Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом та просила стягнути з відповідача на її користь борг по розписці від 13.08.2005 р. у сумі 6428 дол. США, що на день подачі позову за офіційним курсом НБУ (26,48 грн. за 1 дол. США), становить 170 213,44 грн., посилаючись на такі обставини. 13 серпня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, за умовами якого [PERSON] отримала в борг 6 428,00 доларів СІЛА, що за офіційним курсом НБУ (26,48 грн. за 1 дол. США) на день пред'явлення вимоги, становить 170 213 гривень 44 коп. Зазначений договір оформлений розпискою, складеною [PERSON], яку було передано [PERSON]. За вказаною розпискою повернення коштів належало вчинити за вимогою кредитора. 18.11.2017р. цінним листом з описом вкладення відповідачу було відправлено вимогу про повернення коштів за розпискою, надано термін 30 календарних днів. Станом на 02.01.2018р. лист зареєстрований, як повернення за зворотною адресою: інші причини. Таким чином, позивачка, починаючи з 02.01.2018 року, набула права вимоги за укладеним між сторонами договором позики. Позивачка в судове засідання не з'явилася, її представник надав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, у разі не з'явлення відповідача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та просив слухати справу за його відсутності на підставі наданих доказів. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи сповіщалася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача, відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень від позивачки ухвалив слухати справу у порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 серпня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, за умовами якого [PERSON] отримала в борг 6 428,00 доларів СІЛА, що за офіційним курсом НБУ (26,48 грн. за 1 дол. США) на день пред'явлення вимоги, становить 170 213 гривень 44 коп. Зазначений договір оформлений розпискою, складеною [PERSON], яку було передано [PERSON]. За вказаною розпискою повернення коштів належало вчинити за вимогою кредитора. 18.11.2017р. цінним листом з описом вкладення відповідачу було відправлено вимогу про повернення коштів за розпискою, надано термін 30 календарних днів. Станом на 02.01.2018р. лист зареєстрований, як повернення за зворотною адресою: інші причини. Таким чином, позивачка, починаючи з 02.01.2018 року, набула права вимоги за укладеним між сторонами договором позики. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання обов'язків за розпискою, відмовляючись повернути грошові кошти, що підтверджується фактом пред'явлення судові позивачем розписки від 13.08.2005 р. За правилом ч. 2 та ч. 3 ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Таким чином наявність боргового документ у кредитора без відповідної помітки про виконання зобов'язання свідчить про невиконання останнього. Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача в судове засідання, в порядку ч. 4 ст. 223 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Outcome: approved