Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] з 21.01.1997 року, який рішенням Червоноградського районного суду Львівської області від 02.07.2001 року між ними розірвано. Від даного шлюбу у сторін народилася одна дитина - донька [PERSON], [INFO]. Постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 29.06.2000р. присуджено до стягнення з [PERSON] в її користь на утримання доньки [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 всіх його доходів, починаючи з 08.06.2000р. і до повноліття доньки. 10.02.2006 р. Червоноградським міським судом видано дублікат виконавчого листа про стягнення з [PERSON] в користь позивача на утримання дочки [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. Однак, до цього часу [PERSON] не сплатив з вказаної суми аліментів на утримання їхньої доньки [PERSON] жодної копійки. Так, згідно довідки-розрахунку заборгованості від 30.04.2014р. за N9212. виданої ВДВС Хустського РУЮ Закарпатської області заборгованість по аліментах з 2007 року по квітень 2014 року включно загалом становить 34 993 грн У 2013 році їхня донька [PERSON] закінчила школу, і останні 2 роки навчається у Вищому професійному училищу №11 м. Червонограда Львівської області за спеціальністю оператор комп'ютерного набору, обліковець з реєстрації бухгалтерських даних. З вересня цього року вступає на 3-й курс. З часу розірвання шлюбу між нею та [PERSON] у 2001 році вона утримує доньку [PERSON] самостійно, оскільки відповідач взагалі перестав цікавитися її життям. Фактично, з часу розірвання шлюбу, відповідач відмовився від свого батьківського обов'язку виховувати та утримувати свою неповнолітню доньку [PERSON] до досягнення нею повноліття, тобто відмовився від виконання своїх батьківських обов'язків. Його взагалі як не цікавив, так і не цікавить розвиток доньки, стан її здоров'я, її інтереси та потреби, необхідність її матеріального забезпечення тощо. Така поведінка відповідача стосовно невиконання свого обов'язку щодо виховування та утримування їхньої доньки [PERSON] свідчить про те, що він фактично відмовився від неї. За заявою позивачки від 17.05.2014 р. у Хустський МВ УМВС України в Закарпатській області про вчинення її колишнім чоловіком [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 КК України, по факту ухилення останнім від сплати аліментів на утримання дітей, 06.08.2014р. розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за №12014070050000805, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 КК України. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 30.12.2014р. у цивільній справі за №459/3455/14-ц за її позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів на дитину вирішено стягнути з [PERSON] в її користь неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на доньку [PERSON], [INFO], за період з 01.12.2007р. по 01.05.2014р. в розмірі 415 544,13 грн. Постановою ВДВС Хустського РУЮ Закарпатської області про відкриття виконавчого провадження від 16.02.2015р. відкрито виконавче провадження №46555007 про стягнення з [PERSON] в користь позивача 415 544,13 грн. Однак, жодної копійки з присудженої пені (неустойки) відповідач не сплатив. У добровільному порядку відповідач аліменти не сплачує, жодним чином не займається вихованням дитини, повністю усунувся від утримання доньки [PERSON], відповідач не цікавиться духовним та фізичним розвитком доньки, не приділяє їй належної уваги, у зв'язку з чим позивачка просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно його доньки [PERSON]. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, згідно якої просить розглядати дану справу в її відсутності, підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити, посилаючись на наведені в заяві обставини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки в судове засідання відповідач суд не повідомляв. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Хустської міської ради Закарпатської області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, не заперечують проти задоволення позову. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, підтримує рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради (органу опіки та піклування) від 24.09.2015 року, №173. Враховуючи наведене, відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права і взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, у відсутності відповідача [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який між ними було розірвано згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 21.08.2008 року. Від даного шлюбу у сторін народилася одна дитина - донька [PERSON] [INFO], яка після розірвання шлюбу залишилася проживати разом із матір'ю. З часу розірвання шлюбу між позивачкою та [PERSON] у 2001 році вона утримує доньку [PERSON] самостійно, оскільки відповідач взагалі перестав цікавитися її життям. Фактично, з часу розірвання шлюбу, відповідач відмовився від свого батьківського обов'язку виховувати та утримувати свою неповнолітню доньку [PERSON] до досягнення нею повноліття, тобто відмовився від виконання своїх батьківських обов'язків. Його взагалі як не цікавив, так і не цікавить розвиток доньки, стан її здоров'я, її інтереси та потреби, необхідність її матеріального забезпечення тощо. Така поведінка відповідача стосовно невиконання свого обов'язку щодо виховування та утримування їхньої доньки [PERSON] свідчить про те, що він фактично відмовився від неї. За заявою позивачки від 17.05.2014 р. у Хустський МВ УМВС України в Закарпатській області про вчинення її колишнім чоловіком [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 КК України, по факту ухилення останнім від сплати аліментів на утримання дітей, 06.08.2014р. розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за №12014070050000805, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 КК України. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 30.12.2014р. у цивільній справі за №459/3455/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів на дитину вирішено стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на доньку [PERSON], [INFO] р.н., за період з 01.12.2007 р. по 01.05.2014р. в розмірі 415 544,13 грн. Постановою ВДВС Хустського РУЮ Закарпатської області про відкриття виконавчого провадження від 16.02.2015р. відкрито виконавче провадження №46555007 про стягнення з [PERSON] в користь позивача 415 544,13 грн. Однак, жодної копійки з присудженої пені (неустойки) відповідач не сплатив. З рішення комісії з питань захисту дитини Червоноградської міської ради Львівської області № 173 від 24.09.2015 року вбачається, що згідно висновків комісії з питань захисту прав дитини № 70-75 від 02.09.2015 року та № 76 від 07.09.2015 року вбачається, що питання щодо позбавлення [PERSON] відносно неповнолітньої дочки [PERSON] - [INFO] залишено на розсуду суду. Відповідно до вимог 15 СК України, батьки зобов 'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття та приймати участь у їх вихованні та розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 155 СК, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007р., позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007р., особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч. 1 ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місяця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування (ч. 4 ст. 19 СК України). У відповідності до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved