Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0124959 був власником земельної частки (паю) розміром 3,41 в умовних кадастрових гектарах, розташованої в адміністративних межах Іванівської сільської ради Чигиринського району. 30 січня 2000 року [PERSON] помер. Вона після смерті батька фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, оскільки доглядала та обробляла присадибну земельну ділянку, користувалася речами померлого. А відповідно до ст. 549 ЦК України РСР ці дії свідчать про прийняття нею спадщини. Однак вона не може оформити дану спадщину, оскільки сертифікат на земельну частку (пай) втрачено. У зв`язку з цим просить встановити факт прийняття нею спадщини після смерті [PERSON], а також визнати за нею право власності на даний земельний пай. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що в 2000 році помер її батько [PERSON] і після його смерті залишився земельний пай, який, вона являючись єдиною спадкоємицею померлого, не може переоформити на своє ім`я через втрату сертифікату на нього. Представник позивачки [PERSON] також підтримав позов та прохав його задовольнити, пояснивши суду, що 30.01.2000 року помер батько позивачки [PERSON] і залишилася спадщина у вигляді земельного паю розміром 3,41 в умовних кадастрових гектарах. Після смерті батька позивачка фактично прийняла спадщину, оскільки доглядала та обробляла присадибну земельну ділянку, користувалася речами померлого. А тому просить встановити факт прийняття позивачкою спадщини після смерті батька і визнати за нею право власності на земельний пай, який належав її померлому батькові [PERSON] Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши до суду листа про розгляд справи без участі представника сільської ради та про визнання позову повністю. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона проживає по сусідству і їй відомо, що позивачка після смерті батька доглядала за будинком, користувалася земельною ділянкою. Свідок [PERSON] пояснив суду, що після смерті батька позивачка підтримувала будинок в належному стані, обробляла земельну ділянку біля нього. Вислухавши позивачку та її представника, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи (свідоцтво про смерть № 126180), 30 січня 2000 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай), що розташована в адміністративних межах Іванівської сільської ради Чигиринського району та належала йому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0124959, що підтверджується архівною довідкою № 216/04-02 від 30.11.2017 року, виданою архівним сектором Чигиринської РДА, згідно до якої розмір паю в умовних кадастрових гектарах по Іванівській сільській раді Чигиринського району складав 3,41 в умовних кадастрових гектарах. Також судом встановлено і вбачається зі свідоцтва про народження № 0956518 та свідоцтва про укладення шлюбу № 467416, що відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 р.), яка діяла на час відкриття спадщини, позивачка, як дочка померлого, є спадкоємицею першої черги за законом зазначеного спадкового майна, при цьому суд вважає, що розбіжності в прізвищі спадкодавця «Лінник» і «Линник» виникли в зв`язку з допущеною опискою при написанні його прізвища в свідоцтві про смерть № 126180. Разом з тим вона не може оформити спадщину у звязку з втратою вказаного сертифікату на право на земельну частку (пай), що підтверджується оголошенням з цього приводу в місцевій газеті «Чигиринські вісті» № 45 від 04.11.2017 року. Судячи з довідки № 339/02-09 від 16.06.2017 року, виданої Іванівською сільською радою Чигиринського району, позивачка протягом шести місяців після смерті батька [PERSON] фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, оскільки обробляла присадибну земельну ділянку та користувалася речами померлого. Даний факт також підтверджено в судовому засіданні і показами свідків [PERSON] та [PERSON] Отже, це свідчить про прийняття позивачкою спадщини у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР (1963р.), що діяла на час виникнення даних правовідносин. Однак у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу (сертифікату на право на земельну частку (пай)) на це майно, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що вбачається з постанови про нотаріальну відмову від 27.09.2017 року. Крім того судом встановлено і підтверджується даними Чигиринської державної нотаріальної контори № 1008/01-16 від 17.11.2017 року, що із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлого 30.01.2000 року [PERSON], яка прийнята, згідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР, від імені [PERSON] звертався [PERSON], при цьому інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття не зверталися. Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вважає можливим встановити факт прийняття позивачкою спадщини після смерті [PERSON] і визнати за нею право власності на вище вказане спадкове майно в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного та,

Outcome: approved