Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить встановити факт перебування її в трудових відносинах з акціонерним товариством «Українська залізниця» (виробничий підрозділ «Знам`янське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» акціонерного товариства «Українська залізниця») на посаді сторожа (охоронця) виробничих та експлуатаційних дільниць підрозділу в період з 01.08.2016 по 27.07.2017; зобов`язати акціонерне товариство «Українська залізниця» (виробничий підрозділ «Знам`янське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» акціонерного товариства «Українська залізниця») внести записи до трудової книжки працівника про перебування в трудових відносинах з нею та звільнення за власним бажанням з 28.07.2017; стягнути з акціонерного товариства «Українська залізниця» (виробничий підрозділ «Знам`янське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» акціонерного товариства «Українська залізниця») на її користь невиплачену заробітну плату в сумі 13624 грн. 08 коп. з урахуванням ПДФО в сумі 2452 грн. 32 коп. та військового збору в сумі 204 грн. 33 коп., компенсацію за невикористану відпустку за період з серпня 2016 року по липень 2017 року в сумі 2570 грн. 88 коп., компенсацію заборгованості в зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати в сумі 4415 грн. 54 коп. з урахуванням ПДФО в сумі 1989 грн. 58 коп. та військового збору в сумі 165 грн. 80 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в період з 01.08.2016 по 27.07.2017 вона на підставі договорів на охорону БМЕУ3 від 01.08.2016, від 01.09.2016, від 01.10.2016, від 01.11.2016, від 01.12.2016, і договорів на охорону БМЕУЮ від 01.01.2017, від 01.02.2017, від 01.03.2017, від 01.04.2017, від 01.06.2017 та від 01.07.2017 за плату забезпечувала охорону (24 години на добу) території та об`єктів виробничого підрозділу служби будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд Знам`янське будівельно-монтажне експлуатаційне управління регіональної філії «Одеська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі ЗБМЕУ), який у 2017 році перетворений у виробничий підрозділ «Знам`янське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі ЗТУ), про що з нею, як з підрядником, були укладені зазначені договори цивільно-правового характеру. Після її звернення до Управління Держпраці у Кіровоградській області з`ясувалося, що вказані договори містять ознаки трудових, тому за наслідками проведеної перевірки внесено припис про усуненої виявлених порушень, складено відповідний протокол про вчинення начальником ЗТУ [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, та в подальшому постановою суду визнано його винним у його вчиненні. Крім того, 23.11.2017 за її заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12017120160002307 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172 КК України. В рамках даного кримінального провадження була проведена судово-економічна експертиза, про що складено висновок експерта від 27.07.2018 №1131/1132/2955/18-27. В цьому висновку встановлено, що укладені з нею договори на охорону ЗБМЕУ не відповідають нормам законодавства та мають ознаки трудового договору, що є порушенням вимог трудового законодавства та підпадають під ознаки складу злочину, передбаченого ч.1 ст.172 КК України грубе порушення законодавства про працю. Водночас, проведеною експертизою встановлено, що внаслідок не укладення з нею трудового договору, вона значно перевищила допустимі норми (не може перевищувати 120 годин на рік) відпрацьованих годин, не проведено оплату в подвійному розмірі в нічний час за понаднормові години, позбавлена права на щорічну відпустку, порушено право працівника третьої групи інвалідності на охорону праці під час роботи, також встановлено відсутність права на оплату періоду тимчасової непрацездатності, не виплата працівнику грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки, виплата грошової винагороди в розмірі меншому ніж мінімальна заробітна плата, до пенсійного стажу не зараховані повні календарні місяці, нарахування на заробітну плату здійснювалися в меншому розмірі, суми ЄСВ не донараховані, що в сукупності дає підстави та вказує на наявність в діях службових осіб ЗБМЕУ ознак складу злочину, передбаченого ч.1 ст.172 КК України. Вона неодноразово зверталася до відповідача з метою позасудового врегулювання спору, однак до цього часу вирішити його не вдалося. Представник відповідача\~подав суду\~відзив на\~позовну заяву,\~в якому\~частково заперечив\~проти позовних\~вимог.\~Зазначив,\~що [PERSON] \~дійсно працювала\~в ЗБМЕУ\~в період\~з 01.08.2016\~по 27.07.2017.\~У зв`язку\~з тим,\~що в\~цей період\~відбувалось перетворення\~підприємства зі\~ЗБМЕУ в\~ЗТУ в\~системі ПАТ\~«Українська залізниця»\~та в\~зв`язку з\~тим,\~що в\~штатному розписі\~ЗБМЕУ були\~відсутні посади\~сторожів,\~з [PERSON] \~укладалися договори\~цивільно-правового\~характеру,\~тому запис\~про виконання\~роботи до\~трудової книжки\~не вносився. Вважається, що в момент підписання договору сторони досягли згоди щодо дотримання ними всіх його істотних умов. Вказаної згоди досягнуто в укладених з [PERSON] договорах. За час її роботи за договорами цивільно-правового характеру, від неї не надходило жодних нарікань. Також у відзиві зазначено, що відповідач визнає те, що укладені з [PERSON] договори мають ознаки трудового договору. Проте, заперечує проти суми виплати відшкодування за невиплачену заробітну плату, а саме за розрахунком відповідача, сума невиплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та компенсації за порушення строків виплати заробітної плати становить 10901 грн. 55 коп. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала частково. Посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, вказала, що бажає, щоб підставою її звільнення в трудовій книжці було зазначено «за угодою сторін», а не як вона просила в позовній заяві «за власним бажанням». Представник відповідача в судовому засіданні, посилаючись на викладені у відзиві на позовну заяву обставини, просив суд позовні вимоги задовольнити частково. Пояснив, що на початку серпня 2017 року [PERSON] пропонували посаду сторожа в ЗТУ, вона написала заяву про прийняття її на роботу, але в подальшому відмовилась від цієї посади, оскільки за станом здоров`я не може в зимовий період розчищати доріжки до приміщення та площадку біля складу, що входить до покладених на сторожа функцій. Представник третьої особи ЗТУ в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. Вислухавши пояснення позивачки й представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Положення про ЗБМЕУ затверджено наказом філії «Одеська залізниця» від 29.12.2015 №46-Н/од. Відповідно до цього положення, ЗБМЕУ є виробничим підрозділом філії, не має статусу юридичної особи, діє від імені та в інтересах товариства, здійснює делеговані товариством функції у визначеному регіоні транспортної мережі, відповідно до мети, завдань та предмету діяльності товариства, не підлягає державній реєстрації. У виробничому та адміністративному підпорядкуванні підрозділу знаходяться виробничі дільниці. Штатний розпис підрозділу (виробничих дільниць), зміни та доповнення до штатного розпису в межах встановленої чисельності та фонду оплати праці, затверджуються начальником філії (а.с.145-157). Штатним розписом ЗБМЕУ, введеним у дію з 01.12.2015, не передбачена посада сторожа (а.с.128-144). Положення про ЗТУ затверджено наказом філії «БМЕС» ПАТ «Українська залізниця» від 20.06.2017 №18. Відповідно до цього положення, ЗТУ не має статусу юридичної особи, не підлягає державній реєстрації, діє від імені та в інтересах філії, товариства, здійснює делеговані філією, товариством функції відповідно до мети діяльності. Штатний розпис, територіальні межі ЗТУ, в тому числі зміни до них, затверджуються директором філії в порядку, визначеному законодавством, статутом товариства, положенням про філію та цим положенням (а.с.158-170). Відповідно до укладених договорів цивільно-правового характеру на охорону БМЕУ3 від 01.08.2016, від 01.09.2016, від 01.10.2016, від 01.11.2016, від 01.12.2016, і договорів на охорону БМЕУЮ від 01.01.2017, від 01.02.2017, від 01.03.2017, від 01.04.2017, від 01.06.2017 та від 01.07.2017 [PERSON] у період з 01.08.2016 по 27.07.2017 за плату забезпечувала охорону (24 години на добу) території та об`єктів ЗБМЕУ, про що свідчать копії вказаних договорів та копія додаткової угоди від 01.03.2017 до договору охорони від 01.02.2017 (а.с.16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26). [PERSON] 04.08.2017 звернулася до Управління Держпраці у Кіровоградській області з листом, в якому просила провести перевірку з питань додержання законодавства про працю в ЗТУ (а.с.27). Начальником відділу з питань експертизи умов праці 22.08.2017 проведена позапланова, первинна перевірка (інспекційне відвідування) додержання законодавства про працю в ЗТУ, за результатами якої видано припис від 22.08.2017 №КР-0096-03-023/0024, відповідно до якого приписано: дотримуватись в подальшому ст.24 КЗпП України щодо допущення до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (а.с.29). Про результати проведеної перевірки [PERSON] повідомлено листом від 22.08.2017 (а.с.28). Постановою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.01.2018 в провадженні №3/389/983/17 (ЄУН 389/2765/17) начальника ЗТУ визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП (а.с.30-31). За заявою [PERSON] від 20.11.2017 про вчинення кримінального правопорушення слідчим СВ Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області 23.11.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172 КК України, за №12017120160002307, про що свідчать заява [PERSON] і повідомлення про початок досудового розслідування від 23.11.2017 (а.с.32, 33). В рамках кримінального провадження №12017120160002307 проведена судово-економічна експертиза, про що складено висновок експерта від 27.07.2018 №1131/1132/2955/18-27. У висновку встановлено, що укладені з [PERSON] договори на охорону ЗБМЕУ не відповідають нормам законодавства, що регулює охоронну діяльність в Україні; дані договори мають ознаки трудового договору, що є порушенням вимог трудового законодавства; за умови укладення з [PERSON] трудового договору за відпрацьований час мала б бути нарахована заробітна плата 38799 грн. (без урахування утримань). Недонарахована сума складає 13624 грн. 08 коп. (без урахування утримань). З урахуванням ПДФО в сумі 2452 грн. 32 коп. та військового збору 204 грн. 33 коп. сума недоплати становить 10967 грн. 43 коп. Страховий стаж [PERSON] внесений до відомостей Пенсійного фонду за 2016 рік відповідає відпрацьованому часу за договорами на охорону ЗБМЕУ. В зв`язку з тим, що грошова винагорода в 2017 році виплачувалась [PERSON] у розмірі, меншому ніж мінімальна заробітна плата, на підставі ч.5 ст.8 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальне обов`язкове державне соціальне страхування» до пенсійного страхового стажу працівника зараховані не повні календарні місяці, які фактично відпрацьовані понад встановлену норму робочих годин. За умови укладення з [PERSON] трудового договору, до її пенсійного страхового стажу за 2017 рік мало бути зараховано повних сім місяців. При цьому, сума ЄСВ, яка додатково підлягає перерахуванню за рахунок коштів роботодавця, складає 2997 грн. 28 коп. У додатку 32 до вказаного висновку, крім розрахунку заробітної плати при умові укладення з [PERSON] трудового договору, наведено розрахунок компенсації за невикористану відпустку при умові укладення з [PERSON] трудового договору, відповідно до якого, компенсація за невикористану відпустку становить 2570 грн. 88 коп. (а.с.34-46). [PERSON] зверталася до ЗТУ та АТ «Українська залізниця» з листами від 25.09.2018, від 19.11.2018 та від 26.03.2019 про внесення запису до трудової книжки про перебування в трудових відносинах (а.с.49, 51, 53). З листа ЗТУ від 25.10.2018 вбачається, що ЗТУ не є юридичною особою, тому, після отримання роз`яснень з АТ «Українська залізниця», повідомить [PERSON] про прийняте остаточне рішення (а.с.50). У листі АТ «Українська залізниця» від 10.04.2019 вказано, що в листах [PERSON] відсутня інформація, що надає достатні правові підстави для внесення до трудової книжки записів (а.с.54). Згідно з розрахунком заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку [PERSON] при умові укладання трудового договору з серпня 2016 року по липень 2017 року, доданим до відзиву на позовну заяву, до виплати після утримання податків підлягає 5413 грн. 60 коп., компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати 1327 грн. 47 коп., компенсації за невикористану відпустку 2370 грн. 28 коп., компенсації за несвоєчасну виплату компенсації за невикористану відпустку 478 грн. 80 коп., а всього до відшкодування 10901 грн. 55 коп. (а.с.67). Щодо позовних вимог про встановлення факту перебування в трудових відносинах та внесення записів до трудової книжки працівника про перебування в трудових відносинах і звільнення за угодою сторін, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Частиною 1 статті 21 КЗпП України встановлено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.\~ Основною ознакою, яка відрізняє трудові відносини є те, що трудове законодавство регулює процес трудової діяльності, її організації, а за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається поза його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. На відміну від працівника, виконавець не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує і виконує свою роботу. Згідно з ч.1 ст.24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі;\~5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України. Відповідно до ч.3 ст.24 КЗпП України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Підставою припинення трудового договору, відповідно до п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України, є угода сторін. Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу (ч.1 ст.47 КЗпП України). Тож, під час розгляду справи встановлено, що [PERSON] дійсно працювала в ЗБМЕУ в період з 01.08.2016 по 27.07.2017 на підставі договорів цивільно-правового характеру, які, згідно з висновком експерта, мають ознаки трудового договору. Всупереч вимогам ч.3 ст.24 КЗпП України [PERSON] була допущена до роботи без укладення трудового договору, не зважаючи навіть на те, що додержання письмової форми, згідно з п.6 ч.1 ст.24 КЗпП України, при укладенні трудового договору з фізичною особою, в даному випадку з [PERSON] , є обов`язковим. В зв`язку з цим, запис про виконання роботи до трудової книжки не вносився. Як не вносився й запис про її звільнення та його підстави. За змістом ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів. Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.6 ст.263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. За змістом ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначене, досліджені під час розгляду справи докази та визнання відповідачем позовних вимог в частині встановлення факту перебування в трудових відносинах та внесення записів до трудової книжки працівника про перебування в трудових відносинах і звільнення за угодою сторін, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. З приводу позовних вимог про стягнення невиплаченої заробітної плати в сумі 13624 грн. 08 коп. з урахуванням ПДФО в сумі 2452 грн. 32 коп. та військового збору в сумі 204 грн. 33 коп., а також компенсації за невикористану відпустку за період з серпня 2016 року по липень 2017 року в сумі 2570 грн. 88 коп., суд відзначає наступне. Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. Згідно з ч.6 ст.235 КЗпП України, при винесенні рішення про оформлення трудових відносин з працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу, у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про нарахування та виплату такому працівникові заробітної плати у розмірі не нижче середньої заробітної плати за відповідним видом економічної діяльності у регіоні у відповідному періоді без урахування фактично виплаченої заробітної плати, про нарахування та сплату відповідно до законодавства податку на доходи фізичних осіб та суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за встановлений період роботи. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.ч.1, 2, 3 ст.89 ЦПК України). До позовної [PERSON] додано висновок експерта від 27.07.2018 №1131/1132/2955/18-27 за результатами проведення в рамках кримінального провадження №12017120160002307 судово-економічної експертизи. З дослідженого висновку експерта встановлено, що [PERSON] невиплачена заробітна плата в сумі 13624 грн. 08 коп. з урахуванням ПДФО в сумі 2452 грн. 32 коп. та військового збору в сумі 204 грн. 33 коп. Також, висновком експерта встановлено, що компенсація за невикористану відпустку за період з серпня 2016 року по липень 2017 року становить 2570 грн. 88 коп. Враховуючи зазначений висновок експерта, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки невиплачену суму заробітної плати з урахуванням утримання суми ПДФО та суми військового збору (13624,08-2452,32-204,33) 10967 грн. 43 коп., а також компенсацію за невикористану відпустку за період з серпня 2016 року по липень 2017 року в сумі 2570 грн. 88 коп. Щодо позовної\~вимоги про\~компенсацію заборгованості\~в зв`язку\~з порушенням\~строків виплати\~заробітної плати\~в сумі\~4415\~грн.\~54\~коп., суд зазначає наступне. Статтею 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» встановлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Відповідно до ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. За статтею 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» визначено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 затверджено «Прядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» (далі Порядок). В абзаці 1 та 2 пункту 4 Порядку вказано, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Проаналізувавши викладені норми та дослідивши проведений [PERSON] розрахунок суми заборгованості в зв`язку з порушенням строків їх виплати, що зазначений нею в позовній заяві, суд приходить до висновку про те, що даний розрахунок проведено відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку. За таких обставин суд вважає за необхідне задовольнити позовну вимогу про компенсацію заборгованості в зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати частково, а саме з урахуванням утримання суми ПДФО та військового збору (4415,54-1989,58-165,80) 2260 грн. 16 коп. Враховуючи вимоги ч.1\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп. На підставі викладеного, ст.ст.21, 24, 36, 47, 235 КЗпП України, ст.ст.1, 2, 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159,

Outcome: partial