Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості із заробітної плати, і в обґрунтування позовних вимог вказала про те, що 01.03.2018 року її було прийнято на посаду економіста з праці в управління організації праці та заробітної плати відповідно до наказу № 1740/вк від 26.02.2018 року. Протягом тривалого часу відповідач несвоєчасно проводить виплату заробітної плати, посилаючись на скрутне матеріальне становище. На даний час відповідач не виплатив позивачці заробітну плату в сумі 47262,85 грн. з травня 2018 року по грудень 2019 року. Відповідач відмовляється сплатити позивачці заборгованість через відсутність грошових коштів. Тому позивачка змушена звернутись до суду і просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість з заробітної плати в розмірі 47262,85 грн. за вказаний період. До початку судового засідання від позивачки надійшла заява, в якій вона просить справу розглянути у її відсутність. Позов підтримала з урахуванням уточнень, а саме: просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість з заробітної плати за вищевказаний період з урахуванням виплат за листопад 2019 року в сумі 7747,00 грн. та за половину грудня 2019 року в сумі 3356,00 грн., а всього 36159,85 грн. 02.04.2020 року від представниці відповідача за довіреністю Малушиної Г.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона вказала про те, що 05.03.2020 року позивачці було перераховано 7319,00 грн. за листопад 2019 року, що підтверджується копією платіжного доручення № 48311 від 05.03.2020 року. Крім того, 16.03.2020 року позивачці було перераховано 3356,00 грн. за другу половину грудня 2019 року, що підтверджується платіжним дорученням № 48559 від 16.03.2020 року. При ухваленні рішення представниця відповідача просить врахувати вищезазначені пояснення, розгляд справи проводити у її відсутність. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши письмові матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивачка з 01.03.2018 року перебуває у трудових відносинах з відповідачем (а.с. 2,3). Протягом тривалого часу відповідач несвоєчасно проводить виплату заробітної плати, посилаючись на скрутне матеріальне становище. Приписами ст. 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Як вбачається з наданого позивачкою розрахункового листка ( а. с. 5), відповідач станом на 01.12.2019 року не виплатив їй заробітну плату по цеху № 998 в розмірі 47262,85 грн. Згідно доручення № 48311 від 05.03.2020 року відповідач у березні 2020 року виплатив позивачці заборгованість з заробітної плати в розмірі 7747,00 грн. за листопад 2019 року. Згідно доручення № 48559 від 16.03.2020 року відповідач у березні 2020 року виплатив позивачці заборгованість з заробітної плати в розмірі 3356,00 грн. за другу половину грудня 2019 року. З огляду на викладене, порушене право позивачки підлягає захисту, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги позивачки задовольнити частково, стягнувши з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 36159,85 грн. (47262,85 грн. - 7747,00 грн. - 3356,00 грн.= 36159,85 грн.). Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 840,80 грн.

Outcome: partial