Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів на утримання їх неповнолітніх дітей, а саме : доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] . Свої позовні вимоги які позивачка в подальшому підтримала письмовою заявою, мотивує тим, що з відповідачем від шлюбу з в них народилося п»ятеро дітей, які проживають з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач офіційно не працює, інтересами сім»ї та дітей не цікавиться, у них різні погляди щодо виховання дітей. Вони з відповідачем проживають окремо, участі у вихованні та утриманні дитини відповідач зовсім не приймає, не надає жодної матеріальної допомоги. Їй одній важко самій утримувати дітей . Просить стягувати аліменти на утримання пятьох неповнолітніх дітей у розмірі по 300 ,00 грн. на кожну дитину але не менше 30 % прожиткового мінімуму відповідного для віку дитини . Позивачка в судове засідання не прибула, однак подала до суду заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Додатково повідомила, що на даний час відповідач ніде не працює. Відповідач в судове засідання жодного разу не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Свого відношення до позову не висловив. На підставі ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, суд приходить до наступних висновків. Сторони перебувають в шлюбі, 01.02.1999 року , що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СГ №009980 виданим відділом РАЦС Жовківського РУЮ у Львівській області. Від шлюбу у них народилося п»ятеро дітей, а саме : донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. З свідоцтва про народження дітей вбачається, що позивачка є їх матірю, а відповідач їх батьком. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Суд враховує те, що як вбачається із письмових пояснень позивачки діти проживають разом з матірю, а відтак, знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно свого обовязку по утриманню дитини не виконує, тому, суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує : - стан здоровя та матеріальне становище дітей, які хворіють, майна у власності не мають, самостійних доходів не отримують; - стан здоровя та матеріальне становище їх матері позивачки по справі, яка не хворіє, тимчасово ніде не працює, будь-яких інших доходів не отримує; - стан здоровя та матеріальне становище їх батька відповідача по справі і платника аліментів, який не хворіє, інвалідності не має, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, ніде не працює, є працездатним, а відтак, може надавати допомогу на утримання дітей. Якщо батько, мати працюють, розмір аліментів визначається в частці від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст.ст.182,183 СК України). Якщо ж платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі (ст.184 СК України), суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМУ від 26 лютого 1993 р. №146 Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо. Тому суд, з врахуванням всіх вище перелічених обставин, приходить до переконання, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дитини, повинен бути визначений в твердій грошовій сумі в розмірі по 150,00 грн. щомісячно але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття, до зміни матеріального становища сторін. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог. Тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог [PERSON].

Outcome: approved