Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання дружини, зазначивши, що 04 вересня 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], які проживають разом із нею та перебувають на її утриманні. Відповідач відмовляється в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на її утримання та на утримання неповнолітніх дітей. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, якій виповнилося три роки, до 13.03.2017 року згідно висновку лікарів в звязку з наявністю захворювання в дитини, яка потребує домашнього догляду та не може відвідувати дитячий садок, а тому вважає, що має право отримувати аліменти на своє утримання від відповідача, який працює, інших стягнень з нього не проводиться, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на її утримання. На підставі викладеного просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку та доходу відповідача до досягнення дітьми повноліття, а також стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 300 гривень щомісячно до 13.03.2017 року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснивши, що шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинено з січня 2016 року. З цього часу відповідач жодної матеріальної допомоги дітям не надає. З ними не спілкується. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 13.03.2017 року, оскільки дочка [PERSON] має захворювання та потребує домашнього догляду. У зв'язку з цим вона, як дружина потребує матеріальної допомоги від відповідача. Відповідач працює, але не повідомляє їй місце роботи та розмір отримуваного доходу. Має дохід ( виплати допомоги на дітей) в межах однієї тисячі грн. Відповідач до суду не зявився. Про день час та місце судового розгляду справи вважається повідомленим вчасно та належним чином ( за зареєстрвоаною адресою проживання відсутній). Вислухав пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що дійсно сторони з 04 вересня 2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. Відповідач є батьком дітей, що підтверджується свідоцтвами про їх народження. На даний час сторони проживають окремо, що підтверджується актом від 08.04.2016 року про встановлення факту не проживання особи, згідно якого встановлено, що [PERSON] (відповідач по справі) зареєстрований, але не проживає [INFO] з 25.01.2016 року. Діти [PERSON] - [PERSON] та [PERSON], проживають за місцем проживання матері. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини та не бере участі в додаткових витратах. Позивачка на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 13.03.2017 року в звязку з наявністю в дитини захворювання, що перешкоджає їй відвідувати дитячий садок та в звязку з чим дитина потребує домашнього догляду, що підтверджується довідкою ЛКК Баштанської ЦРЛ №211 від 09.03.2016 року про потребу дитини у домашньому догляді. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 180-184 Сімейного Кодексу України, із змісту яких слідує, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги до досягнення дітьми повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері), або у твердій грошовій сумі. В силу ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.3 ст.84 СК України, якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Отримуваний позивачем доход не забезпечує їй прожиткового мінімуму. За такого та з врахуванням того, що відповідач є працездатною особою, яка працює, суд вважає позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей і дружини, з якою проживають діти, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп..

Outcome: approved