Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що рішенням Свалявського районного суду (справа № 2-573/2006) з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання двох дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 400, 00 (чотириста грн. 00 коп.) грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Заборгованість відповідача за згаданим рішенням станом на 01.11.2013 року складає 17 899, 41 (сімнадцять тисяч вісімсот девяносто девять грн. 41 коп.) грн.. Вважає, що за період з 01.01.2013 року по 24.07.2015 року відповідач зобовязаний сплатити неустойку (пеню) у звязку з несплатою аліментів, яка згідно її розрахунків складає 164 525, 00 (сто шістдесят чотири тисячі пятсот двадцять пять грн. 00 коп.) грн.. У судовому засіданні представник позивача - [PERSON], заявлені вимоги підтримала з підстав, викладених у позові та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] щодо задоволення позову заперечив, пояснивши, що заборгованість відповідачем на час розгляду справи сплачена, складений позивачкою розрахунок пені є необгрунтованим, оскільки відповідачем за 2013 рік сплачено 2 450, 00 (дві тисячі чотириста пятдесят грн. 00 коп.) грн., внаслідок чого просив у задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи ВДВС Свалявського РУЮ [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що згідно виконавчого листа № 2-573/06 від 06.07.2006 року з відповідача на користь позивача стягувалися аліменти на утримання дітей, дочки [PERSON] [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Після досягнення сином повноліття, з 21.11.2013 року стягнення не проводилося, а виконавче провадження було закінчено 28.07.2015 року у звязку з погашенням відповідачем заборгованості. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягапє до часткового задоволення з наступних підстав. За рішенням Свалявського районного суду з відповідача [PERSON] стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання двох дітей в розмірі 400, 00 (чотириста грн. 00 коп.) грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 19.06.2006 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с. 43). Згідно розрахунку зоборгованості по аліментам, складеним державним виконавцем ВДВС Свалявського РУЮ заборгованість [PERSON] за виконавчим листом Свалявського районного суду від 06.07.2006 року за 11 місяців 2013 року складає 17 899, 41 грн.. Заборгованість на початок 2013 року складає 16 356, 41 (сто шістдесят чотири тисячі пятсот двадцять пять грн. 00 коп.) грн.. За даним розрахунком щомісячна сума, яка підлягає стягненню з боржника складає 363, 00 грн.. (а.с. 8). За приписами ч.1 ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою є грошова сума, або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення ним зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до правової позиції ВСУ у справі № 6-94цс15, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, у якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). За змістом ст. 196 СК України, пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Отже, складений [PERSON] розрахунок неустойки (пені) за період з 01.01.2013 року по 24.07.2015 року згаданій нормі закону не відповідає, оскільки стягнення аліментів з відповідача припинилося з 21.11.2013 року у звязку з досягненням дитиною повноліття (а.с. 4). Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15.12.1999 року із наступними змінами передбачено, що розмір заборгованості з аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення, виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості в твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник у цей період не працював, то заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. Державний виконавець у разі надходження виконавчого документа повинен підрахувати розмір заборгованості з аліментів і повідомити про нього стягувача і боржника. Державний виконавець зобов'язаний здійснювати систематичний контроль за правильним і своєчасним відрахуванням утриманих сум аліментів стягувачам. За наявності заборгованості сплачені боржником кошти насамперед зараховуються у погашення заборгованості. Таким чином сплачені [PERSON] у 2013 році 2 450, 00 (дві тисячі чотириста пятдесят грн. 00 коп.) грн. заборгованості за аліментами зараховані до погашення заборгованості, яка виникла на початок 2013 року, а тому при обчисленні розміру неустойки (пені) за період з 01.01.2013 року по 21.11.2013 року згадана сума не враховується. З урахуванням вищевикладеного суд дійшов переконання, що розмір неустойки (пені) за указаний позивачкою період слід обчислювати з 01.01.2013 року по 21.11.2013 року, тобто за час, за який проводилося стягнення наступним чином: місяцьзаборгованість за аліментами помножена на 1%помножена на кількість днів місяцяСума (гривні) січень363 х 1%31112,53 лютий363 х 1%28101,64 березень363 х 1% 31112,53 квітень363 х 1% 30108,9 травень363 х 1% 31112,53 червень363 х 1% 30108,9 липень363 х 1%31112,53 серпень363 х 1% 31112,53 вересень363 х 1% 30108,9 жовтень363 х 1% 31112,53 листопад363 х 1% 2176,23 Загальна сума: 1 179, 75 За ст. 88 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 243, 60 (двісті сорок три грн. 60 коп.) грн..

Outcome: partial