Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про визнання відповідача [PERSON] [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №10 в будинку №29 по вул.Георгіївській в місті Маріуполі, оскільки відповідач не проживає в квартирі тривалий час, комунальні послуги не сплачує. В судове засідання позивачка не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позову. Не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причину неявки не повідомив. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи зі згоди позивача та без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 23.04.1996р. квартира [ADDRESS] належить позивачці [PERSON] та [PERSON], [PERSON] в рівних частках. Співвласники квартири [PERSON], [PERSON] надали суду заяви щодо не заперечення проти задоволення позовних вимог [PERSON] Згідно з відомостями домової книги для прописки громадян, мешкаючих в квартирі [ADDRESS] [PERSON], 01.07.1969р.н., зареєстрований за вказаною адресою з 28.04.2009р. по даний час. Як вбачається з акту КСН «Морський» від 06.05.2014р. зазначена особа не проживає за вказаною адресою з травня 2014р. Відповідно до ч. 1 ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернути до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законами України. При вирішенні справи суд відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України повинен був визначити зміст позовних вимог, предмет позову та його підставу з метою з'ясування наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, виявлення заінтересованих осіб у справі, правильного застосування матеріальної норми права до цих правовідносин та застосування необхідного способу захисту порушеного права, а також для визначення й дослідження кола питань і заходів, необхідних для ухвалення законного та обґрунтованого рішення. Виходячи з положень ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. При зверненні до суду позивачка посилалася на ст..405 ЦК України, ст..ст.71,72 ЖК України. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному власником. Згідно з ч. 4 ст. 156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом встановлено, що відповідач на день ухвалення судового рішення не мешкає та не з'являється в квартирі [ADDRESS] більше року, а також не встановлено поважність причин його відсутності у вказаній квартирі. На підставі ст. ст. 16, 391, 386, 405 ЦК України,

Outcome: approved