Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовною заявою, в якій з урахуванням зменшення позовних вимог, просить стягнути з відповідача на її користь: - аліменти на малолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; - аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення донькою трирічного віку. Свої вимоги мотивує тим, що сторони є батьками малолітньої дитини: доньки [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач працездатний, не хворіє, аліменти нікому не платить, стягнення по виконавчим документом з нього не проводиться, може сплачувати аліменти на дитину і на її утримання, однак ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не надає коштів на утримання доньки та на її утримання у добровільному порядку, у зв`язку із чим позивачка вимушена звернутись до суду з вказаним позовом. 15.03.2021 року до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач позов визнав частково, а саме в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/6 частини заробітку, а в частині стягнення аліментів на утримання позивачки позов не визнав. Зазначив, що він працює в структурному підрозділі «Вагонне депо Запоріжя-Ліве» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерне товариство «Українська залізниця» на посаді оглядача-ремонтника вагонів та його дохід на місяць після відрахувань складає 7402,26 грн. Крім того, відповідач сплачує аліменти на утримання двох дітей від попереднього шлюбу у розмірі 3500 грн. на підставі укладеного договору. Також, під час шлюбу з позивачкою відповідач оформив кредит на споживчі потреби і після припинення сімейних відносин сплачує його самостійно. Також зазначив, що сплачує комунальні послуги, за вирахуванням яких у нього не залишається коштів для утримання дружини. Позивачка ж, крім отримання щомісячної допомоги при народження дитини у розмірі 860 грн. також отримує неофіційний дохід від приватних уроків з англійської мови для дітей. Таким чином, відповідач стверджує, що не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки. 18.03.2021 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивачка зазначила, що у довідці про доходи відповідача відсутні відомості про відрахування з нього аліментів, укладений договір про сплату аліментів є фіктивним, доказів на підтвердження утримання дітей від попереднього шлюбу відповідачем не надано. Зазначила, що твердження відповідача про отримання нею додаткових доходів є безпідставними. У відповідача в приватній власності знаходиться будинок, що також підтверджує його спроможність сплачувати аліменти не тільки на утримання дітей, а й на її утримання. Щодо наявності у відповідача кредитних зобов`язань, то згоди на укладення кредитного договору позивачка не надавала. 25.03.2021 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких відповідач послався на законність укладеного ним договору на утримання дітей від попереднього шлюбу. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у заявах по суті справи. В судовому засіданні відповідач та представник відповідача позов не визнали з підстав, викладених у заявах по суті справи. Відповідач зазначив, що він був ініціатором укладення договору на утримання дітей від попереднього шлюбу з тих мотивів, що необхідно було вирішити питання з аліментів у зв`язку з поданням даного позову, суперечок з приводу виховання дітей у нього з першою дружиною не було. Суд,\~вивчивши матеріали\~справи та\~всебічно проаналізувавши\~обставини в\~їх сукупності,\~давши оцінку\~зібраним по\~справі доказам,\~виходячи зі\~свого внутрішнього\~переконання,\~яке ґрунтується\~на повному,\~об`єктивному\~та всебічному\~з`ясуванні\~обставин справи,\~прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження сторони по справі є батьками малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] /а.с.6/. Відповідно до ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, і ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 27 Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу\~ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, або визначаються судом. Згідно із ч.3 ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2ст.\~182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1ст.183\~СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні, про що свідчить довідка Новобогданівського сільського голови об`єднаної територіальної громади від 04.02.2021 /а.с.12/. Відповідач працює в структурному підрозділі «Вагонне депо Запоріжя-Ліве» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерне товариство «Українська залізниця» на посаді оглядача-ремонтника вагонів. Як вбачається з довідки про доходи структурного підрозділу «Вагонне депо Запоріжя-Ліве» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерне товариство «Українська залізниця» від 09.03.2021, його середній дохід на місяць складає 9811,95 грн. без урахування обов`язкових відрахувань (а.