Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 10 січня 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 2. Від шлюбу в них є малолітній син [PERSON], [INFO]. Позивачка просить розірвати шлюб посилаючись на те, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені на початку червня 2014 року через зловживання останнім алкоголем та його байдужість до безробіття. Крім того, останній участі у вихованні дитини не приймає та матеріальної допомоги на її утримання не надає, в звязку з чим позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 від його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і до досягнення ним повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала наполягала на розірванні шлюбу, вказуючи на неможливість примирення, та стягненні аліментів в зазначеному нею розмірі. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно вимог ст.74, 76 ЦПК України. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, оскільки встановлено факт припинення між ними сімейних стосунків з червня 2014 року, тому їхній шлюб є формальністю, яку зберігати не доцільно. Таким чином, суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно, відновити її вже неможливо і тому шлюб необхідно розірвати. Крім цього, судом встановлено, що позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180, ч.1 ст.182 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.3 ст.181, ч.2 ст.182, ч.1 ст.183 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Так, судом встановлено, що на утриманні позивачки знаходиться малолітній син, вона потребує матеріальної допомоги на його утримання, а відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає, хоча має таку можливість, оскільки вказаного в судовому засіданні не спростував, маючи таку можливість. На підставі наведеного, враховуючи те, що обоє батьків зобов'язані утримувати своїх дітей до повноліття, а також обставини передбачені ст.182 СК України, суд приходить до висновку, що права дитини підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] до його повноліття в розмірі, який просить позивачка. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути по 640 гривень судового збору на користь держави та позивачки.

Outcome: approved