Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], померлої 14 квітня 2015 року та не може оформити належним чином право на спадщину, а саме належну померлій земельну ділянку розміром 4.00 га, розташовану на території Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області з тих підстав, що на цю земельну ділянку не присвоєно кадастровий номер, що не дає можливості одержати у відділі Держгеокадастру у Болградському районі Одеської області Витяг з Державного земельного кадастру на вказану землю. Крім того, позивачка просить встановити факт належності спадкодавцю [PERSON] правовстановлюючого документу - державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № б/н від 30.12.1996 року, оскільки при виготовлені зазначеного документу було допущено помилку в написанні прізвища власника «Євсеєва». В адміністративному порядку позивачці було відмовлено у виправленні помилки в прізвищі, так як ця помилка була виявлена вже після смерті спадкодавця. Позивачка в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином (а.с.14). В позовній заяві зазначила клопотання про розгляд справи у її відсутність (а.с.2). Відповідачі Баннівська сільська рада, [PERSON], до суду не прибули, про час та місце розгляду справи сповіщалися відповідно до чинного законодавства, про що в справі є відповідні докази (а.с.14). Позовні вимоги визнали у повному обсязі, просили розглянути справу без їх участі, про що надали кожен окремо відповідну заяву (а.с.20, 21). Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦПК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобовязання встановлено законодавством у звязку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Судом встановлено, що 14 квітня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії І-ЖД № 412007, виданим на підставі запису акту про смерть № 390 від 15.04.2015 року, складеним Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області (а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку загальною площею 4.00 га у межах згідно з планом, розташовану на території Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області, яка належала померлій на підставі державного акту серії ОД № б/н від 30.12.1996 року (а.с.6). Відділом Держгеокадастра у Болградському районі Одеської області від 04.05.2016 року за № 789/86-16 представнику позивачки відмовлено у видачі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку 1 га ріллі на території Баннівської сільської ради; визначено вартість цієї земельної ділянки станом на 01.01.2016 рік : рілля 29\~288.33 грн. (а.с.11). За час свого життя спадкодавець [PERSON] розпорядилася усі належним їй майном, склавши заповіт, посвідчений секретарем Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області від 28.09.2013 року, а саме: -належну їй на праві особистої власності земельну ділянку в розмірі 4 (чотири) га заповіла [PERSON]; -а інше належне їй нерухоме майно та рухоме, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і в загалі, все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] (а.с.7). Зазначене також підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.8). Згідно копії спадкової справи № 203/2015 заведеної до майна померлої 14 квітня 2015 року [PERSON], заведеної Державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області вбачається, що позивачка [PERSON] шляхом подачі заяви в шестимісячний строк до Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області прийняла вказану спадщину (а.с.23-30). Однак, Державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області постановою від 05.04.2016 року позивачці було відмовлено в оформленні прав власності на земельну ділянку розміром 4.00 га в межах згідно з планом згідно державного акту як за спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] в звязку з не присвоєнням кадастрового номеру на земельну ділянку, що не дає можливості одержати Витяг з Державного земельного кадастру на вказану землю (а.с.9). Згідно положень ст.1223 ч.1 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Частиною 1 ст. 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1269 ч.ч.1, 2 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Приписами ст. 1225 ч.1 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Частиною 2 ст. 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності та його державної реєстрації. Таким чином, позивачка, як спадкоємиця за заповітом, вважається такою, що прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON]. На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, позивачка набула право на це майно, тобто на земельну ділянку загальною площею 4.00 га у межах згідно з планом, розташовану на території Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області. Щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу: В державному акті на право приватної власності на землю серії ОД № б/н прізвище власника, тобто спадкодавця значиться «Євсеєва». Адреса земельної ділянки: Баннівська сільська рада Болградського району Одеської області (а.с.6). Згідно довідки Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області від 16.05.2016 року № 215 слідує, що дійсно на підставі розпорядження Болградської районної державної адміністрації Болградського району Одеської області від 21.05.1996 року № 379 померлій [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка площею 4.00 гектарів для ведення селянського (фермерського) господарства (а.с.10) В свідоцтві про смерть І-ЖД № 412007 від 15.04.2015 року прізвище померлої значиться «Евсеєва» (а.с.7), в заповіті також значиться прізвище «Евсеєва» (а.с.7). Згідно наданої Болградським РС ГУДМС України в Одеській області Форми № 1 щодо видачі паспорту на імя заявниці вбачається, що її імя було записано російською мовою «Евсеева Иванна Антоновна» (а.с.19). Розпорядження голови Болградської районної державної адміністрації Одеської області від 21.05.1996 року № 379 «Про надання громадянам земельних ділянок для ведення селянського (фермерського) господарства на території Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області, складено на російській мові, і прізвище спадкодавця за порядковим номером 119 значиться «Евсеева Иванна Антоновна» (а.с.31-34) За повідомленням Відділу Держгеокадастру у Болградському районі Одеської області від 15.06.2016 року № 9-1511-0.13-1561/2-16 вбачається, що реєстраційна картка на земельну ділянку на гр. [PERSON] відсутня, так як на етапі реєстрації державних актів автоматизована система ведення Державного земельного кадастру не велась, тому і кадастровий номер земельній ділянці не присвоювався (а.с.35). Спірні відносини є цивільними правовідносинами і регулюються нормами: п. 10, 12 Постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» \~зі змінами від 25.05.1998 року, ст. 256-259 ЦПК України. Відповідно до ст.60 ч.1, ч. 4 \~ЦПК України, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог \~і заперечень, крім випадків, установлених ст.61 ЦПК України. Доказування не повинно ґрунтуватися на припущеннях. Доказами в розумінні ст. 57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~Ці дані встановляються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів. \~ Відповідно до ч.6 п.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Вказані вище обставини свідчать про те, що державний акт на право приватної власності на землю, виданий 30.12.1996 року серії ОД № б/н, в якому зазначено прізвище власника «Євсеєва Іванна Антонівна» належить «Евсеєвій Іванні Антонівні», в звязку з допущеною помилкою в написанні прізвища власника земельної ділянки. Встановлення даного факту має для заявниці [PERSON] юридичне значення, тому що дозволяє реалізувати її право на отримання спадщини. При таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги позивачки про визнання права власності на земельну ділянку та встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.182, 328, 373, 1216-1218, 1223, 1225, 1235, 1268, 1270, 1297 ЦК України ст.ст.125, 152 Земельного Кодексу України, та

Outcome: approved