Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON],[INFO]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюбні відносини між сторонами припинено. На підставі рішення Богородчанського районного суду від 10.12.2012 року відповідач сплачує на утримання дочки аліменти в розмірі 500 гривень щомісячно. Однак, зазначений розмір аліментів на даний час не забезпечує можливість належного утримання дитини, яка ходить до школи, часто хворіє. Позивачка не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років і тому не має можливості забезпечувати дитину всім необхідним. Просить змінити розмір присуджених аліментів та стягувати з відповідача 1200 гривень. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали. Позивачка додатково пояснила, що кошти, які надає відповідач є недостатніми, щоб забезпечити належний рівень для проживання їхньої дочки. Вказала, що раніше вона працювала і більшу частину витрат по утриманню дитини брала на себе. Однак, на даний час вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, народженою у фактичному шлюбі з іншим чоловіком, а тому не може забезпечити їхній з відповідачем дитині належне утримання. Відповідач та його представник заявлений позов не визнали та вказали, що заявлені вимоги є необгрунтованими, а розмір аліментів, які просить стягувати позивачка є значно завищеним. Відповідач пояснив, що в даний час ніде не працює і обмежується тимчасовими заробітками, тому сплачувати аліменти в розмірі, що просить позивачка не має змоги. Вважає позовні вимоги безпідставними, тому просить у позові відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Богородчанського районного суду від 10.12.2012 року присуджено стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішення суду в апеляційному порядку не оскаржувалося й набрало законної сили. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України регламентують, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Зі змісту ст.180 СК вбачається, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. З врахування вищенаведеного суд вважає, що зміна матеріального стану позивачки може бути підставою для зміни розміру аліментів. Виходячи з наведених позивачкою доводів, висловлених відповідачем заперечень, а також те, що відповідач є особою працездатного віку суд приходить до переконання, що розмір аліментів, що стягується в користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини слід змінити і стягувати в її користь 700 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.ст. 180, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial