Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона є дочкою відповідача і 27 січня 2019 року досягла повноліття. Вона проживає разом з матір`ю - [PERSON] в с. Тіньки Чигиринського району Черкаської області. Шлюб між батьками розірвано в 2002 році і з того часу батько проживає окремо від них. До її повноліття відповідач сплачував аліменти на її утримання, але на даний час ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку, матеріальної допомоги їй не надає, незважаючи на те, що вона навчається на другому курсі денної форми навчання у ВСП Чигиринський економіко-правовий коледж Уманського національного університету садівництва за спеціальністю 081 «Право», строк навчання в якому закінчується 30 червня 2021 року. Загальна вартість навчання за весь строк навчання становить 19350 грн., відповідно до договору про надання освітніх послуг, укладеного між її матір`ю та навчальним закладом, при цьому вартість освітньої послуги за навчальний рік складає 6450 грн. Крім того її навчання в коледжі потребує значних матеріальних витрат, зокрема, на купівлю зошитів, підручників та іншого канцелярського приладдя, оплату за проїзд від місця проживання до місця навчання, витрати на щоденне харчування, на придбання одягу. Посилаючись на те, що після досягнення нею повноліття відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання та навчання не надає, хоча є працездатним і має таку можливість, а вона самостійного заробітку не має, позивачка прохала стягнути з нього аліменти на своє утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно до закінчення навчання - 30 червня 2021 року. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що матері самій важко її утримувати, а вона не може працювати, оскільки навчається. Плата за її навчання в коледжі складає на рік 6450 грн., з яких відповідач повинен сплачувати 3225грн., а ще необхідні кошти на щоденний проїзд, харчування, придбання одягу. А тому просить стягнути з відповідача аліменти в сумі 2000 гривень на час її навчання. Відповідач позов визнав та пояснив суду, що він не відмовляється платити аліменти і сплачував їх, але значною сумою періодично, що позивачку не влаштовує, оскільки вона хоче отримувати кошти щомісячно. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як передбачено ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. А відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як встановлено судом і вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу № [NUMBER], батьки позивачки перебували в зареєстрованому шлюбі до 16.10.2002 року. Отже, відповідач є батьком позивачки, що підтверджується і свідоцтвом про народження № [NUMBER] . Судом встановлено і підтверджується довідкою № 185 від 02.04.2019 року, виданою Тіньківським старостинським округом Чигиринської міської ради, що позивачка проживає з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Також в судовому засіданні встановлено та підтверджується договором про надання освітніх послуг № 3 від 01.09.2018 року, що позивачка навчається на денному відділенні відокремленого структурного підрозділу Чигиринський економіко-правовий коледж Уманського національного університету садівництва за спеціальністю 081 «Право» на платній основі, де загальна вартість навчання за весь строк навчання становить 19350 грн., а вартість освітньої послуги за навчальний рік складає 6450 грн. (п. 5.2 договору). Факт навчання позивачки за контрактом у вище вказаному навчальному закладі підтверджується і даними довідки № 162 від 02.04.2019 року, відповідно до якої остання навчається на другому курсі денного відділення відокремленого структурного підрозділу Чигиринський економіко-правовий коледж Уманського національного університету садівництва за спеціальністю «Право» на платній основі зі строком навчання з 01.09.2018 року до 30.06.2021 року. З врахуванням вимог ч. 1 ст. 199 СК України не лише відповідач, а й мати позивачки повинні її утримувати в період навчання в коледжі. Судом встановлено, що позивачка дійсно потребує матеріальної допомоги, пов`язаної з навчанням у вище вказаному коледжі, оскільки, навчаючись на платній формі навчання, стипендію вона не отримує і інших доходів не має. Разом з тим суд не може взяти до уваги надані позивачкою контракт на навчання від 16.10.2018 року про навчання в Чигиринському РСТК ТСОУ в період з 16.10.2018 року по 01.02.2019 року, особисту картку водія від 08.02.2019 року, свідоцтво про закінчення навчання від 08.02.2019 року та квитанції про оплату за навчання в сумі 5700 грн., оскільки позивачка проходила навчання в Чигиринському РСТК ТСОУ в той період, коли відповідач сплачував аліменти на її утримання до досягнення нею повноліття. Як передбачено ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених в ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. А в ст.182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено та підтверджується довідкою № 441 від 28.05.2019 року, виданою ТОВ «АнВа», що мати позивачки працює і регулярно отримує відповідну заробітну плату, розмір якої не є значним, при цьому має на утриманні ще й неповнолітню дочку [PERSON] , 2004 року народження, що слідує з вище зазначеною довідки № 185 від 02.04.2019 року, виданої Тіньківським старостинським округом Чигиринської міської ради. З наведеного випливає, що мати позивачки не в змозі самостійно на належному рівні матеріально забезпечувати дочку, яка навчається на платній основі. Як зазначено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, обов`язковою умовою надання батьками утримання повнолітнім дочці чи сину є можливість надання ними матеріальної допомоги. Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст. 200 СК України суд при визначенні розміру аліментів з відповідача бере до уваги, що останній позовні вимоги визнав в повному обсязі, запевнивши суд, що він в змозі сплачувати аліменти в розмірі 2000 гривень, а також можливість надання утримання другим з батьків, тобто матір`ю позивачки. Таким чином, суд, оцінюючи докази в їх сукупності та виходячи при цьому із принципу розумності, враховуючи майновий стан як відповідача, так і матері позивачки, які є працездатними як за віком, так і за станом здоров`я, а отже, обоє можуть надавати допомогу дочці, і беручи до уваги, що позивачка навчається на платній формі навчання, вважає, що даний позов підлягає задоволенню повністю і приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів у розмірі 2000 гривень щомісячно, що буде співмірно з його майновим станом, майновим станом матері позивачки та її самої, до закінчення останньою навчання. Крім того з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн. у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та,

Outcome: approved