Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 31.08.1995 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований в Черкаському міському відділі реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 1558. Відповідачем, який діяв в інтересах сім'ї, 11 серпня 2005 року, та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу однокімнатної квартири за [ADDRESS]. На підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.10.2011 року по справі №2-4410/11 шлюб між нею та [PERSON] був розірваний. Тобто, під час перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, останнім було набуто право власності на квартиру [ADDRESS], шлюбний договір не був укладений, домовленості між ними щодо визначення часток у спільній власності немає. Просила суд визнати вказану квартиру спільним майном подружжя та визнати за нею право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. Заявою від 11.12.2013 року [PERSON] позовні вимоги змінила. Свою позицію обґрунтовувала тим, що за час спільного проживання у вказаній квартирі, за згодою відповідача, нею за власні кошти були змінені вікна з старих дерев'яних на нові -ПВХ. Так, 08 жовтня 2005 року нею було придбано вікно ПВХ вартістю 1669,00 грн., яке встановлено в кімнаті. 26 липня 2006 року - металопластикова рама вартістю 2038,00 грн., якою був засклений балкон. 20.06.2007 року замінено балконний блок на суму 1181,80 грн. Таким чином, на здійснення поліпшень у вигляді заміни старих вікон мною було витрачено 4888,80 грн. Завдяки зробленим поліпшенням збільшилась вартість придбаної квартири. Оскільки відповідач вважає вказану квартиру своєю власністю, то вона вважає за необхідне зобов'язати відповідача відшкодувати понесені витрати на поліпшення квартири. Як вбачається з договору купівлі - продажу від 11.08.2005 року вартість придбаної квартири становила 13061,00 грн., вартість здійснених позивачкою поліпшень становила 4888,80 грн., тобто 37%, що являється 1/3 частини вартості квартири. Спірна квартира є неподільною, а відокремлення здійснених поліпшень неможливе. За таких обставин позивачка, як особа, що здійснила за згодою відповідача суттєві поліпшення придбаної ним під час шлюбу квартири, вважає за необхідне визнати квартиру [ADDRESS] об'єктом спільної сумісної власності, визнати за нею право власності на 1/3 частину вказаної квартири у якості компенсації за здійсненні поліпшення. Заявою від 24.03.2014 року [PERSON] позовні вимоги змінила. Просила суд визнати квартиру [ADDRESS] об'єктом спільної сумісної власності, оскільки вона була придбана за час шлюбу, та визнати за нею право власності на ? частину вказаної квартири. В судовому засіданні позивачка підтримувала позовні вимоги, викладені у заяві від 11.12.2013р. Суду пояснювала, що дійсно, спірна квартира була придбана під час шлюбу з відповідачем за кошти, які були отримані ним від продажу належної [PERSON] ? частини житлового будинку [ADDRESS]. У той же час, вона за особисті кошті, які отримувала у кредитних установах, здійснила поліпшення спірної квартири, які полягали в заміні старих вікон на вироби з ПВХ. Загальна вартість поліпшень 4888,80 грн. У зв'язку з цим, просила суд визнати спірну квартиру спільним майном подружжя внаслідок її здорожчення завдяки проведеним поліпшенням. Просила визнати за нею право власності на 1/3 частину спірної квартири. У подальшому, в судовому засіданні 02.04.2014р., враховуючи подану заяву про уточнення позовних вимог від 24.03.2014р., позивачка наполягала на тому, що спірна квартира була придбана як за рахунок коштів, отриманих відповідачем від продажу власного майна, так і за рахунок їх сімейних заощаджень, а тому вона є спільним майном подружжя. Просила суд визнати квартиру [ADDRESS] об'єктом спільної сумісної власності подружжя та визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаної квартири. Відповідач [PERSON] та його представник - [PERSON] проти позову заперечували, просили суд відмовити у позові. Відповідач суду пояснив, що квартира була придбана у період шлюбу з позивачкою. Проте, кошти на які вона була придана, є його особистими коштами, які він отримав від продажу половини будинку, отриманого в спадщину від матері. Отримані кошти були спрямовані та придбання спірної квартири та її косметичний ремонт. У подальшому виникла необхідність у заміні вікон, що і було зроблено за рахунок кредитних коштів, які отримувала позивачка, проте повернення кредитних коштів здійснювалося за рахунок сімейного бюджету. При цьому, відповідач суду пояснив, що на сьогоднішній день ринкова вартість зазначеної квартири значно перевищує вартість її на момент купівлі, і ті поліпшення, які зробила позивачка не становлять 1/3 частини вартості квартири. У подальшому, заперечуючи проти позову, представник відповідача просив відмовити у прийнятті заяви позивачки від 24.03.2014р. про зміну позовних вимог, оскільки розгляд справи по суті розпочатий, а зміна предмету та підстав позову можлива лише до початку розгляду справи по суті. Заслухавши думку позивачки, відповідача та його представника, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ст. 31 ЦПК України позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов. Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом поділ майна подружжя, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що під час перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, останнім було набуто право власності на квартиру [ADDRESS], шлюбний договір не був укладений, домовленості між ними щодо визначення часток у спільній власності немає. Просила суд визнати вказану квартиру спільним майном подружжя та визнати за нею право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. Скориставшись нормами ст.31 ЦПК України, позивачка заявою від 11.12.2013 року позовні вимоги змінила. Просила визнати квартиру [ADDRESS] об'єктом спільної сумісної власності на підставі ст.62 СК України, визнати за нею право власності на 1/3 частину вказаної квартири у якості компенсації за здійсненні нею поліпшення квартири, які призвели до її здорожчення. У подальшому, заявою від 24.03.2014р. позивачка змінила предмет та підстави позову та просила на підставі ст. 60 СК України визнати спірну квартиру спільним майном подружжя та визнати за нею право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. Аналізуючи наведе, суд не приймає до розгляду заяву [PERSON] від 24.03.2014р. , оскільки позивачкою під час розгляду справи по суті змінюється предмет та підстави позову, що суперечить вимогам ст.31 ЦПК України.

Outcome: dismissed