Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що вона купила будинок [ADDRESS], а 23.02.2010року дала згоду на реєстрацію у цьому будинку відповідача (колишнього чоловіка). Між сторонами існувала домовленість, що відповідач буде зареєстрований за вказаною адресою всього кілька місяців, однак, проживаючи в м. Києві, є зареєстрованим у будинку позивачки і досі. Оскільки відповідач більше двох років не проживає у зазначеному вище будинку, але добровільно виписатись він не бажає, просила суд визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представники відповідача поти позову заперечували та надали суду письмові заперечення проти позову. Вислухавши пояснення позивачки, представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 21.04.2003р. позивачка придбала житловий будинок [ADDRESS]. Згідно копії технічного паспорта на вказаний будинок позивачка є його власником. За даними будинкової книги, крім того, позивачка є головою двору, а відповідач та їх спільний син [PERSON] зазначені мешканцями спірного будинку. Згідно довідки №42 від 18.02.2013р. за підписом Литвинівського сільського голови, відповідач, будучи зареєстрованим у [ADDRESS], на території Литвинвівської сільської ради близько 2,5 років не проживає. Представники відповідача у судовому засіданні, у свою чергу, не заперечували того, що відповідач у зазначеному будинку більше шести місяців не проживає. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України суд маже визнати громадянина таким, що втратив право користування житловим приміщенням в разі, якщо час його відсутності за місцем постійно проживання перевищує встановлений законом термін, а саме 6 місяців. Крім того, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Отже, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки вважає доведеним факт відсутності відповідача за місцем реєстрації без поважних причин. Враховуючи викладене,

Outcome: approved