Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, вказавши, що вона працювала на ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод» з 2006 року. Наказом № 23-у від 08.04.2015 року на підставі п.1 ст.40 КзпП України вона була звільнена з посади майстра адміністративно-господарчого відділу у групі по обслуговуванню будівель та територій, за скороченням чисельності штату. 02.03.2015 року її запросили до відділу кадрів, щоб повідомити про скорочення посади майстра, вона погодилася зі скороченням у разі виплати їй заборгованості по заробітній платі та просила надати їй наказ по підприємству, на підставі якого її скорочують. Проте, ані заборгованість по заробітній платі, ані наказ про скорочення вона не отримала. Маючи право на двохмісячний строк відпрацювання за місцем роботи вона взяла місячну відпустку, але ще один місяць мала право відпрацювати та отримати середньомісячну заробітну плату, проте їй було в цьому відмовлено. Заборгованість по заробітній платі складає 18 163,71 грн., вихідна допомога в розмірі її середньомісячного заробітку складає 2502 грн., середній заробіток за невідпрацьований місяць становить 2502 грн. Просила суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 18 163,71 грн. вихідну допомогу в сумі 2502 грн., середньомісячний заробіток в сумі 2502 грн. В судовому засіданні позивачка змінила частково позовні вимоги, просила суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 18 163,71 грн., вихідну допомогу в сумі 2502 грн., моральну шкоду в сумі 1000 грн. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав довідку про середньоденний заробіток позивачки, про розгляд справи повідомлений належним чином, тому суд за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку на підставі ст. 224-233 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачка перебувала в трудових відносинах з ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод», працювала на посаді майстра адміністративно-господарчого відділу у групі по обслуговуванню будівель та територій, 08.04.2015 року звільнена з посади на підставі п.1 ст. 40 КзпП України за скороченням чисельності штату. Заборгованість по заробітній платі на час розгляду справи становить 18 163,71 грн., з розрахункового листка за квітень 2015 року вбачається, що під час звільнення позивачки їй не було нарахована та сплачена вихідна допомога, яка передбачена ст. 44 КзпП України у разі звільнення на підставі п.1 ст.40 КзпП України у розмірі не менше середнього заробітку. З довідки, наданої відповідачем слідує, що середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 10,43 грн., за січень-лютий 2015 року нею відпрацьовано 279 год., тому середній заробіток [PERSON] складає : 2910,43 грн. : 279 год. = 1454,98 грн. З цих підстав суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки вихідна допомога в розмірі 1454, 98 грн. Оскільки заробітна плата позивачці виплачувалася нерегулярно, та не в повному обсязі, під час звільнення не проведено остаточного розрахунку в порушення ст. 116 КзпП України, тобто грубо порушені права позивачки, внаслідок чого їй завдано моральної шкоди, що полягала в приниженні у зв'язку з неотриманням винагороди за працю, відсутністю коштів на лікування після операції, тому суд вважає, що позивачці завдано моральну шкоду в розмірі 1000 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст.115 КзпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст.44 КзпП України, при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; Відповідно до ст.116 КзпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст.117, 237-1 цього Кодексу, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 243,60 грн. На підставі ст. 44, 115, 116, 237-1 КЗпП України, п.8 Постанови КМУ №100 від 8 лютого 1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати»,

Outcome: partial