Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 28.02.2017 року вона придбала у [PERSON] ? частину садиби, розташованої по [ADDRESS]. Цього ж дня вони узгодили всі істотні умови договору, а саме ціну садиби, порядок оплати вартості, порядок передачі майна та про наступне нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу у строк до 01.04.2017 року. На виконання взятих на себе зобов'язань вона передала [PERSON] грошові кошти в сумі 48000 грн., а той в свою чергу передав їй ключі від будинку та правовстановлюючі документи. Однак, в обумовлений строк нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу нерухомого майна укладений не був, так як [INFO] [PERSON] помер. Відповідач, який є спадкоємцем останнього, від укладення договору купівлі-продажу садиби ухиляється. Тому позивачка просила визнати договір купівлі-продажу від 28.02.2017 року, укладений з [PERSON], дійсним та визнати за нею право власності на придбане майно. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач та третя особа в наданих заявах вказали, що проти задоволення позову не заперечують, справу просять розглянути у їх відсутності. Свідки [PERSON] та [PERSON], допитані в судовому засіданні, показали, що були присутні при укладенні договору купівлі-продажу між позивачкою та [PERSON], згідно якого останній продав [PERSON] ? частину спірної садиби. Вислухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги пов'язані зі спорами про право власності на нерухоме майно, позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні було встановлено наступне. 28.02.2017 року за договором купівлі-продажу громадянин [PERSON] продав позивачці ? частину садиби, розташованої по [ADDRESS], що складається з ? частини житлового будинку літ. «А» - 1946 року побудови дерев'яного, загальною площею 120,2 кв. м, житловою - 62,9 кв. м; веранди дерев'яної літ. «а»; веранди дерев'яної літ. «а1»; веранди шлакоблок літ. «а2»; погреба цегляного літ. «п/г»; сараю цегляного літ. «Б»; літньої кухні цегляної літ. «Б1»; сараю цегляного літ. «В»; сараю цегляного літ. «Г»; вбиральні дощатої літ. «Д»; огорожі дошки, цегла літ. « №1-2»; та відповідної ? частини земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0875 га, кадастровий номер [NUMBER]. На підтвердження укладеної угоди [PERSON] надав розписку (а.с. 9), з якої вбачається, що сторони договору узгодили всі його істотні умови, а саме ціну садиби, яка склала 48000 грн. порядок оплати вартості, порядок передачі майна та нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу у строк до 01.04.2017 року. В той же день позивачка провела розрахунок за придбане майно та отримав його у фактичне користування. Однак, право власності [PERSON] на садибу до цього часу належним чином не оформлене, оскільки [INFO] [PERSON] помер, а відповідач, який є спадкоємцем останнього, ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Відповідно до вимог ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно зі ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним . Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Оскільки сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу, позивач зі свого боку виконав взяті на себе зобов'язання, сплативши вартість придбаного майна та прийняв його у своє володіння і обидві сторони вчинили взаємні дії для настання юридично значимих наслідків, що підтверджується зібраними доказами, суд приходить до висновку, що наявні всі передумови для застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України та визнання за [PERSON] права власності на спірне майно.

Outcome: approved