Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим державним нотаріусом Тисменицької державної нотаріальної контори 24.11.2015р. вона успадкувала будинковолодіння по вул. Шевченка, 41 в смт. Єзупіль Тисменицького району Івано-Франківської області. Право на спадкування вона набула після смерті [PERSON], яка померла 26.08.2014р. та на випадок своєї смерті залишила заповіт, посвідчений Єзупільською селищною радою 31.07.1991р. При складанні заповіту в 1991р. не існувало права власності на земельну ділянку, що необхідна для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, тому таке право не охоплене заповітом. На час смерті [PERSON] приватизувала земельну ділянку по вул.. Шевченка,41 в смт. Єзупіль площею 0,15га, однак вона не успадкувала її на підставі заповіту, оскільки таке право на спадкування не зазначено в заповіті. Земельна ділянка необхідна для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд має площу 0,15га, і саме на цю ділянку до неї, позивачки, перейшло право власності, після переходу права власності на житловий будинок та господарські будівлі згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Просила визнати за нею право власності на земельну ділянку. Представник позивачки в судове засідання не зявився, від неї надійшла заява про розгляд справи у відсутності сторони позивачки, позов підтримали, просили його задоволити. Представник відповідача- Єзупільської селищної ради в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позов визнав, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим державним нотаріусом Тисменицької державної нотаріальної контори 24.11.2015р. позивачка [PERSON] успадкувала будинковолодіння по вул. Шевченка, 41 в смт. Єзупіль Тисменицького району Івано-Франківської області.(а.с.4). Право на спадкування вона набула після смерті [PERSON], яка померла 26.08.2014р. та на випадок своєї смерті залишила заповіт, посвідчений Єзупільською селищною радою 31.07.1991р.(а.с.9). При складанні заповіту в 1991р. не існувало права власності на земельну ділянку, що необхідна для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, тому таке право не охоплене заповітом. На час смерті [PERSON] приватизувала земельну ділянку по вул. Шевченка,41 в смт. Єзупіль площею 0,15га(а.с.6), однак позивачка не успадкувала її на підставі заповіту, оскільки таке право на спадкування не зазначено в заповіті. Земельна ділянка необхідна для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд має площу 0,15га, і саме на цю ділянку до позивачки перейшло право власності, після переходу права власності на житловий будинок та господарські будівлі згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом. За таких обставин, слід визнати за позивачкою право власності на земельну ділянку. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 1225 ЦК України, ст. 120 ЗК України,

Outcome: approved