Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказавши в заяві, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 30.04.2010 року. На даний час вони припинили спільне проживання. Від шлюбу мають малолітню дитину: дочку, [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, про що є запис в свідоцтві про народження дитини. Дочка проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, проте відповідач матеріальну допомогу на її утримання у добровільному порядку не надає. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку і до повноліття дитини, розглянути справу в її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і місце слухання справи повідомлявся, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, письмових заперечень суду щодо позову не надав. Суд вважає можливим, за згодою позивачки, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст.224 ЦПК України, за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи - копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця проживання позивачки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їм повноліття. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Відповідач на користь інших осіб аліменти не виплачує, його стан здоров'я і матеріальне положення дозволяє проводити оплату аліментів на користь позивачки на утримання дочки [PERSON]. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, суд виходитиме з того, що цей розмір не перевищуватиме 50% заробітної плати, що підлягає до виплати працівникові, і буде більше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Згідно з ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн., оскільки позивачку звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved