Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що 02 серпня 2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, від якого має неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало те, що подружжя перестало знаходити спільну мову з приводу ведення домашнього господарства, використання сімейного бюджету та виховання дитини. Останнім часом між ними зникло почуття любові, поваги та взаємопорозуміння. Це призвело до того, що вже більше року подружжя разом не проживає. На даний час ведення спільного господарства припинено. Дитина проживає разом з позивачкою і перебуває на її повному утриманні, відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання доньки. Прохала судовим рішенням розірвати шлюб та стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка надала до суду заяву, в якій позов підтримує в повному обсязі та просила справу розглядати без її участі. Відповідач у судове засідання неодноразово не з'являвся, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань про перенесення справи суду не надав, тому суд вважає можливим розглянути справу за його відсутністю, з винесенням заочного рішення по справі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами в заочному провадженні та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, а саме: оригінал свідоцтва про шлюб (а.с.7), згідно якого позивачка та відповідач дійсно перебувають у зареєстрованому шлюбі, копію свідоцтва про народження дитини (а.с.8), відповідно до якого відповідач по справі вказаний батьком неповнолітньої [PERSON], суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Зберегти сім'ю за обставин, що склалися не можливо, неодноразові спроби до примирення сторін, до позитивних наслідків не привели. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до положень ст.ст. 180-182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, кошти на її утримання за рішенням суду присуджуються у частці від доходу відповідача, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved