Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом в якому зазначила, що з 21.04.2017 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідач проживає окремо від позивача. Добровільно допомоги на утримання матері та дитини не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Позивач сама доглядає та виховує їх спільного сина, знаходиться у декретній відпустці та не має змоги працювати. Позивачка [PERSON] з урахуванням позовних вимог просить стягувати з [PERSON] на її користь на її утримання, аліменти щомісячно в розмірі 1/5 частини його доходу (заробітку), починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою суду від 31.10.2018 року провадження по вищезазначеній справі відкрито та призначено підготовче засідання. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи сторони в підготовче засідання не з'явились. Позивачка [PERSON] звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю і просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позову. Суд ухвалив провести розгляд справи у підготовчому засіданні без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. У зв»язку з неявкою в судове засідання всіх осіб які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину, а саме: [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої, відповідач записаний як батько (а.с. 8). Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Звенигородської міської ради Черкаської області № 10867 від 10.10.2018 року неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні (а.с. 10). Між тим, [PERSON] зазначає про те, що батько дитини [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а вона на теперішній час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, знаходиться на обліку в Звенигородському РУСЗН та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини (а.с.11), у зв`язку із чим її доходів не вистачає для забезпечення нормального життєвого рівня дитини, не перебуває на обліку в ДПІ, як суб»єкт підприємницької діяльності (а.с.9), станом на 08.10.2018 року не зареєстрована у Єдиній інформаційно-аналітичній системі Державної служби зайнятості як безробітна (а.с.9). Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано суду жодних підтверджень щодо неможливості ним утримувати дружину. Також встановлено, що позивач не працює та згідно довідки (а.с.11) отримує на дитину державну допомогу. Відповідно до ч. 1ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Так як дитина сторін проживає з позивачем, то остання має право на утримання від відповідача до досягнення дитиною віку трьох років, а тому суд вважає за необхідне, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу), що передбачено чинним законодавством, тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивачки на її утримання, аліменти щомісячно в розмірі 1/5 частини його доходу (заробітку), починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. У відповідності зі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць. На підставі 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved