Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Позивачка звернулася в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання зазначивши, що відповідач є її батьком. З 1 вересня 2012 року позивач навчається в Кіровоградському медичному коледжі ім. Є.Й. Мухіна, термін навчання в якому до 01.07.2016 року. В обґрунтування позову позивач вказала, що відповідач є працездатним і працює на Держаному підприємстві «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» Інгульська шахта та отримує заробітну плату у розмірі 8000,00 грн. щомісячно, тобто його стан дозволяє надавати позивачу матеріальну підтримку на період її навчання. Крім того, позивач зазначила, що її мати [PERSON], в теперішній час не працює, на її утриманні знаходиться син [PERSON], [INFO] народження, тому матір позивача позбавлена можливості надавати їй матеріальну підтримку на період її навчання. З урахуванням вищезазначених обставин, вважаючи порушеними свої права та інтереси позивач з даним позовом звернулася до суду. Позивач надала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та справу розглянути без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, проте був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, причини неявки до суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав. Враховуючи викладене, відповідно до ст. ст. 158, 169, 224 ЦПК України суд ухвалив здійснити розгляд справи на підставі наявних матеріалів та доказів, заочно. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.01.2007 року, виданим Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, батьками позивача записано [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 408. Позивач за віком має повні 18 років. У відповідності до довідки № 62 від 05.02.2015 року, виданої Кіровоградським медичним коледжем ім.. Є.Й.Мухіна, позивач навчається у вказаному учбовому закладі. Термін навчання з 01.09.2012 року по 01.07.2016 року, форма навчання контрактна. Про навчання позивача у вказаному навчальному закладі також свідчить договір № 142 «Про надання платних послуг з навчання молодших медичних спеціалістів за ліцензованими спеціальностями» від 01.09.2012 року, згідно з яким вартість освітньої послуги за один місяць навчання становить 600,00 грн. Відповідно до квитанцій № № 26 від 11.12.2014року, 33 від 13.10.2014 року, 37 від 14.11.2014 року та 51 від 17.09.2014 року, позивачем на розрахунковий рахунок Кіровоградського медичного коледжу ім. Є.Й.Мухіна перераховувалися кошти за навчання. 10.10.2003 року, матір позивача [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище «[PERSON]», про що свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER], видане Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.04.2004 року, виданого Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, [INFO] народився [PERSON], матір`ю якого є [PERSON], актовий запис № 731. Згідно зі ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син , а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На підставі ст. 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до п. 20 роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищуЄ 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 11 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно з ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Outcome: approved