Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом і просить розтлумачити заповіт її батька [PERSON] та встановити те, що дві приватизовані земельні ділянки, загальною площею 2.3866 га, загальною вартістю 57 052.12 грн. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Крутогорбівської сільської ради Таращанського району Київської області та належали йому на підставі державного акту Серії [NUMBER] та Серії [NUMBER], зареєстрованих 28 листопада 2006 року, відповідно до заповіту, посвідченого 11 травня 2000 року в Крутогорбівській сільській раді Таращанського району Київської області, за реєстровим № 113 заповідані їй, визнати за нею право на спадщину за заповітом після смерті батька та право власності на ці дві приватизовані земельні ділянки. В судове засідання позивачка не з'явилася, належно повідомлена про розгляд справи, у позовній заяві просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, належно повідомлений про розгляд справи, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON], що проживав та був зареєстрований до дня смерті в [ADDRESS]. За життя батько позивачки склав заповіт, посвідчений 11 травня 2000 року секретарем виконавчого комітету Крутогорбівської сільської ради Таращанського району Київської області та зареєстрований в реєстрі за № 113, яким заповів право на земельну частку (пай), що належав йому на підставі сертифікату серії [NUMBER] від 10.02.1997 року, виданого Таращанською РДА та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом [NUMBER] своїй дочці - позивачці по справі. Після смерті батька позивачки відкрилася спадщина, яка складається, окрім іншого, із земельної ділянки розміром 0,3970 га. та земельної ділянки розміром 1,9896 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, щодо прийняття яких в якості спадщини, остання звернулась із відповідною заявою в шестимісячний строк до державного нотаріуса Таращанської районної державної нотаріальної контори Київської області. Повідомленням від 10.01.2015 року державним нотаріусом Таращанської районної державної нотаріальної контори Київської області, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] батька на земельну ділянку в розмірі 0,3970 га та 1,9896 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки заповіт, посвідчений 11 травня 2000 року в Крутогорбівській сільській раді Таращанського району Київської області, за реєстровим № 113, від імені [PERSON], неможливо трактувати однозначно, а саме: заповіданий позивачці [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай) відсутній, а на даний час є вже державний акт на земельну ділянку в розмірі 1,9896 га та державний акт на земельну ділянку в розмірі 0,3970 га, обох, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які ніби було видано на підставі вищевказаного сертифікату. Оскільки в заповіті, посвідченому 11 травня 2000 року в Крутогорбівській сільській раді Таращанського району Київської області, за реєстровим № 113, містяться неточності стосовно заповіданої земельної ділянки (паю) і без тлумачення даного заповіту неможливо успадкувати майно, яке належало батьку позивачки - [PERSON], остання звернулася до суду з даною заявою. Якби не було заповіту, то відповідач по справі мав би право на прийняття спадщини за законом поряд із позивачкою, проте він не заперечує проти задоволення позову, а отже і проти визнання саме за позивачкою права на спадкування на вищезазначені земельні ділянки та права власності на них. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 ЦК України. Частиною 3 ст. 213 ЦК України передбачено, що при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять. Їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Оскільки, за заповітом батько позивачки заповідав останній належне йому, на момент складання заповіту, право на земельну частку (пай) на підставі сертифікату серії [NUMBER] від 10.02.1997 року, виданого Таращанською РДА, а в подальшу отримав взамін його вже державні акти на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER] та [NUMBER] від 28 листопада 2006 року, виданих Таращанською РДА Київської області, загальною площею 2.3866 га. та, враховуючи, що іншого заповіту, з врахуванням зміни виду спадкового майна, розміру та цільового призначення, відносно вищезазначених земельних ділянок ним не складалося, остання має право на ці земельні ділянки.. За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved