Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про визнання недійсним договорів дарування квартири, вказавши що в 2013 році вона підшуковувала людину , яка її догляне до смерті, а взамін цього бажала подарувати квартиру. Так в кінці 2013 року вона познайомилася з відповідачкою, яка погодилася її доглядати, через деякий час після знайомства вони поїхали до нотаріуса та уклали договір дарування квартири з умовою . що позивач буде там проживати. Вона вказує , що договір вона не читала та нотаріус його їй не зачитував. Після підписання договору через деякий час у них з відповідачкою стосунки змінилися, оскільки остання почала без дозволу перекладати речі в квартирі. Вважає що договір укладено обманним шляхом та її завели в оману, тому просить вказаний договір розірвати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та вказала, що знайомі запропонували їй відповідачку . як людину. Яка догляне її до смерті, оскільки вона шукала таку людину, а взамін вона подарує цій людині квартиру. Через деякий час після того як вона познайомилася з відповідачкою вони поїхали до нотаріуса де був укладений даний договір. При укладанні договору вона говорила, щоб нотаріус вказав в договорі про її догляд до смерті, а дарування квартири це була її благодарність за догляд до смерті. На час укладення договору стосунки у них з відповідачкою були добрі, оскільки вона їй подобалася, а потім вона почала її не влаштовувати, тому просить договір розірвати. Представники позивачки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги та просять їх задовольнити, оскільки вважають, що в позивачки було намір укласти договір довічного утримання , а не договір дарування. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні з заявленими позовними вимогами не погодилася, вказавши що в 2013 році через знайомих позивачка запропонувала подарувати їй квартири, оскільки з рідними вона не спілкується, за це вона хотіла щоб її доглянули до смерті. Через деякий час після знайомства вони поїхали до нотаріуса, де позивачка вказала щоб оформили договір дарування з умовою що вона зможе там проживати до смерті. Після укладання договору було все добре вона приїздила до позивачки доглядала її допомагала по господарству, доки не позивачки невістка та син, які до цього з позивачкою не спілкувалися почали писати скарги та настроювати позивачку проти неї. При укладенні договору нотаріус його зачитував всім , давав читати самим та роз'ясняв його зміст при цьому позивачка була зі всім згідна. Свідок [PERSON] в Судовому засіданні пояснила, що є приятелькою позивачки, а з відповідачкою вони разом працювали. В кінці 2013 року позивачка при розмові попросила, щоб вона посовітувала їй якусь людину, яка погодиться доглянути її до смерті, а за це вона подарує їй квартиру, оскільки з рідними позивачка давно не спілкується та вони не цікавляться її життям. Вона посовітувала позивачці свою знайому [PERSON], як бобру людину. Через деякий час коли вона зустрілася з [PERSON] то та говорила, що дана людина їй подобається, в них все добре та вони уже уклали договір дарування квартири, настоявши на цьому сама. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідачка її мама. Також вказала, що возила матір та позивачку до нотаріуса, вона їхала добровільно та все було добре, позивачка була рада що знайшла людину яка догляне її до смерті. Також вона допомагала мамі уражувати за позивачкою. Через деякий час син позивачки та невістка почали скандалити за те що укладено договір дарування та підбурювати позивачку до його розірвання. Свідок [PERSON], в судовому засіданні пояснила, що працює приватним нотаріусом та нею було посвідчено оскаржуваний договір дарування, при його укладенні сторонам було роз'яснено його наслідки. При укладанні договору позивачка себе вела добровільно, розповідала, що діти та внуки не спілкуються з нею тому вона найшла людину яка її догляне, а вона їй подарує квартиру. Даний договір було сформовано зі слів та побажань позивачки. Приїздила позивачка до неї неодноразово сама, була в доброму стані , все розуміла, документи для укладання договору надавала сама. Через деякий час приїздила її невістка [PERSON] скандалила з приводу укладеного договору, погрожувала, хотіла щоб розірвали договір, була в збудженому стані. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є знайомою позивачки, відповідачку бачила лише один раз. Також вказала , що [PERSON] скаржилася їй що її обманули, який договір вона мала на меті укласти вона не говорила. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила. що вона є знайомою позивачки, також їй відомо що [PERSON] підшукувала людину яка її догляне. Через деякий час говорила, що знайшла таку людину та оформила на неї квартиру. В даний час позивачка скаржилася їй що відповідачка її не доглядає. Також пояснила, що їй відомо, що позивачка з сином та невісткою конфлікт та вони не спілкуються. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивачка її знайома про укладення договору дарування їй нічого не відомо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона знайома позивачки, їй також відомо що позивачка уклала договір дарування, вважає що він не законний оскільки позивачку не доглядають. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона знайома позивачки, також їй відомо що [PERSON] підшукувала людину, яка її догляне до смерті, а після її смерті щоб цій людині перейшла квартира. Вислухавши сторони, представників позивача, свідків, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. 25 грудня 2013 року було укладено договір дарування квартири [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Відповідно наданих квитанцій [PERSON] сплачує комунальні послуги за квартиру [ADDRESS] (а.с.13-14). Згідно ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Як вбачається з матеріалів справи при укладені оскаржуваного правочину були дотримані всі вимоги, встановлені відповідними частинами ст.203 ЦК України, оскільки сторони в договорі договору дарування мали повний обсяг повноважень на їх укладання. Будь-яких належним і допустимих доказів на підтвердження своїх доводів про умисні дії відповідачів, введення позивачки в оману при укладенні договору дарування квартири, суду всупереч вимогам ст.ст.10,11,60 ЦПК України позивачем та його представниками не подано, тому такі ствердження позову слід вважати недоведеними. Крім того, при оцінці таких доводів суд крім іншого приймає до уваги, що між позивачем та відповідачем виникли непорозуміння не з підстави укладення договору, а з того як вказує в своїх показах позивач, що відповідачка її доглядає погано, перекладає речі в квартирі та інше. Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи викладене вище, суд вважає позовні вимоги недоведеними і не вбачає передбачених законодавством підстав визнання недійсним оспорюванного правочину. За таких обставин в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Встановивши обставини справи суд вважає, що відповідно до ч.6 ст.154 ЦПК України повинно бути скасовано заходи забезпечення позову, які бу встановленні при розгляді справи.

Outcome: dismissed