Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 23.02.2013 року, який зареєстровано виконкомом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, актовий запис № 20. У шлюбі народилися діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх декількох років стосунки з відповідачем у них розладились, зникло взаєморозуміння, стали частими сварки та суперечки. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям і своїми інтересами. Утриманням дітей відповідач не займається, діти знаходяться на утриманні [PERSON] . Фактично сім`я припинила своє існування. Сторони проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Шлюб між подружжям фактично не існує, його збереження неможливе, призначення будь-яких строків на примирення є недоцільним. Тому, просить ухвалити рішення, яким розірвати їх шлюб; після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 31.07.2020 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка у судове засідання не з`явилася, на розгляд суду від неї надійшла заява з проханням розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, на розгляд суду від нього надійшла заява з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає Оскільки, сторони у судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони 23.02.2013 року уклали шлюб, який був зареєстрований виконкомом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). Від даного шлюбу сторони мають дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с. 7, 8). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися та засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище, у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України в разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення позивачки про розірвання шлюбу є виваженим і свідомим, причини з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони наміру не мають Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність і рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах СК України, тому позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved