Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO], вказуючи, що 16 грудня 2011 року, вона [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]), вступила до шлюбу з відповідачем, [PERSON], про що мається актовий запис № 07 в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Мелітопольському району Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: - сина [PERSON], [INFO]. Дитина залишилася проживати разом з позивачкою, так як вона та відповідач, як батьки неповнолітньої дитини, усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дитину, створення для неї належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров'я, духовного та розумового розвитку, дійшли взаємної згоди, що їх син повинен проживати разом з нею позивачкою по справі [PERSON]. Шлюбні відносини між ними були припинені, вони не проживають разом, однією сім'єю, та не ведуть спільне господарство. Після припинення шлюбних відносин з відповідачем відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання їх малолітнього сина у добровільному порядку, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. На підстав викладеного, позивачка просить стягувати аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.04.2017 року та до повноліття дитини та стягнути на її користь витрати з надання адвокатських послуг у розмірі 300 гривень. В судове засідання позивачка не з'явилась, від неї надійшла письмова заява з проханням слухати справу у її відсутність, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 16 грудня 2011 року [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]), вступила до шлюбу з відповідачем, [PERSON], про що мається актовий запис № 07 в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Мелітопольському району Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, про що свідчить копія про шлюб, (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: - сина [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження, (а.с.6). Проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини (ч.2 ст.141 Сімейного Кодексу України). Після припинення шлюбних відносин з відповідачем дитина проживає з [PERSON], зі своєю матір'ю, та знаходиться на її утриманні. Відповідач, [PERSON] не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання їх малолітнього сина у добровільному порядку. Позивачка зареєстрована разом зі своїм сином та проживає в житловому будинку за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою голови квартального комітету № 23 Мелітопольської міської ради від 11.04.2017 року, (а.с.7). У позивачці, ні у її сина немає нерухомості, зареєстрованої на їх ім'я, а також немає вкладів в банках. З отриманих позивачкою доходів їй необхідно приймати участь в сплаті комунальних послуг за проживання в будинку, купувати одяг та взуття собі та дитині, продукти харчування, та ліки. Інших осіб, які б мали можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання їх сина, у них немає. [PERSON] є працездатним і має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання свого сина. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. З ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 СК) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Відповідно до п. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не надає добровільно матеріальну допомогу на утримання сина. Матеріальний стан позивачки не дозволяє їй в повній мірі та належним чином забезпечувати дитину. Інших неповнолітніх дітей [PERSON] не має, відрахування по іншим виконавчим документам з доходів відповідача не проводяться. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки у судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі є батьком неповнолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO], і у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на його утримання, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі ? частини з усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини такими, що підлягають задоволенню. За правилами ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судом встановлено, що в матеріалах справи є квитанція від 11.04.2017 року про те, що адвокат Цокало О.І. за надання юридичної допомоги (адвокатських послуг) отримав кошти за послуги від гр. [PERSON] у розмірі 300 (триста) гривень 00 копійок. Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею витрати за надання юридичної допомоги. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. В зв'язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір за розгляд справи в суді в сумі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved