-А класі. За час навчання дітей в школі, мати та батько не з'являлися до школи, не цікавилися навчанням дітей, не спілкувалися з класним керівником жодного разу. Навчанням та вихованням дітей з початку навчання займається бабуся [PERSON] (а.с.13). Як вбачається з висновку Канівської районної державної адміністрації Черкаської області, [PERSON] протягом тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов'язків, щодо утримання та виховання своїх трьох дітей, зловживає алкогольними напоями та веде аморальний спосіб життя. Відповідно не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно трьох дітей. Комісія дійшла висновку щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON], [INFO]., малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.39-42). В матеріалах справи знаходиться акт обстеження умов проживання дітей за адресою: [ADDRESS] від 18.12.2018 року з якого вбачається, що діти проживають зі своєю бабусею [PERSON] в кімнаті, де є всі необхідні для проживання меблі, продуктами харчування сім`я забезпечена в повному обсязі, діти повністю забезпечені одягом і всіма необхідними для життя і навчання речами (а.с.12). У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов'язків по вихованню, а також встановити, що мати ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов'язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. При розгляді даної справи судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків свідомо не виконує свої батьківські обов'язки. Умовою по ухиленню від обов'язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов'язками. Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до ст. З Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю (батьком). З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є доцільним, оскільки [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не приймає участі у вихованні дітей, не утримує їх, вихованням дітей займається бабуся [PERSON], а тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ч.2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд, оцінивши представлені в силу ст. 81 ЦПК України докази, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини,врахувавши ті обставини , що відповідач визнала позов, вважає доведеним той факт, що відповідач не піклується про своїх дітей, ухиляється від своїх обов'язків по їх вихованню, а тому підлягає позбавленню батьківських прав та з неї слід стягнути аліменти на утримання дитини дітей. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1536,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved