Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, яким просить суд визнати за нею право власності на будинок з надвірними будівлями [ADDRESS], мотивуючи тим, що в квітні 2003 року працівники Великоандрусівської сільської ради дозволили їй проживати в зазначеному будинку, оскільки він покинутий, минулий власник будинку [PERSON] померла [INFO] року, а її рідні не бажають приймати спадщину. Таким чином, позивачка добросовісно заволоділа вказаним нерухомим майном та відкрито ним володіє, проживаючи у ньому з 22 квітня 2003 року по теперішній час. Представник позивача- адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи підомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Виходячи з викладеного, дослідивши та врахувавши матеріали справи суд, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 15.10.2001р. зазначеним в довідці Великоандрусівської сільської ради №1525 від 10.10.2014р. Після смерті останньої відкрилася спадщина, у вигляді будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1241 ЦК України осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] не має. Згідно довідки №52 від 14.01.2014р. виданої Великоандрусівською сільською радою Світловодського району Кіровоградської області [PERSON] була головою господарства по [ADDRESS], проживала одиноко до моменту смерті, тобто до [INFO] Згідно відповіді наданої Світловодською районною державною нотаріальною конторою №1014/01-16 від 23.09.2014р. відомостей про відкриття спадщини після смерті [PERSON] немає(а.с.28) Згідно відповіді наданої Світловодським МКБТІ право власності на будинок [ADDRESS] не реєструвалось(а.с.25). Згідно довідки виданої Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області після смерті [PERSON] у будинку [ADDRESS] проживає [PERSON] з 22 квітня 2003 року по теперішній час(а.с.7) У відповідності до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. У відповідності до ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, якій засвідчує його право власності. Пунктом 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» враховуючи положення статей 16,344,396ЦК, до набуття права власності на майно за набувальною давністю особа, яка володіє майном, має право на захист свого володіння від третіх осіб, які не є власниками майна і не мають прав на володіння цим майном в силу іншої передбаченої законом чи договором підстави. Таким чином, давнісний володілець має право на захист свого володіння відповідно до вимог статей 387,391ЦК. Згідно п. 13 вказаної постанови можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16ЦК, а також частини четвертої статті 344ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Згідно п. 14 вказаної постанови виходячи зі змісту частини першої статті 344ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Отже суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на законі, підтверджені достовірними доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved