Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з нього неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 14937,49 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з 08.08.1998 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 25.06.2012 року розірвано. Під час шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Кролевецького районного суду від 06.03.2014 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на двох дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн., починаючи з 14.02.2014 року Зазначений розмір аліментів за рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 17.11.2015 року зменшений до 550 грн. на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня набрання рішенням суду чинності з 05.01.2017 року. Відповідач аліменти сплачує не у повному розмірі і не регулярно без поважних причин. На квітень 2017 року утворилася заборгованість зі сплати аліментів у сумі 14401 грн. 96 коп. За розрахунком, зробленим нею, випливає, що з відповідача на підставі статті 196 СК України слід стягнути на її користь 14937 грн. 49 коп. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Сторони, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.40). Представник відповідача за договором адвокат [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача, а також надав суду письмове заперечення на позовну заяву, у якому зазначив, що відповідач не згодний з позовними вимогами. Свої заперечення він обґрунтовує тим, що у період з липня 2015 року по липень 2016 року з відповідача не стягувалися аліменти, оскільки на той час він згідно Указу Президента від 08.06.2015 був призваний та проходив службу в Збройних Силах України, починаючи з серпня 2016 року з нього утримуються аліменти згідно направленої постанови про утримання аліментів за його основним місцем роботи. Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання сторін суд вирішив можливим розглянути справу у їх відсутність. Відповідно до положення ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд провів розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] і [PERSON] є батьками двох дітей: [PERSON],[INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.9, 10). Відповідно до рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 6 березня 2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону до повноліття дітей (а.с.13). За рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 17 листопада 2015 року розмір аліментів, стягнутих за рішенням суду від 6 березня 2014 року, зменшений, з дня набрання цим рішенням суду законної сили 05.01.2016 року з [PERSON] стягуються аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 550 грн. на кожну дитину щомісячно з індексацією відповідно до закону до повноліття дітей (а.с.14-15). За заявленими вимогами позивачка просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів з березня 2014 року до березня 2017 року включно у розмірі 14937 грн. 49 коп. З наданого позивачкою розрахунку вказаної суми пені вбачається, що помісячна заборгованість за аліментами, покладена в основу її розрахунку (а.с.5-6), не відповідає відповідним значенням помісячної заборгованості за аліментами, які містяться у розрахунку, наданому Кролевецьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області (а.с.43-46). Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Згідно статті 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. З розрахунку, наданого Кролевецьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області (а.с.43-46), вбачається, що станом на 01.04.2017 року відповідач має заборгованість по аліментам, зокрема: 2014 рік: березень - 1049,99 грн. квітень - 300,00 грн. травень 306,00 грн. червень 306,00 грн. липень 200,00 грн. серпень 500,00 грн. вересень 1500,00 грн. листопад 1500,00 грн. 2015 рік: з січня до травня включно по 1500 грн. щомісяця з липня до грудня включно по 1500 грн. щомісяця 2016 рік: з січня до липня включно по 1100 грн. щомісяця грудень 553,25 грн. 2017 рік: січень 42,25 грн. лютий 100,00 грн. (а.с.43-46) Зясувавши причини, у звязку із якими відповідач своєчасно не вносив аліментні платежі, судом встановлено, що у період з липня 2015 року до липня 2016 року такою причиною є перебування відповідача на військовій службі за призовом під час мобілізації на особливий період, про що зазначено відділом ДВС у своїх розрахунках заборгованості за аліментами і встановлено рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 17 листопада 2015 року у справі про зменшення розміру аліментів (а.с.14-15, 15-16). Відповідно до п.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобовязаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобовязань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Враховуючи положення вищезазначеного закону відповідачу пеня за прострочення сплати аліментів за період з липня 2015 року до липня 2016 року не нараховується, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача неустойки (пені) за вказаний період. Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Як розяснив пленум у п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів. За змістом статті 196 СК України, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) при виникненні заборгованості тільки за наявності вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти. Суд приймає до уваги ті обставини, що відповідач після звільнення зі Збройних Сил України перебував на обліку в РЦЗН до 05.12.2016 р., з 06.12.2016 працевлаштувався в ПАТ фірма «Фундамент», і стягнення аліментів проводилося відповідно з призначеної йому допомоги по безробіттю та заробітної плати, що підтверджує відсутність його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів у грудні 2016 року у розмірі 553,25 грн., у січні 2017 року 42,25 грн., лютому 2017 року 100 грн., а тому немає підстав для стягнення з нього неустойки (пені) за ці місяці. Позивачка не надала суду належних доказів, які б спростовували відсутність вини відповідача в утворенні заборгованості зі сплати аліментів за цей період. Відповідно до правового висновку, висловленого в постанові Верховного Суду України від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16 з урахуванням правової природи пені як дієвого стимулу належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць). За таких обставин, враховуючи вищевикладене і те, що відповідач не довів відсутність його вини в утворенні заборгованості зі сплати аліментів за період з березня 2014 року до травня 2015 року включно, суд прийшов до висновку про наявність законних підстав для стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за вказаний період, виходячи з наступного розрахунку: - березень 2014 року: заборгованість за аліментами 1049,99 грн. х 1% х 31 день = 325,50 грн. сума неустойки (пені); - квітень 2014 року: заборгованість за аліментами 300,00 грн. х 1% х 30 днів = 90,00 грн. сума неустойки (пені); - травень 2014 року: заборгованість за аліментами 306,00 грн. х 1% х 31 день = 94,86 грн. сума неустойки (пені); - червень 2014 року: заборгованість за аліментами 306,00 грн. х 1% х 30 днів = 91,80 грн. сума неустойки (пені); - липень 2014 року: заборгованість за аліментами 200,00 грн. х 1% х 31 днів = 62,00 грн. сума неустойки (пені); - серпень 2014 року: заборгованість за аліментами 500,00 грн. х 1% х 31 день = 155,00 грн. сума неустойки (пені); - вересень 2014 року: заборгованість за аліментами 1500,00 грн. х 1% х 30 днів = 450,00 грн. сума неустойки (пені); - листопад 2014 року: заборгованість за аліментами 1500,00 грн. х пеня (1%) х 30 днів = 450,00 грн. сума неустойки (пені); - за січень 2015 року - заборгованість за аліментами 1500,00 грн. х пеня (1%) х 31 день = 465,00 грн. сума неустойки (пені); - за лютий 2015 року - заборгованість за аліментами 1500,00 грн. х пеня (1%) х 28 днів = 420,00 грн. сума неустойки (пені); - за березень 2015 року - заборгованість за аліментами 1500,00 грн. х пеня (1%) х 31 день = 465,00 грн. сума неустойки (пені); - за квітень 2015 року - заборгованість за аліментами 1500,00 грн. х пеня (1%) х 30 днів = 450,00 грн. сума неустойки (пені); - за травень 2015 року - заборгованість за аліментами 1500,00 грн. х пеня (1%) х 31 день = 465,00 грн. сума неустойки (пені). Загальний розмір неустойки (пені) становить: 325,50+90,00+94,86+91,80+62,00+155,00+450,00+450,00+465,00+420,00+465,00+450,00+465,00 = 3984,16 (грн.) Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки, позовні вимоги задоволено частково, а саме на суму 3984,16 грн., що становить 26,67% від 14937,49 грн., суми заявлених позивачкою вимог, то із відповідача на користь позивачки підлягають стягненню 170,69 грн., що становить 26,67% від 640 грн., понесених нею судових витрат на сплату судового збору при подачі позову до суду, підтверджених квитанцією (а.с.2).

Outcome: partial