Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про захист прав споживачів, посилаючись на те, що 19 травня 2017 року між нею та фізичною особою підприємцем [PERSON] був укладений договір № 382, згідно умов якого відповідач зобов'язується організувати роботи по виготовленню на користь позивачки та передачу їй у власність ПВХ конструкції (вироби) згідно з розцінками виконавця, а позивачка, як замовник, взяла зобов'язання оплатити та прийняти готові вироби та роботу згідно умов договору. В цей же день 19 травня 2017 року позивачка повністю оплатила варість виробів та роботи згідно умов договору та передала представнику відповідача грошові кошти в сумі 4800 грн. За умовами укладеного між сторонами договору № 382 від 19.05.2017 року виконавець [PERSON] (відповідач) у термін від 15 до 25 робочих днів з моменту укладення договору, зобов'язаний був передати позивачці у власність виготовлені вироби. Але до часу звернення позивачки до суду відповідач [PERSON] не виконав своїх зобов'язань згідно умов вказаного договору та не виготовив і не передав позивачці ПВХ конструкції. За викладених обставин позивачка була вимушена звернутись із заявою до Славутського відділу поліції ГУНП України в Хмельницькій області. Однак, згідно повідомлення Славутського відділу поліції від 12.12.2017 року позивачці стало відомо, що за результатами її звернення була проведена перевірка в ході якої відповідач [PERSON] підтвердив факт укладення з позивачкою договору № 382 від 19.05.2017 року на виготовлення ПВХ конструкцій і отримання від неї коштів за вироби та роботу в сумі 4800 гривень та пояснив, що від умов договору не відмовляється та зобов'язується в найближчий час виконати його умови виготовити та встановити позивачці вікна або повернути їй кошти. Однак, з грудня 2017 року і по день звернення до суду пройшло майже чотири місяці, але відповідач [PERSON] не виконав умов договору, не виготовив та не встановив позивачці вікна (ПВХ конструкції) і навіть не повернув їй сплачені нею кошти. Позивачка також вказує, що згідно умов договору, за кожний день прострочення виконання зобов'язання споживачеві сплачується неустойка у розмірі 0,1% від вартості цього договору, якщо інше не передбачено законом. Так, відповідач [PERSON] згідно умов договору мав виготовити та встановити позивачці ПВХ конструкції (вікна) у термін від 15 до 25 робочих днів з моменту укладення договору. Позивачка вказує, що так як відповідач взагалі не виконав зобов'язання, не виготовив та не встановив їй вікна (ПВХ конструкції), не повернув кошти, тому повинен сплатити пеню за період з 12.06.2017 року по день звернення до суду 23.04.2018 року в сумі 1382,40 грн. за розрахунком - 4800 грн.:100 х 0.1=4.8 грн х 288 днів=1382.4 грн.) Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві та просив їх задоволити. Відповідач за викликом до суду не з'явився. У відповідності до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Судом встановлено, що 19 травня 2017 року між сторонами було укладено договір № 382 за умовами якого відповідач зобов'язується організувати роботи по виготовленню та передачі позивачці у власність ПВХ конструкції (вироби) згідно з розцінками виконавця, а позивачка, як замовник, взяла на себе зобов'язання оплатити та прийняти готові вироби та роботу згідно умов договору. В цей же день 19 травня 2017 року позивачка повністю виконала взяті на себе зобов'язання та оплатила відповідачу варість виробів та роботи згідно умов договору передавши представнику відповідача [PERSON] грошові кошти в сумі 4800 грн., що підтверджується товарним чеком № 382 від 19.05.2017 року. За умовами п. 3.2. укладеного між сторонами договору підповідач [PERSON] у термін від 15 до 25 робочих днів з моменту укладення договору, зобов'язаний був передати позивачці у власність виготовлені вироби, однак, на день звернення позивачки до суду, тобто станом на 24.04.2018 року відповідач не виконав взяті на себе зобов'язанняна, не виготовив і не передав позивачці ПВХ конструкції, а також не повернув їй сплачені нею згідно умов договору кошти в сумі 4800 грн. Даний факт підтверджується також змістом висновку Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області про результати розгляду звернення гр. [PERSON] (позивачки) щодо невиконання відповідачем взятих на себе перед позивачкою зобов'язань по встановленню їй ПВХ конструкцій, відповідно до якого відповідач [PERSON] підтвердив факт укладення з позивачкою договору № 382 від 19.05.2017 року на виготовлення ПВХ конструкцій та факт отримання від позивачки коштів за вироби та роботу в сумі 4800 гривень. Крім того, згідно п. 4.2. умов договору, за кожний робочий день прострочення виконання зобов'язання виконавець (відповідач) зобов'язаний виплатити споживачеві (позивачці) неустойку в розмірі 0,1% від вартості цього договору. Так, відповідач [PERSON] згідно умов договору мав виготовити та встановити позивачці ПВХ конструкції (вікна) у термін від 15 до 25 робочих днів з моменту укладення договору. Договір між сторонами було укладено 19.05.2017 року, з моменту укладення договору відповідач взагалі не виконав зобов'язання, не виготовив та не встановив позивачці вікна (ПВХ конструкції), не повернув їй кошти, а тому з нього слід стягнути на користь позивачки пеню за період з 12.06.2017 року по день звернення її до суду, тобто по 23.04.2018 року в сумі 1382,40 грн. за розрахунком - 4800 грн. : 100 х 0.1% = 4.8 грн х 288 днів = 1382.40 грн. Згідно з ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до ч. 1 ст. 865 Цивільного кодексу України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно з ч .2 ст. 849 Цивільного кодексу України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Дане положення також продубльовано в частині першій ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», де зазначено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконанні зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначенні строк стає неможливим. Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захистправ споживачів», уразі,коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах)прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи |(послуги )не визначено, иконавець сплачує споживачеві неустойкув розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Здійснивши системний аналіз правових норм, заслухавши доводи представника позивачки та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved