Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів посилаючись на те, що від цивільного шлюбу з відповідачем у них є донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом нею і знаходиться на її утриманні. Оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона просить стягнути з нього аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення нею повноліття. В позовній заяві позивачка також зазначає, що на даний час не працює, оскільки доглядає дитину, інших джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною, не має, потребує матеріальної допомоги відповідача, а тому просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх його видів заробітку щомісячно, до досягнення донькою трьох років. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву, в якій пояснила, що позовні вимоги підтримує, просить розглядати справу у її відсутності. Відповідач надав в судове засідання заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить розгляд справи проводити у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задоволити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Крім того, відповідно до вимог ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Так, в судовому засіданні встановлено, що на утриманні позивачки знаходиться малолітня дочка [PERSON], [INFO]. Позивачка на даний час не працює, здійснює догляд за дитиною, немає інших доходів, крім соціальних виплат на дитину, потребує матеріальної допомоги, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Відповідач позовні вимоги визнав. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що права дитини та позивачки підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини до її повноліття та на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років в розмірах, які вона просить. Згідно ч.1, п.2 ч.3 ст.79, ч.ч.1, 2 ст.84 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема: витрат на правову допомогу. Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Як вбачається з роз'яснень викладених в п.48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у п.2 ч.3 ст.79, ст.ст.84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2017 року становить 1600 грн., тому граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу за 1 годину складає 640 грн. Як вбачається з приходного касового ордера № 13/17 від 11.05.2017 року, позивачка [PERSON] понесла витрати на отримання правової допомоги від адвоката [PERSON] в сумі 500 гривень підготовка позовної заяви про стягнення аліментів на дитину та дружину. На підставі вищевикладеного, враховуючи вартість наданої представником правової допомоги поза судовим засіданням, з відповідача слід стягнути на користь позивачки витрати на правову допомогу в розмірі 500 гривень. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 640 гривень.

Outcome: approved