Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та вселення. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вона з відповідачкою в порядку спадкування після смерті матері [INFO] набули право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Згідно свідоцтва на спадщину позивачка отримала у власність 3/8 частини вказаного будинку, а [PERSON] - 5/8 частин будинку у власність. Відповідачка не визнає право власності позивачки на 3/8 частини будинку. [PERSON] змінила замки у вхідних дверях до спірного домоволодіння, своїми протиправними діями умисно перешкоджає позивачці у користуванні, належним їй будинком. Крім цього, позивачка через перешкоди [PERSON] у доступі до подвір`ї житлового будинку з метою проведення обмірів будинку для обгрунтування своєї позиції щодо реального поділу будинку. Ухвалою від 22.03.2021 року у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Представник відповідачки подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволення позовних вимог [PERSON] . В обґрунтування своїх заперечень вказала, що позивачка не проживає в будинку [ADDRESS] , комунальні послуги не сплачує, ремонт не робить. Відповідачка за свої власні кошти виконала ремонтні роботи. Позивачка не виконує свої обов`язки по утриманню свого майна, не проводить капітальний та поточний ремонт, не утримує прибудинкову територію, робить неможливим спільне володіння та користування майном. Протягом шістнадцяти років позивачка не реалізовувала свої права, щодо користування будинком. Представник відповідачки у відзиві не заперечувала той факт, що [PERSON] змінено вхідні замки, але вказало, що це було вчинено через не проживання [PERSON] в будинку. Щодо недопущення техніка на подвір`я з метою проведення обмірів, представник відповідачки вказала, що спроби позивачки потрапити до спірного будинку супроводжувались скандалами та конфліктами, що впливає на моральний стан відповідачки. Щодо позовних вимог про вселення [PERSON] у житловий будинок, представник відповідачки вказала, що обраний не належний спосіб захисту права власності, а єдиним можливим і допустимим в такому випадку способом захисту є право вимагати від інших співвласників відповідної матеріальної компенсації. Представник позивачки надав відповідь на відзив, в якому вказав, що немає значення місце проживання позивачки, оскільки на зміст права власності не впиває місце проживання власники та місцезнаходження майна. Зазначив, що твердження представника відповідача про порушення обов`язку [PERSON] в утриманні будинку не доведені належними доказами. Вказав, що власник майна володіє, розпоряджається, користується та вчиняє будь-які дії щодо майна, які не суперечать закону. Таке право власника не може бути обмежене бажанням чи небажанням іншого співвласника володіти та розпоряджатись майном. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала повноваження представнику, який подав заяву, про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідачка та її представник в судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3\~\~ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що судовий розгляд справи можливо здійснити на підставі наявних у справі матеріалів.\~ У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно дубліката свідоцтва про спадщину за законом від 07.12.2004 року, виданого державним нотаріусом Першої херсонської державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за №1-154, [PERSON] є спадкоємицею після смерті [PERSON] майна, а саме 3/8 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці 409 кв.м. Відповідно до\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом від\~07.12.2004\~року,\~виданого державним нотаріусом Першої херсонської державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за №2-3469, [PERSON] є спадкоємицею майна після смерті [PERSON] , а саме 1/4 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.12.2004 року, виданого державним нотаріусом Першої херсонської державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за №2-3471, [PERSON] є спадкоємицею майна після смерті [PERSON] , а саме 3/8 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Витягу з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №218198999 від 29.07.2020 року [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 5/8 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 3/8 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до статті 14 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст.321\~ЦК України\~право власності\~є непорушним.\~Ніхто не\~може бути\~протиправно позбавлений\~цього права\~чи обмежений\~у його\~здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.317,319\~ЦК України власникові належать\~права володіння,\~користування та\~розпоряджання своїм\~майном. На\~зміст права\~власності не\~впливають місце\~проживання власника\~та місцезнаходження\~майна. Власник\~володіє,\~користується,\~розпоряджається своїм\~майном на\~власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. В ч.1 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до\~ст.358\~ЦК України\~право спільної\~часткової власності\~здійснюється співвласниками\~за їхньою\~згодою. Співвласники\~можуть домовитися\~про порядок\~володіння та\~користування майном,\~що є\~їхньою спільною\~частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ст.361 ЦК України співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним прав користування та розпорядження своїм майном. З матеріалі справи встановлено, що позивачка є власником 3/8 частин спірного домоволодіння, а відповідачка чинить їй перешкоди у користуванні своєю часткою у спільній частковій власності. Враховуючи положення наведених норм та те, що позивачка володіє 3/8 частинами спірного житлового будинку, а докази неможливості надати [PERSON] у володіння чи користування тієї частки спільного майна в натурі, яка відповідає її частці у праві спільної часткової власності відсутні, суд вважає, позовні вимоги законними та обгрунтованими у зв`язку з чим підлягають задоволенню. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~На підставі ст. ст.\~\~316, 317, 319, \~321, 361, 391 ЦК України,\~\~

Outcome: approved