с.35-38). Згідно з копіями свідоцтв про народження, відповідач має ще двох дітей від попереднього шлюбу [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.33-34) 28.01.2021 року між відповідачем і колишньою дружиною [PERSON] укладено договір у письмовій формі, згідно з яким відповідач зобов`язався сплачувати аліменти на утримання дітей від попереднього шлюбу 3500 грн. щомісячно (а.с.39). Відповідно до\~наданих квитанцій\~за 2020\~та 2021\~рік,\~ [PERSON] \~надавав матеріальну\~допомогу колишній\~дружині на\~утримання дітей\~ в\~розмірі 1000\~грн щомісячно\~(а.с.40-42). Отже, в судовому засіданні встановлено, що відповідач є працездатний, офіційно працевлаштований, після розірвання першого шлюбу, де народилося двоє дітей (яким він надає матеріальну допомогу), створив другу сім`ю, де теж народилася дитина, що вказує на можливість з боку відповідача надавати матеріальну допомогу дитині. З урахуванням викладених обставин, аналізуючи зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що з відповідача необхідно стягувати аліменти на малолітню доньку [PERSON] , [INFO] - у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що не буде надмірним тягарем для позивача та буде відповідати інтересам дитини. Надані відповідачем договір щодо здійснення батьківських прав та обов`язків, копії квитанцій на оплату комунальних послуг, які надані відповідачем в якості обґрунтування своєї позиції щодо неможливості надавати матеріальну допомогу дитині у розмірі, вказаному в позовній заяві, суд сприймає критично з огляду на наступне. Так, відповідно до ст.189\~СК України, батьки\~мають право\~укласти договір\~про сплату\~аліментів на\~дитину,\~у якому\~визначити розмір\~та строки\~виплати.\~Умови договору\~не можуть\~порушувати права\~дитини,\~які встановлені\~цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. Відповідно до ст.. 220\~ЦК України,\~ у\~разі недодержання\~сторонами вимоги\~закону про\~нотаріальне посвідчення\~договору такий\~договір є\~нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Всупереч вказаному, наданий відповідачем договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та обов`язків, в якому відповідач зобов`язався сплачувати аліменти на утримання дітей від попереднього шлюбу 3500 грн. щомісячно не посвідчено нотаріально. Більш того, вказаний договір укладено 28.01.2021, тобто більш ніж через 4 роки 6 місяців після розірвання першого шлюбу та після подання даного позову, що викликає обґрунтований сумнів в реальності намірів сторін договору, в ньому викладених, враховуючи, крім того, доводи самого відповідача, який пояснив, що він був ініціатором укладення вказаного договору саме у зв`язку з поданням даного позову, жодних суперечок з приводу виховання дітей у нього з першою дружиною не було. Відповідачем надано розписку від 27.03.2021, згідно якої відповідач надав першій дружині- [PERSON] аліменти в сумі 3500 грн за вищевказаним договором від 28.01.2021, але даний факт одноразового платежу не спростовує вказаний сумнів. З іншого боку, якщо приймати до уваги вказаний договір, той факт, що відповідач дістав змогу сплачувати аліменти на дітей від першого шлюбу в розмірі 3500 грн. з січня 2021 може вказувати на те, що у відповідача покращився матеріальний стан і, відповідно, на те, що він має змогу сплачувати аліменти на свою третю дитину в розмірі, вказаному в позовній заяві. Отже, доводи відповідача суд знаходить суперечливими, такими, що спрямовані на ухилення від відповідальності за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку своєї третьої дитини. Також доводи відповідача щодо необхідності сплати ним комунальних послуг суд знаходить такими, що не впливають на вирішення питання щодо стягнення з нього аліментів в розмірі, вказаному в позовній заяві, як і твердження щодо отримання позивачкою доходів за зайняття репетиторською діяльністю, які, до того ж, не підтверджені належними доказами. Що стосується позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини слід зазначити наступне. Згідно ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи дані про заробітну плату відповідача, а також необхідність сплати ним коштів на утримання трьох дітей, суд вважає, що позивачем не доведено можливість відповідача надавати матеріальну допомогу на її утримання, і тому в цій частині позову слід відмовити. У відповідності до\~ст. 141 ЦПК України\~суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: partial