Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що їй, на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], у якій також є зареєстрованими колишні власники даної квартири - відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], які за вказаною адресою не проживають, але відмовляються добровільно знятись з реєстраційного обліку, чим порушують її право власності на дане нерухоме майно, та змушують її звернутись до суду для вирішення даного питання у судовому порядку. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надала суду письмову заяву, у якій зазначила, що підтримує позов у повному обсязі, та просить провести розгляд справи за їй відсутності, і, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідачів. В судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили, що дозволило суду визнати їх неявку в судове засідання з неповажних причин та, за згодою позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив, що дозволило суду визнати його неявку в судове засідання з неповажних причин та, відповідно до ст.169 ЦПК України провести розгляд справи у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. В ході судового розгляду, з урахуванням наданих суду доказів, було встановлено, що, згідно Свідоцтва від 27.07.2013р., державний нотаріус Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори, на підставі акта проведення прилюдних торгів, затвердженого Заводським відділом державної виконавчої служби 25.06.2013р., посвідчив, що, позивачці [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS], яка раніше належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 14.04.2008 року приватним нотаріусом [PERSON] Згідно довідки про склад сім'ї, наданої ТОВ «Абонент ХХІ», станом на 17.10.2013 року у вищевказаній квартирі є зареєстрованими відповідачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Як зазначає позивачка в обґрунтування своїх позовних вимог щодо зняття відповідачів з реєстраційного обліку за адресою належної їй на праві власності квартири, зазначена реєстрація перешкоджає їй, як власнику, у розпорядженні та користуванні належним їм на праві власності майном, а, так, як відповідачі відмовляються самостійно знятись з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою, вона змушена звернутись до суду для вирішення даного питання у судовому порядку. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно Актів, складених 17.10.2013р., 10.04.2014р. комісія у складі співробітників КЖЕП «Оріон» встановила, що, відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в квартирі за адресою: [ADDRESS], з 2008 року не проживають. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, та підтверджено наявними у справі доказами, що, відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], являючись колишніми власниками вищезазначеної квартири, з 2008 року в квартирі за місцем своєї реєстрації не проживають, та, будучи зареєстрованими у вказаній квартирі як колишні власники та мешканці даного житла, відмовляються у добровільному порядку знятись з реєстраційного обліку за адресою квартири, яка належить на праві приватної власності позивачці [PERSON], чим порушують її права власника нерухомого майна, який, відповідно до ст. 319 ЦК України, має право володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд та вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, та, відповідно до ст. 391 ЦК України, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи вищевикладене, суд, вимоги позивачки щодо усунення перешкод у користуванні майном, та визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням спірної квартири, вважає обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved