Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачки про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог посилаючись на те, що вона є власницею 47/100 частини домоволодіння [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.07.2013 року, виданого Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, реєстровий №3-1611, та земельної ділянки площею 0,0385 га за цією ж адресою на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.07.2013 року, виданого Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, реєстровий запис №3-1611, реєстровий №3-1679. Вказані 47/100 частини домоволодіння [ADDRESS], що отримала позивачка у спадок, належали її бабусі [PERSON] на підставі договору дарування від 20.05.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Колодій Л.М., реєстровий №2353, та державного акту на право власності на землю, виданого Дніпропетровською міською радою Дніпропетровської області на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 19.08.1999 року. Позивачка зазначає, що 47/100 частини домоволодіння [ADDRESS], які належали [PERSON], складались з: житлового будинку А-1 площею 63,2 кв.м., сараїв - Б, Д, Е, уборних - В, Ж, З, душу -И, навісу - К, І,№10 інших споруд, №1-9 огорожі та розташовані на земельній ділянці площею 643 кв.м. за адресою: [ADDRESS] За життя [PERSON] побудовала прибудову А'-1: коридор 1-1, санвузол 1-2, кухню 1-3, на які було визнано право власності згідно із рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради №110/11 від 22.03.1999 року та затверджено акт ідеальних часток домоволодіння [ADDRESS], відповідно до якого частка [PERSON] складає 61/100 частину, а 39/100 частини належать відповідачці [PERSON]. Оскільки за своє життя [PERSON] право власності на належні їй 61/100 частини домоволодіння [ADDRESS] належним чином не оформила, у зв'язку з чим позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 05.07.2013 року лише на належні [PERSON] зареєстровані 47/00 частини домоволодіння [ADDRESS], тому позивачка просила суд визнати за нею право власності на 61/100 частину домоволодіння по вул. Торговельній у місті Дніпропетровську, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, що відповідає рішенню виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради №110/11 від 22.03.1999 року. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не з'явилась, позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу у її відсутність, про що надала відповідну заяву. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час, день та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, причин неявки та про зміну свого місця проживання суду не повідомила, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи Четвертої дніпропетровської нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, проти позовних вимог не заперечував, просив розглянути справу за відсутності представника, про що надав письмову заяву. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 47/100 частини домоволодіння [ADDRESS], належали [PERSON] на підставі договору дарування від 20.05.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Колодій Л.М., реєстровий №2353, та державного акту на право власності на землю, виданого Дніпропетровською міською радою Дніпропетровської області на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 19.08.1999 року. За життя [PERSON] побудовала прибудову А'-1: коридор 1-1, санвузол 1-2, кухню 1-3, на які було визнано право власності згідно із рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради №110/11 від 22.03.1999 року та затверджено акт ідеальних часток домоволодіння [ADDRESS], відповідно до якого частка [PERSON] складає 61/100 частину, а 39/100 частини належать відповідачці [PERSON]. Після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, позивачка [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 05.07.2013 року, видане Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, реєстровий №3-1611, на 47/100 частини домоволодіння [ADDRESS], а також свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 05.07.2013 року, видане Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, реєстровий №3-1679, на земельну ділянку площею 0,0385 га за адресою: [ADDRESS] Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті відповідно до ст. 1218 ЦК України. Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. На думку суду, нотаріусом при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом було помилково зазначена частка домоволодіння - 47/100 частин, замість вірної 61/100 частини домоволодіння [ADDRESS], яка була встановлена актом ідеальних часток та затверджена рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради №110/11 від 22.03.1999 року. Приймаючи до уваги вимоги Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», та зважаючи на те, що на теперішній час позивачка позбавлена можливості отримати право власності на 61/100 частину домоволодіння позасудовим шляхом, тому суд вважає визнати за [PERSON] право власності на 61/100 частину домоволодіння [ADDRESS], що складається з: житлового будинку А-1, житловою площею 63,2 кв.м., загальною площею 100,3 кв.м.; сараїв - Б, В, Г, Д, Е, уборних - Ж, З; душу - И, огородження №1-8, споруди №І, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, що відповідає рішенню виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради №110/11 від 22.03.1999 року.

Outcome: approved