Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та мотивує свої вимоги тим, що з метою приватизації квартири за адресою: [ADDRESS] , позивач звернулась до органу приватизації, а сааме: управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради, але листом від 26.04.2021 № 14.01-15/526 їй відмовлено у передачі їй у власність зазначеної квартири мотивуючи тим, що відповідно до п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29 січня 2010 року за № 109/ 17404, громадянином до органу приватизації необхідно подати копію ордеру на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку, який вона втратила. На думку позивачки, така відмова є необґрунтованою тому позивачка звернулася до суду та просить зобов`язати Сумську міську раду в особі управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради здійснити приватизацію квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] за відсутністю ордеру. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти них про що надав письмовий відзив на позов. Дослідивши докази по справі суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно з рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради народних депутатів від 05.03.1981 року № 113 квартиру [ADDRESS] включено в число службових жилих приміщень, закріплено за управлінням внутрішніх справ Облвиконкому та надано [PERSON] та його родині. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.1 1.1998 року у справі №2-1299/98г [PERSON] визнано таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири за адресою: [ADDRESS] . В спірній квартирі залишилися проживати дружина останнього - [PERSON] , її син та дочка. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.12.2020 року квартиру [ADDRESS] виключено з числа службових жилих приміщень. З метою приватизації зазначеної квартири позивач звернулась до органу приватизації, а сааме: управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради, але листом від 26.04.2021 № 14.01-15/526 їй відмовлено у передачі їй у власність зазначеної квартири мотивуючи тим, що відповідно до п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29 січня 2010 року за № 109/ 17404, громадянином до органу приватизації необхідно подати копію ордеру на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку. Судом встановлено, що для того щоб знайти ордер або рішення виконавчого комітету Сумської міської ради про надання [PERSON] позивач звернулась до Архівного відділу Сумської міської ради, але листом від 26.02.2021 №391 їй повідомили, що зазначені документи у архіві відсутні. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Згідно ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і та ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Відповідно до ч. 1 ст. 2 вказаного Закону до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Статтею 6 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що незалежно від розміру загальної площі безоплатно передаються у власність громадян займані ними однокімнатні квартири. Судом встановлено, що позивачка займає спірне житлове приміщення у даній квартирі та її право на це приміщення ніким не оспорювалося. Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 24 постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття із такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщенні державного житлового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобов`язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання у належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків (стаття 25 Закону України від 4 вересня 2008 року № 500-VI «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків») тощо) розглядається у порядку цивільного судочинства. Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі як відповідача суб`єкта владних повноважень. З огляду на викладене, оспорюване відповідачем право позивачки, що виникло із житлових правовідносин, підлягає захисту в обраний нею спосіб. Таким чином, суд вважає необхідним позов задовольнити. На підставі ст.141 ЦПК України, позивачка не наполягала на відшкодуванні судових витрат зі сплати судового збору.

Outcome: approved