Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про виселення [PERSON] з будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] без надання йому іншого жилого приміщення та зняття його з реєстрації. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що вона володіє правом приватної власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Разом з нею в цьому будинку проживає її дочка - [PERSON], її малолітні внуки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] року та її співмешканець - [PERSON] Так, [PERSON] вчиняє фізичне та психологічне насильство в сім'ї, погрожує фізичною розправою, ображає членів сім'ї, систематично зловживає алкогольними напоями, в наслідок цього позивачка та її члени сім'ї постійно перебувають в стані психологічної напруги, страху та тривоги. [PERSON] не приймає участі в утриманні будинку, його ремонті, оплаті послуг за електроенергію та газ, чим завдає позивачці матеріальних збитків, оскільки її заробіток складає лише мінімальна заробітна плата. На підставі викладеного позивачка просить виселити [PERSON], з житлового будинку що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та зняти відповідача з реєстрації з житлового будинку за вказаною адресою. В ході розгляду справи позивачка підтримала позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просила його задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач позовні вимоги не визнав, проти задоволення позову заперечував та не бажає, щоб його виселили з будинку, так як він не має іншого житла. Представник третьої особи - Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що позивачка є власником житлового будинку на [ADDRESS], що підтверджується копією витягу про державну реєстрацію прав, виданого Комунальним підприємством «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» (а.с. 4). Дійсно, як вбачається з копії довідки, виданої 09.10.2014 року за Вих.№6930, що 08.10.2014 року [PERSON], [INFO] зверталась до Васильківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області із заявою про те, що її співмешканець [PERSON] погрожує їй фізичною розправою (а.с.8). Так, згідно копії постанови Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 05.11.2014 року [PERSON] було притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, так як останній 08 жовтня 2014 року близько 17:00 год. за місцем мешкання: [ADDRESS] вчинив сварку зі своєю співмешканкою [PERSON], в ході якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, завдав шкоди її психічному здоров'ю, та на правопорушника [PERSON] було накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 51,00 грн. та судовий збір в розмірі 36,54 грн. (а.с.28). Як вбачається з копії довідки, виданої [PERSON], 1965 р.н. КЗ «Васильківський центр первинної медико-санітарної допомоги» 09.10.2014 року, позивачка знаходилася на амбулаторному лікуванні з приводу емоційного розладу (а.с.9). Отже, позивачка, відповідно до ст. 10 ЦПК України, довела за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст.57-59 ЦПК України, зазначені обставини, того, що у будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], який порушує право на спів життя, а тому [PERSON] не має можливості реалізувати своє право на розпорядження своїм майном. За приписами ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Як вбачається з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду) про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно ст. 157 ЖК України, членів сім'ї власника житлового будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених ч.1 ст. 116 цього Кодексу. Виселення проводиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] є обґрунтованим, доведеним належними доказами, дослідженими в судовому засіданні у справі, а тому підлягає задоволенню. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачкою сплачено судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп., тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved