Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивачка звернулася до Заставнівського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 22.05.2009 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. У вказаному шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO] Подружнє життя із відповідачем не склалося із-за розбіжностей поглядів на життя. Внаслідок постійних конфліктів та суперечок спільне проживання стало неможливим, тому з грудня місяця 2017 року сторони припинил спільне проживання та ведення спільного господарства. Враховуючи наведене, позивач вважає, що їхня сім'я розпалася, зберегти її неможливо, оскільки вони втратили один до одного почуття поваги, любові, без чого сімейне життя є неможливе, тому просить розірвати між ними шлюб. Окрім того, в звязку із тим, що після припинення спільного проживання відповідач матеріальної допомоги на утримання їхньої малолітньої доньки не надає, просить стягнути з відповідача аліменти примусово, в твердій грошовій сумі розміром 1500 грн., щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Крім цього зазначила, що після розірвання шлюбу бажає залишити за собою прізвище «Дімчикова» Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, пода суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяву позивача, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22.05.2009 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-МИ №047144 від 22.05.2009 року (а.с. 6). Причиною розпаду сім'ї є суперечки, які виникали на ґрунті різних характерів та поглядів на життя, відсутність між сторонами взаєморозуміння. Подружні відносини з грудня місяця 2017 року сторони не підтримують. Враховуючи відсутність у позивача бажання зберегти сім'ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім'ї суперечить її інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Статтею 180 СК України передбачено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Встановлено, що\~\~в шлюбі у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.7). З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сімї № 24 від 14.02.2018 року та довідки Боянчуцької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №158 від 14.02.2018 року вбачається, що неповнолітня [PERSON] проживає з матірю [PERSON] та перебуває на її утриманні (а.с.16-17). Відповідач допомоги на утримання дитини не надає, добровільної угоди про сплату аліментів між сторонами не укладено, є фізично здоровою особою, інших дітей у нього не має, утриманців він також не має, стягнення за виконавчими документами відсутні. За таких обставин, суд, врахувавши вимоги статті 182 СК України, вважає, що без погіршення матеріального становища відповідача, з нього на користь позивача необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини, в твердій грошовій сумі розміром 1500 грн., щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, що мають істотне значення по справі: стан здоров'я та матеріальне становище як дитини, так і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків , дочки , сина та інші обставини , що мають істотне значення. У відповідності до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються\~\~позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. За таких обставин, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів в розмірі 704,80 грн., то з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір саме в такому розмірі.

Outcome: approved