Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Позивачка звернулась з вказаним позовом і в обґрунтування своїх вимоги зазначив, що з 06 березня 1997 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. За життя відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 26.02.1997 року [PERSON] був власником однокімнатної квартири за № 106 у будинку за №4 по вул.Лесі Українки у м.Суми, загальною площею 23,35 кв.м., житловою площею 12,8 кв.м. У той же час, 18.04.1997 року її чоловік [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він по закону матиме право, заповів їй. Вищевказаний заповіт посвідчений заступником завідуючої Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №2-1046. 18.03.2016 року помер [PERSON], з яким на момент смерті мешкала позивачка за адресою: [ADDRESS] та проживала в цьому житловому приміщенні і протягом шести місяців після його смерті. У подальшому, 08.11.2016 року позивачка звернулась до нотаріуса Другої [PERSON] державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через виявлені розбіжності персональних даних померлого чоловіка, які вказані в заповіті, посвідченого нотаріусом Другої [PERSON] державної нотаріальної контори 18.04.1997 року, із даними у свідоцтві про його смерть. Зокрема у заповіті прізвище заповідача записано як «Чернобривкін», тоді як у свідоцтві про смерть його прізвище зазначено як «Чернобровкін». Крім того, нотаріусом було розяснено позивачці, що син померлого від іншого шлюбу, а саме: [PERSON] також подав заяву про прийняття спадщини, яку не має можливості оформити через чинний заповіт, відповідно до якого вона є єдиним призначеним спадкоємцем на майно померлого. Тому позивачка просить встановити факт, що заповіт від імені [PERSON], посвідчений заступником завідуючої Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №2-1046, складений [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач повідомлявся про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, при цьому про причини неявки суд не повідомив. Однак надав письмове заперечення, в якому зазначає, що спір між ним та позивачкою відсутній, тому справу необхідно розглядати в порядку окремого провадження. Представник третьої особи Другої [PERSON] державної нотаріальної контори повідомлявся про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без їх участі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що з 06 березня 1997 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. 26.02.1997 року [PERSON] придбав у власність однокімнатну квартиру за № 106 у будинку за №4 по вул.Лесі Українки у м.Суми, загальною площею 23,35 кв.м., житловою площею 12,8 кв.м. (а.с. 8) 18.04.1997 року [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він по закону матиме право, заповів позивачці. Вищевказаний заповіт посвідчений заступником завідуючої Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №2-1046 і підписаний власноручно [PERSON] (а.с. 9) 18.03.2016 р. помер [PERSON] - чоловік позивачки, що підтверджується свідоцтвом свідоцтвом про смерть (а.с. 4). [PERSON] спадщину прийняла шляхом спільного проживання з померлим час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою КП «Сумижилкомсервіс» СМР, з якої вбачається, що позивачка проживала і була зареєстрована з спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). 08.11.2016 р. позивачка [PERSON] звернулась до нотаріуса Другої [PERSON] державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті 18.03.2016 року чоловіка [PERSON] (а.с.38) Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.11.2016 р. Державний нотаріус Другої [PERSON] державної нотаріальної контори відмовила [PERSON]Є.у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті 18.03.2016 року чоловіка [PERSON], оскільки не подано документів необхідних для вчинення нотаріальних дій (а.с.10) Однак, при видачі вищевказаного заповіту прізвище заповідача вказано як «Чернобривкін». Як вбачається з фотокопій свідоцтва про народження [PERSON], серії ЯЖ № 133916 виданого Путивльським районним загсом Сумської області від 18.06.1956 року, свідоцтва про одруження [PERSON], серії 1-БП №001867 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ковпаківського райвиконкому м.Суми від 06.03.1997 року та - прізвище заповідача зазначено як «Чернобровкін»(а.с.5, 6). Відповідно до приписів ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1233, ч. 2 ст. 1234, ч.2 ст.1236 ЦПК України, заповітом є особисте розпорядження\~фізичної особи\~на випадок своєї смерті. Право на заповіт здійснюється особисто. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Враховуючи, що [PERSON] власноручно підписав заповіт, де зазначив своє прізвище як «Чернобровкін» і з фотокопій документів вбачається, що прізвище заповідача - «Чернобровкін», то заповіт від імені [PERSON], посвідчений заступником завідуючої Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №2-1046, складений [PERSON]. Оскільки, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через виявлені розбіжності персональних даних померлого чоловіка, які вказані в заповіті, посвідченого нотаріусом Другої [PERSON] державної нотаріальної контори та іншого способу окрім звернення до суду за захистом порушеного права не має, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі в обраний позивачем спосіб.

Outcome: approved