Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що 18 серпня 2007 року вона уклала з [PERSON] шлюб, який був зареєстрований Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №703. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. За твердженням позивачки, одруження з відповідачем виявилося невдалим, шлюбні відносини фактично припинилися. Як зазначено в позові, сторони перестали розуміти один одного, в них різні погляди на сімейне життя та побут, що викликає постійні сварки. Сумісне життя сторін і збереження шлюбу стали неможливими з вини відповідача. В позові також зазначено, що відповідач не в достатній мірі приділяє сім'ї увагу, не вживає ніяких заходів щодо налагодження ситуації, ніякі уговори та пропозиції позивачки на нього не діють. Позивачка вже не має сил самостійно ні морально, ні фізично, забезпечувати добробут сім'ї. На думку позивачки, шлюб з відповідачем розпався і подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, тому збереження шлюбу буде суперечить її інтересам. За час спільного проживання, як зазначено в позовній заяві, сторонами було придбано 16 жовтня 2008 року трикімнатну квартиру загальною площею 57,6 кв.м., розташовану по [ADDRESS] вартістю 65499 гривень та 08 лютого 2011 року автомобіль VOLKSWAGEN, марки TOUAREG, державний номер [NUMBER], вартістю 259712 гривень. Позивачка з відповідачем домовилася про поділ спільно нажитого майна наступним чином: квартира, яка оформлена на ім'я позивачки, залишається їй, а позивачу залишається автомобіль, оформлений на його ім'я. Різницю вартості майна відповідач сплатив позивачкі добровільно, але незалежно від їх домовленості, відповідач ухиляється від її нотаріального оформлення, тому позивачка і змушена звернутися до суду. В позові позивачка просить суд шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем, розірвати, здійснити поділ спільного майна подружжя, виділивши: [PERSON] - трикімнатну квартиру загальною площею 57,6 кв.м., розташовану по [ADDRESS] вартістю 65499 гривень; [PERSON] - автомобіль VOLKSWAGEN, марки TOUAREG, державний номер [NUMBER], вартістю 259712 гривень. Позивачка в судове засідання не з'явилася, в адресованій суду заяві просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з'явився, в адресованій суду заяві просить суд розглянути справу без його участі, позов визнає повністю, жодних заперечень проти його задоволення немає. Ретельно дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. 18 серпня 2007 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №703. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Як убачається з матеріалів справи, одруження позивачки з відповідачем виявилось невдалим. Сумісне життя і збереження шлюбу сторін стало неможливим з вини відповідача. Сторони перестали розуміти один одного, в них різні погляди на сімейне життя та побут, що викликає постійні сварки. Відповідач не в достатній мірі приділяє сім'ї увагу, не вживає ніяких заходів щодо налагодження ситуації. Позивачка намагалася налагодити ситуацію в сім'ї, але ніякі уговори та пропозиції на відповідача не діють В ході з'ясування обставин справи і перевірки їх доказами достеменно було встановлено, що збереження шлюбу між сторонами буде суперечить інтересам позивачки, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] придбали 16 жовтня 2008 року трикімнатну квартиру загальною площею 57,6 кв.м., розташовану по [ADDRESS] вартістю 65499 гривень та 08 лютого 2011 року автомобіль VOLKSWAGEN, марки TOUAREG, державний номер [NUMBER], вартістю 259712 гривень. Сторони домовилася про поділ спільно нажитого майна наступним чином: квартира, яка оформлена на ім'я позивачки, залишається їй, а позивачу залишається автомобіль, оформлений на його ім'я. Різницю вартості спільно нажитого майна в сумі 194213 гривень відповідач сплатив позивачкі в добровільному порядку. Згідно ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням вищезазначеного суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved