Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду, мотивуючи це тим, що від шлюбу з відповідачем є неповнолітня дитина син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до виконавчого листа № 400/1176/18 від 01.11.2018 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, з урахуванням індексації відповідно до закону, починаючи від дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття. На той час відповідач перебував без роботи, коштів на сплату аліментів не було, тому вона погодилась на таку суму аліментів. Однак з часу винесення рішення про стягнення аліментів значно зросли ціни на все необхідне для навчання в школі, а також на комунальні послуги та продукти харчування. Позивачка працює неповний робочий час та отримує заробітну плату в середньому 2343,14 гривень щомісячно, і з такими доходами не може в повній міpі забезпечити потреби дитини, а тому просить суд збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно, з урахуванням індексації відповідно до закону, починаючи з часу звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, крім того подав до суду відзив на позовну заяву, яким просив суд в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що він працює неофіційно, має нерегулярний дохід, до того ж в даний час вимушений доглядати за своєю мамою [PERSON] , [INFO] , так як вона пенсіонерка та потребує догляду за станом здоров`я, а тому не має можливості їздити на заробітки за кордон, чи працювати територіально віддалено від свого місця проживання, крім того просить суд врахувати, що не зважаючи на скрутне матеріальне становище, у нього заборгованість зі сплати аліментів відсутня. Дослідивши документи справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що за час проживання у шлюбі сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Відповідно до виконавчого листа № 400/1176/18 від 01.11.2018 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно , з урахуванням індексації відповідно до закону, починаючи від дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття (а.с.6). Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, а також ч.7 ст. 7 СК України передбачено, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Положенням ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Виходячи з наведеного суд вважає за необхідне збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , посилаючись на наступне. [PERSON] на даний час працює на неповний робочий час та отримує заробітну плату в середньому 2343,14 гривень щомісячно, що підтверджується довідкою про доходи №631, виданою Балахівською селищною радою Петрівського району Кіровоградської області 20 травня 2019 року (а.с.7). Відповідач сплачує на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, з урахуванням індексації відповідно до закону. В той же час відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дитини відповідного віку становить з 1 грудня - 2218 гривень, а тому і розмір сплачуваних аліментів є нижчим від необхідного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак суд враховує матеріальне становище платника аліментів, що [PERSON] з 01.12.2010 року по теперішній час не навчається та не працює, та проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] , [INFO] , і здійснює догляд за нею, що підтверджується довідками Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області №№1410,1411 від 10.06.2019 року (а.с.25-26). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом, виданим старшим державним виконавцем Петрівського РВ ДВС Петриченко С.В., станом на травень 2019 року [PERSON] заборгованості за сплати аліментів не має (а.с.27). На підставі викладеного та враховуючи матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача на підставі виконавчого листа № 400/1176/18 від 01.11.2018 року, до 2000 гривень з урахуванням індексації відповідно до закону, відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», СК України та не шкодить інтересам дитини. Вказані правовідносини регулюються ст.ст. 141, 180, 181, 182, 192 Сімейного кодексу України.

Outcome: partial