Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування. В позові зазначила, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло №18323 від 23.03.1994 року. Мати позивачки [PERSON], померла [INFO]. [PERSON] є матір'ю [PERSON] Після смерті останньої залишилась спадщина у вигляді 1/3 частки квартири [ADDRESS]. У зв'язку з тим, що позивачка мешкала разом із спадкодавцем та [PERSON] в одній квартирі , вважаються такими, що прийняли спадщину. [PERSON] померла [INFO]. Позивачка звернулась в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з тим, що в правовстановлюючому документі на спірну квартиру не визначений розмір частки кожного співвласника. Позивачка просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 2/3 частки квартири [ADDRESS]. Позивачка та її представник до залу судового засідання не з'явились, надали заяви з проханням розглянути справу у їх відсутності, позов підтримали в повному обсязі. Представник відповідача до залу судового засідання не з'явилась, надала на адресу суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.03.1992 року вбачається, що [PERSON] є донькою [PERSON] (а.с.10). Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.08.1956 року вбачається, що [PERSON] є донькою [PERSON] (а.с.10). Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 23.03.1994 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] [PERSON] померла [INFO] (а.с.11). Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22.03.2014 року [PERSON] померла [INFO] (а.с.12). Відповідно до ст. 4 Заключних і перехідних положень Цивільного Кодексу України (в редакції 2004 р.) щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільного Кодексу України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, які виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Отже спірні правовідносини регулюються Цивільним Кодексом України (в редакції 1963 року), законом України «Про власність» від 07.02.1991 року який діяв на момент виникнення спірних правовідносин. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно із ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох чи більше осіб без визначення частки кожного з них в праві власності є спільною сумісною власністю. З огляду на вищенаведене, позивачка прийняла спадщину після своєї матері [PERSON], відповідно до ст. 549 ЦК УРСР та після смерті бабусі [PERSON], у відповідності зі ст.1266 ЦК України. Як вбачається зі спадкової справи, інші можливі спадкоємці з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися. На підставі вищенаведеного, суд вважає за можливе визнати за позивачкою [PERSON] право власності на 2/3 частки квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] та після смерті бабусі [PERSON]

Outcome: approved