Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивачка звернулась у суд із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог послалась на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 30 жовтня 2014 року. Від подружнього життя у них народилось двоє синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу вони проживають окремо. Весь тягар з утримання дітей ліг на неї. Відповідач не надає кошти на утримання дітей, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним. Тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів до повноліття дитій, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць. Позивачка у судове засідання не з'явилася. Подала письмову заяву, у якій просить розглядати справу у її відсутності та зазначає, що проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, про що судом винесено ухвалу. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Оцінивши зібрані матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 30.10.2014 року. Від подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: син - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Як встановлено судом із позовної заяви, неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] фактично утримує мати - [PERSON] Батько - [PERSON] самоусунувся від їх утримання, хоча є особою молодого віку та працездатним. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач працює на тимчасових роботах, має нерегулярний дохід, тому з врахуванням вимог ст.184 СК України, суд прийшов до висновку, що аліменти підлягають призначенню у твердій грошовій сумі. За наведених обставин суд вважає, що з відповідача в користь позивача слід стягнути аліменти на утримання синів [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі, а саме: у розмірі по 600 гривень щомісячно на кожну дитину до їх повноліття. Також, згідно ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення. Окрім цього з врахуванням положень ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі.

Outcome: partial