Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

Позивачка звернулася до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до ТОВ «БРОКІНВЕСТГРУП» про стягнення недоотриманої суми успадкованих нею банківських вкладів та нарахованих по ним процентів у розмірі 62186,90 грн.. В обґрунтування вимог, позивачка зазначає, що 25.09.2014 року приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу Кошкіною В.В. позивачці було видано свідоцтво [NUMBER] про спадщину її матері [PERSON] . В спадщину входив і банківський вклад її матері у ВАТ Банку «БІГ Енергія». Комісією з питань нагляду та регулювання діяльності банків Національного банку України 20.12.2013 р. прийнято рішення №1000, яким визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «БРОКІНВЕСТГРУП» юридичною особою, якій передаватимуться в управління непродані активи ВАТ Банку «БІГ Енергія» з метою вжиття заходів для продовження погашення заборгованості кредиторів банку, після завершення його ліквідаційної процедури. 28 січня 2014р. між ВАТ Банком «БІГ Енергія» та ТОВ «БРОКІНВЕСТГРУП» укладено Договір №31-Л/7 про передавання в управління непроданих активів. Відповідно до умов Договору, ТОВ «БРОКІНВЕСТГРУП» прийняло в управління непродані Активи ВАТ Банку «БІГ Енергія» і зобов`язалось вживати всіх необхідних заходів для задоволення вимог кредиторів банку за рахунок коштів одержаних в результаті управління Активами. Згідно інформації директора ТОВ «БРОКІНВЕСТГРУП» за вих. №122 від 23.04.2014 року між ТОВ «БРОКІНВЕСТГРУП» та ВАТ Банк «БІГ Енергія» 28.01.2014 року укладений Договір №33-Л про передавання в управління непроданих активів. Згідно Акту приймання-передавання документів, що підтверджують вимоги Вигодонабувачів, включених до Переліку Вигодонабувачів ВАТ Банк «БІГ Енергія» з визначеною черговістю задоволення їх вимог, який є невід`ємною частиною Договору, за [PERSON] значиться сума вимог за даними балансу 262 187,90 грн., заявлена 112 187,90 грн., акцептована 62186,90 грн. Але виплата відповідачем цих сум на сьогоднішній день так і не здійснена. Повідомила, що в лютому 2015 року позивачка зверталася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної організації (установи, закладу) «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» та ТОВ «БРОКІНВЕСТГРУП» про визнання неправомірними дій Державної організації (установи, закладу) «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» щодо відмови в задоволені заяви про відшкодування коштів за вкладом матері [PERSON] ; зобов`язання Державної організації (установи, закладу) «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» вчинити дії щодо відшкодування 50000,00 грн. гарантованого відшкодування вкладу у ВАТ «Банк «БІГ Енергія»; стягнення солідарно з Державної організації (установи, закладу) «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» та ТОВ «БРОКІНВЕСТГРУП» на її користь недоотриманої нею суми належних її матері [PERSON] і успадкованих нею після її смерті банківських вкладів та нарахованих по ним процентів у розмірі 62186,90 грн.; стягнення солідарно з відповідачів судових витрат; зобов`язання відповідного підрозділу Державної казначейської служби України стягнення на її користь судових витрат за рахунок Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання із рахунків Державної організації (установа, заклад) «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» за рахунок бюджетних асигнувань. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.10.2015 року у справі №826/2504/15 позивачці відмовлено в повному обсязі у задоволенні позовних вимог. Постановою Київського апеляційного адміністративного суді від 04.07.2017 року у справі №826/2504/15 за апеляційною скаргою позивачки на Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.10.2015 року у справі №826/2504/15 за адміністративним позовом до Державної організації (установи, закладу) «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб», ТОВ «БРОКІНВЕСТГРУП» її апеляційна скарга задоволена частково: Постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.10.2015 року - скасована, адміністративний позов до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Товариства з обмеженою відповідальністю «БРОКІНВЕСТГРУП» про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів - задоволена частково, визнані неправомірними дії Державної організації (установа, заклад) «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» щодо відмови в задоволені заяви позивачки про відшкодування коштів за успадкованими нею після смерті її матері [PERSON] банківськими вкладами та нарахованими по ним процентами, зобов`язано Державну організацію (установу, заклад) «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» вчинити дії щодо відшкодування їй 62186,90 грн. гарантованого відшкодування вкладу у ВАТ Банку «БІГ Енергія», стягнуто з Державного бюджету України на її користь судовий збір у розмірі 2009 грн. 70 коп.. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16.07.2020 року у справі №826/2504/15 (адміністративне провадження № К/9901/43161/18) касаційна скарга Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задоволена частково; Постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.10.2015 року та Постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2017 року - скасовані; провадження у справі в частині вимог про стягнення солідарно з державної організації (установи, закладу) «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» та Товариства з обмеженою відповідальністю «БРОКІНВЕСТГРУП» на користь позивачки недоотриманої суми належних її матері [PERSON] і успадкованих нею після її смерті банківських вкладів та нарахованих по ним процентів у розмірі 62186,90 грн. - закрито. В задоволені решти позовних вимог відмовлено. Рішення суду касаційної інстанції мотивовано тим, що такі вимоги розглядаються в порядку цивільного судочинства. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суді від 18.11.2020 року у справі №826/2504/15 (судове провадження: A/855/8866/20) у задоволенні заяви Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про роз`яснення постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2017 відмовлено. Ухвалою судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 09.02.2021 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 28.09.2021 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до розгляду по суті. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, від її представника - адвоката Дьяченка В.В. через канцелярію суду надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, за наявними у справі доказами (а.с.62). Відповідач ТОВ «БРОКІНВЕСТГРУП» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомленим належним чином, що підтверджується поштовим повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.61), причини неявки не повідомив, заяв та/або клопотань щодо розгляду справи суду не надавав. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзив на позов до суду не надав, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, суд, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України розглядає справу за наявними у справі матеріалами, та відповідно до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. 29 липня 2009 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «БІГ Енергія» (надалі ВАТ «БІГ Енергія») в особі заступника директора Енергодарської філії ВАТ «БІГ Енергія» Чищевої Галини Олексіївни був укладений Договір про банківський вклад (депозит) «Стандартний+» №13/263-07-2008В в іноземній валюті з виплатою процентів в кінці строку. Згідно умов п.1.1 Договору [PERSON] внесла кошти на депозитний рахунок № [NUMBER] у розмірі 19878,00 доларів США згідно квитанції від 29 липня 2008р., тобто повністю виконала умови п/п 2.3.1 п.2.3 Договору щодо розміщення свого вкладу у розмірі 19878,00 доларів США на термін з 29 липня 2008р. по 05.08.2009р. У відповідності до умов п/п 2.1.5 п.2.1 Договору ВАТ «БІГ Енергія» зобов`язувався по закінченню строку дії Договору, видати вкладнику вклад та сплатити нараховані по ньому відсотки відповідно до умов договору. Згідно п/п 2.1.3 п.2.1 Договору банк забезпечує повне збереження грошових коштів вкладника. У відповідності до вимог п/п 2.4.3 Договору вкладник має право отримати суму банківського вкладу та нараховані по ньому проценти згідно умов договору. Термін дії Договору згідно п. 5.1. Договору - з дня фактичного зарахування коштів позивача на депозитний рахунок у банку і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором, якщо інше не визначене умовами цього Договору . За умовами п. 4.1 Договору за невиконання та неналежне виконання зобов`язань по цьому Договору Сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст.1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. У відповідності до приписів ст.1074 Цивільного кодексу України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Через невиплату банком матері позивача належних їй коштів (депозитного вкладу) із нарахованими відсотками відповідно до умов договору, остання звернулась до суду. Рішенням Енергодарського міського суду від 13.08.2009 року у справі №2-833/2009 стягнуто з Відкритого акціонерного товариства Банка «БІГ Енергія» на користь [PERSON] строковий банківський вклад (депозит) в сумі 10224 доларів США та відсотки по ньому в сумі 280 доларів США; 3% річних від простроченої суми - 38,34 доларів США. Постановою Правління Національного банку України від 24.02.2010 №97 було прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію з 01.03.2010 Відкритого акціонерного товариства Банку «БІГ Енергія». У зв`язку з цим та відповідно до рішення адміністративної ради Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.08.2012 №27 «Про збільшення розміру відшкодування коштів за вкладами», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснював виплати гарантованої суми відшкодування вкладникам зазначеного банку в межах 200 000,00 грн. Згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07.03.2013 №15 «Щодо строків звернення вкладників», вкладники банків, які перебувають у стадії ліквідації, мали право звертатися до Фонду за отриманням відшкодування коштів за вкладами протягом 3-х років з дня настання недоступності вкладів. [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, що підтверджується свідоцтвом про спадщину від 25.09.2014 року Згідно інформації ліквідатора ВАТ Банку «БІГ Енергія» Васильченка Ю.Л. за вих. №105/12-БТ від 25.12.2013 року на ім`я громадянки [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER] ), станом на дату ліквідації Банку, а саме на 01.03.2010р. діяли наступні депозитні договори: № 05/125546-2-2009 від 05.02.2009р., № 05/131129-8-2009 від 06.08.2009р., договори карткового рахунку №05/55479-8-2004 від 21.08.2004р., №05/45424-9-2003 від 05.09.2003р., №05/72196-9-2005 від 05.09.2005р. Частина коштів за договорами в сумі 200 000,00 грн., включені до Списку вкладників ВАТ Банку «БІГ Енергія», які мають право на отримання відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Список вкладників до відшкодування передано до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 25 березня 2010р., 04 вересня 2012р. Кошти у сумі 62187,90 грн. обліковуються на рахунку № [NUMBER] «Вимоги фізичних осіб акцептовані». Виходячи з повідомлення ліквідатора ВАТ Банку «БІГ Енергія» Васильченка Ю.Л. за вих. №59/05 від 31.01.2014 року Комісією з питань нагляду та регулювання діяльності банків Національного банку України 20.12.2013 р. прийнято рішення №1000, яким визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «БРОКІНВЕСТГРУП» юридичною особою, якій передаватимуться в управління непродані активи ВАТ Банку «БІГ Енергія» з метою вжиття заходів для продовження погашення заборгованості кредиторів банку, після завершення його ліквідаційної процедури. 28 січня 2014р. між ВАТ Банком «БІГ Енергія» та ТОВ «БРОКІНВЕСТГРУП» укладено Договір №31-Л/7 про передавання в управління непроданих активів. Відповідно до умов Договору, ТОВ «БРОКІНВЕСТГРУП» прийняло в управління непродані Активи ВАТ Банку «БІГ Енергія» і зобов`язалось вживати всіх необхідних заходів для задоволення вимог кредиторів банку за рахунок коштів одержаних в результаті управління Активами. Згідно інформації директора ТОВ «БРОКІНВЕСТГРУП» Шевченка І.В. за вих. №122 від 23.04.2014 року між ТОВ «БРОКІНВЕСТГРУП» та ВАТ Банк «БІГ Енергія» 28.01.2014 року укладений Договір №33-Л про передавання в управління непроданих активів. Згідно Акту приймання-передавання документів, що підтверджують вимоги Вигодонабувачів, включених до Переліку Вигодонабувачів ВАТ Банк «БІГ Енергія» з визначеною черговістю задоволення їх вимог, який є невід`ємною частиною Договору, за [PERSON] [INFO] , значиться сума вимог за даними балансу 262 187,90 грн., заявлена 112 187,90 грн., акцептована 62186,90 грн. Черговість задоволення IV, дата внесення вимог до реєстру 01.06.2010р./10.12.2012р., підстави внесення вимог до реєстру заява кредитора/рішення ФГВФО. 25.09.2014 року приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу Кошкіною В.В. позивачці було видано свідоцтво [NUMBER] про спадщину її матері [PERSON] . З вказаного свідоцтва вбачається, що спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з вкладу, що зберігається в ТОВ «БРОКБІЗНЕСГРУП» в розмірі 62186,90 грн., які належали померлій. Отримавши Свідоцтво про право на спадщину, позивачка звернулась до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із заявою про отримання відшкодування за вкладом померлої матері у ВАТ «БІГ Енергія». Згідно відповіді Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за вих. № 02-036-13648/14 від 20.11.2014 на заяву позивачки, було повідомлено про наступне: ліквідатор ВАТ Банк «БІГ Енергія» надав до Фонду гарантування список вкладників банку, які мають право на отримання гарантованої суми відшкодування; по вкладнику [PERSON] вказана сума 200000,00 грн.: - 150000,00 грн. були виплачені за звітом банку-агента Фонду гарантування ПАТ «КБ «ПриватБанк» особисто [PERSON] 23.04.2010; - 50000,00 грн. не були отримані вкладником. Також у відповіді повідомлено, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07 березня 2013 року № 15 «Щодо строків звернення вкладників» (далі - Рішення) установлено, що вкладники банків, які перебувають у стадії ліквідації та для яких процедура ліквідації здійснюється відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», мають право звертатися до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за отриманням відшкодування коштів за вкладами протягом трьох років з дня настання недоступності вкладів. Рішення зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2013 року за №538/23070. Недоступністю вкладів, відповідно до Закону України «Про Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон про Фонд), який діяв до набрання чинності Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є неможливість одержання вкладу вкладником відповідно до умов договору, яка настає з дня призначення ліквідатора учасника (тимчасового учасника) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Процедура ліквідації ВАТ Банк «БІГ Енергія» здійснювалась з 01.03.2010 (Постанова Правління Національного банку України №97 від 24.02.2010). Враховуючи викладене, останнім днем, коли вкладники ВАТ Банк «БІГ Енергія» (або їх спадкоємці) мали право звертатися до Фонду гарантування щодо виплати їм відшкодувань, на думку Фонду було 01.03.2013. Процедура ліквідації банку завершена 01.03.2014. Непродані активи та перелік незадоволених вимог кредиторів ВАТ Банк «БІГ Енергія» передано в ТОВ «БРОКІНВЕСТГРУП». Разом з цим Свідоцтво про право на спадщину було видане позивачці 25.09.2014 року, тобто після спливу встановленого Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, який на думку Фонду, закінчився 01.03.2014 року. Таким чином, успадкована позивачкою сума залишилась невиплаченою. Відповідач, відмовляючи позивачці у виплаті їй відшкодування за вкладом її померлої матері, не врахував, що строк звернення до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за отриманням відшкодування коштів за вкладами, пропущений позивачкою з поважних причин. Відповідно до ст.27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовано порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами. Протягом шести днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників (ч.5 ст.27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»). Згідно з ч.6 ст.27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню фондом відповідно до ч.4 ст.26 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». На підставі п.9 розділу IV Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за № 1548/21860, для отримання коштів вкладник або інша особа (представник, спадкоємець тощо) звертається до Фонду із заявою про виплату гарантованої суми відшкодування. Рекомендована форма заяви наведена в додатку 11 до цього Положення. Згідно зі ст.1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст.1060 Цивільного кодексу України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною (ч.2 ст.1060 Цивільного кодексу України ). У відповідності до ч.1 ст.1061 Цивільного кодексу України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. З метою захисту прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України було прийнято Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Згідно з ч.1 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000,00 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Зобов`язання з виплати відсотків за вкладами, нарахованих під час здійснення тимчасової адміністрації, задовольняються відповідно до черговості, встановленої п.4 ч.1 ст.52 цього Закону. Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом. Виходячи з положень ч.4 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд не відшкодовує кошти: передані банку в довірче управління; за вкладом у розмірі менше 10 гривень; за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника; розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб`єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; розміщені на вклад власником істотної участі банку; розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; за вкладом у банку, що є предметом застави та забезпечує виконання зобов`язань вкладника перед цим банком, в обсязі таких зобов`язань; за вкладами у філіях іноземних банків. Таким чином, відсутні підстави для відмови позивачці у відшкодуванні вкладу, визначені ч.4 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». У відповідності до положень ст.268 Цивільного кодексу України позовна давність не поширюється на вимогу, що випливає із порушення особистих немайнових прав, крім випадків, встановлених законом, а також на вимогу вкладника до банку (фінансової установи) про видачу вкладу. Крім того, причини пропуску позивачкою строку були поважними, оскільки документи, на підставі яких у неї виникло право на отримання відшкодування, видано їй 25 вересня 2014 року, тобто вже після 01.03.2014 року. Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд завершує виплату гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами в день внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб запису про ліквідацію банку як юридичної особи. Запис щодо ліквідації ВАТ Банк «БІГ Енергія» до ЄДРПОУ не внесено. Виходячи із зазначеного вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно положень ст.ст.78, 79 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.7 ст.81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Крім того, згідно приписів п.6 ч.1 ст.264, п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України, при ухваленні рішення, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, про що зазначає у резолютивній частині рішення. Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до положень ч.1 та п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», позивач звільнена від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 908 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved