Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання та стягнення аліментів за минулий час, посилаючись на те, що 04 жовтня 2006 року Соснівським районним судом м. Черкаси ухвалено рішення про стягнення з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина аліментів. На даний час, незважаючи на досягнення сином повноліття, він продовжує навчатися в 11-А класі Черкаської вечірньої (змінної)школи. Навчання сина вимагає коштів з урахуванням вартості навчання, науково-методичних матеріалів, можливості користуватися Інтернетом, проїзду до навчального закладу, харчуванням. Позивач вважає, що відповідач зобов'язаний матеріально допомагати сину під час навчання, оскільки він потребує цієї допомоги. Тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення ним 23 років. В судове засідання позивачка не з'явилась, скерувала до суду заяву в якій просила справу розглядати в її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в задоволенні позову відмовити, пояснивши, що він не працює та має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами Сімейного Кодексу України. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] є батьком повнолітнього [PERSON] [INFO]. На даний час [PERSON] навчається в 11-А класі Черкаської вечірньої (змінної) школи, що підтверджується довідкою № 35 від 24.01.2014 року, виданою Черкаською вечірньою (змінна) школою ІІ-ІІІ ступенів Черкаської міської ради Черкаської області. Термін навчання до 01 червня 2015 року. Школа відноситься до закладів системи загальної освіти. Статтею 198 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до Конвенції про права дитини, правовий статус дитини має особа до досягненню нею повноліття. Сімейний Кодекс України усіх учасників сімейних відносин називає в однині. А тому слово «дитина» має для вжитку строго визначену межу -18 років. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Для виникнення обов'язку матері, батька утримувати повнолітніх дочку, сина потрібні три умови: дочка, син мають бути непрацездатними; дочка, син мають потребувати матеріальної допомоги; мати, батько мають бути матеріально забезпеченими, здатними утримувати сина або дочку. Дана вимога закону закріплена також в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначає, що навчання повнолітнього сина вимагає коштів з урахуванням вартості навчання, науково-методичних матеріалів, можливості користування інтернетом, проїздом до навчального закладу, харчуванням та інш. Якщо відсутня хоч одна з умов наведених вище, то аліментний обов'язок щодо утримання повнолітніх дітей не настає. Проте, жодних доказів на підтвердження позовних вимог позивач суду не надала. Більше того, із довідки про навчання вбачається, що школа відноситься до закладів системи загальної середньої освіти. Довідка не містить будь-яких даних про оплатне навчання. Також в судовому засіданні встановлено, що відповідач на даний час не працює, що підтверджується його трудовою книжкою, має на утриманні двох малолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (свідоцтва про народження містяться в матеріалах справи). Крім цього, позивач [PERSON] просить суд стягнути аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина. Між тим, відповідно до ст. 3 ЦПК України та статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка та син. За змістом зазначених статей [PERSON] має право звернутись з позовом Однак, такий позов міг бути поданий в інтересах повнолітнього [PERSON], який повинен бути позивачем у зазначеній справі, а з урахуванням того, що останній є дієздатним, то аліменти повинні були б стягуватись за наявності підстав, на користь повнолітнього, який продовжує навчання, а не інших осіб, в том у числі коли такі особи наділені правом звернення до суду з позовом в інтересах інших осіб. Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку що позов не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed