Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідачів про скасування розпорядження Тальнівської районної державної адміністрації та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку. На підставу своїх вимог посилається на те, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина в с. Вікнине Катеринопільського району Черкаської області. Позивачкою до Катеринопільської державної нотаріальної кантори, була подана заява, на підставі якої була відкрита спадкова справа. Через брак фінансів, вона тривалий час не займалася питанням переоформлення спадщини після смерті своєї матері, проте, 18.01.2017 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме на земельну ділянку площею 3,3959 та з кадастровим номером [NUMBER]. [INFO] року померла її рідна баба - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина в с. Лісове Тальнівського району Черкаської області, що складалася із земельної ділянки, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,80 га. Переоформивши на себе майно своєї матері [PERSON], позивач хотіла оформити на себе і спадщину своєї баби [PERSON], спадкоємницею якої була її мати, яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав. 23.03.2017 р. вона отримала відповідь про те, що земельна ділянка, яка належала [PERSON], була визнана відумерлою спадщиною і на даний час знаходиться у власності Лісівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області. На підставі даної інформації державний нотаріус Катеринопільської державної нотаріальної контори [PERSON] винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а саме відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року, на земельну ділянку, яка розташована на території Лісівської сільської ради та належала [PERSON], яка померла [INFO] року, у зв'язку з відсутністю права власності на земельну ділянку у спадкодавця. Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 27.06.2017 року Рішення Тальнівського районного суду від 09.09.2011 року про визнання спадщини відумерлою, що відкрилася після смерті [PERSON], було скасоване та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні заяви Лісівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області про визнання спадщини відумерлою відмовлено, а тому позивачка звернулась до суду із даним позовом. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали повністю і просили суд його задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача Лісівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області просив суд відмовити в задоволенні позову і залишити земельну ділянку у власності громади для передачі учасникам АТО. В судовому засіданні представник відповідача Тальнівської районної державної адміністрації Черкаської області позов визнав повністю. В судовому засіданні представник відповідача відділу держгеокадастру у Тальнівському районі Черкаської області у вирішенні даного питанні поклався на розсуд суду. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази, надані по справі, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно державного акта про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 22.04.2003 року [PERSON] була власником земельної ділянки площею 2,80 га, яка знаходиться на території Лісівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] року. Згідно рішення Тальнівського районного суду від 09.09.2011 р. визнано відумерлою спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON], земельну ділянку, яка їй належала передано у власність територіальної громади Лісівської сільської ради. Розпорядженням Тальнівської РДА Черкаської області №214 від 30.05.2012 р. затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку площею 2,8014 Лісівсвької сільської ради та надано дозвіл на виготовлення державного акту на дану земельну ділянку з урахуванням рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 09.09.2011 року, яким зазначену земельну ділянку, яка належала [PERSON] визнано відумерлою спадщиною. Згідно постанови державного нотаріуса Катеринопільської державної нотаріальної контори від 25.04.2017 р. №457/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] Рішеннями апеляційного суду Черкаської області від 27.06.2017 року рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 09.09.2011 року по справі за заявою Лісівської сільської ради про визнання спадщини відумерлою скасоване та ухвалене нове, в якому у задоволенні заяви Лісівської сільської ради про визнання спадщини відумерлою - відмовлено На підставі розпорядження Тальнівської РДА Черкаської області № 214 від 30.05.2012 року Лісівській сільській раді виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 17.10.2012 року на земельну ділянку (пай) розміром 2,8014 га. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.01.2017 р. спадкоємцем майна [PERSON], яка померла [INFO] р. є її дочка [PERSON] Відповідно до ст. 129 Конституції України одним із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ст.ст. 1, 10, 60 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частина 3 ст. 61 ЦПК України передбачає, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до п.п. 4, 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відновлення становища, яке існувало до порушення; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України та ст. 152 ЗК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Судом з достовірністю встановлено, що розпорядження Тальнівської районної державної адміністрації від 30.05.2012 року № 214 є протиправним, оскільки прийняте на підставі судового рішення, яке в подальшому було скасоване, а відтак є незаконним та підлягає скасуванню. Згідно ч. 1 ст. 155 ЗК України, визнання незаконним і скасування правового акту індивідуальної дії, виданого органом державної влади, який надавав право особі одержати у власність земельну ділянку, тягне за собою недійсність документу, що посвідчував право особи на земельну ділянку, тобто в даному випадку державного акту на право власності на земельну ділянку. На підставі викладеного,

Outcome: approved