Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини доходу відповідача, щомісяця, на період навчання сина, до досягнення ним 23 років. У своєму позові позивачка вказала, що з відповідачем по справі вона перебувала в шлюбі, який був розірваний згідно рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.01.2015 року. В період шлюбу в них народився син - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. З 01.09.2012 року син навчається на денній формі навчання на бюджетній основі в Первомайському коледжі НУК імені адмірала Макарова - І рівня акредитації. Строк закінчення навчання - 30.06.2016 року. Відповідач є особою працездатного віку та має можливість надавати дитині необхідну матеріальну допомогу. Згідно з вимогами ст. 199 СК України, якщо повнолітні донька чи син продовжують навчання і у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Враховуючи те, що [PERSON] навчається на стаціонарній формі навчання у навчальному закладі, не має ніякого джерела доходів, а знаходиться на утриманні матері, він потребує матеріальної допомоги. Враховуючи те, що відповідач не є інвалідом, є працездатним, він зобов'язаний та має можливість утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. В судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, проти його задоволення не заперечував. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували в шлюбі, який був розірваний згідно рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.01.2015 року, під час якого у них народився син [PERSON], [INFO], батьком якого в Свідоцтві про народження (серії [NUMBER]) записаний відповідач - [PERSON]. З 01 вересня 2012 року син навчається на денній формі навчання на бюджетній основі в Первомайському коледжі НУК імені адмірала Макарова - І рівня акредитації. Строк закінчення навчання - 30.06.2016 року (довідка № 203 від 23.02.2015 р.), а тому засобів для існування (в зв'язку з навчанням не працює) не має. В даний час син знаходиться на повному утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, так як є працездатним. Згідно ст.199 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими і підлягаючими задоволенню в силу ст.ст. 182, 184, 191, 199, 200 СК України. Врахувавши матеріальне становище сторін по справі, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини доходу відповідача, щомісяця, на період навчання сина, до досягнення ним 23 років, починаючи з дня звернення позивачки до суду із зазначеним позовом. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Крім того, на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved