Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Позивачка вказала, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та не бачився з дитиною протягом десяти років, тобто не виконує батьківські обов`язки. У зв`язку з наведеним, позивачка просить суд: позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав стосовно [PERSON] , [INFO] ; стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 червня 2020 року до повноліття [PERSON] . У засідання з`явилися позивачка та представник Житомирської міської ради, які підтримали позов. Позивач також вказала, що ніколи не забороняла відповідачу бачитись з дитиною, перешкод в цьому не чинила. З огляду на те, що в справі є достатньо матеріалів стосовно прав та взаємовідносин сторін на підставі наявних доказів, ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15 липня 2009 року до 25 жовтня 2013 року (а.с. 13). [INFO] у сторін народилася спільна дитина - [PERSON] (а.с. 12). [PERSON] проживає разом з позивачкою та її чоловіком [PERSON] (а.с. 14, 18, 24). За інформацією Житомирського дошкільного навчального закладу № 27 за час відвідування [PERSON] ДНЗ з вересня 2015 року до 12 квітня 2016 року [PERSON] жодного разу на батьківські збори, святкові ранки не приходив, у заклад не приводив та не забирав додому (а.с. 21). Згідно з характеристикою, виданою 29 травня 2020 року на [PERSON] , учня 4-г класу Житомирського екологічного ліцею № 24, батько дитини - [PERSON] за період навчання сина в початковій школі з першого класу жодного рану не був на батьківських зборах, не цікавився навчанням, дитину до школи не приводив та не забирав. Увагу навчання дитини приділяють мати [PERSON] та вітчим [PERSON] (а.с. 20). Рішенням Житомирської міської ради від 21.08.2019 року за №910 затверджено висновок щодо визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] (а.с. 15). Допитаний в засіданні [PERSON] повідомив, що проживає з мамою та вітчимом, якого назвав татом. Стосовно відповідача вказав, що ніколи його не бачив та не спілкувався з ним. Також зазначив, що хотів би побачитися з відповідачем, однак останній цього не бажає. Свідок [PERSON] , сусідка позивачки, вказала, що відповідача ніколи не бачила, та що про дитину піклується позивачка та її теперішній чоловік. Свідок [PERSON] , сусідка позивачки, вказала, що протягом чотирьох років дружить з позивачкою, однак протягом цього часу відповідача не бачила, а також повідомила, що дитина жодного разу не згадувала про нього. Крім того, зазначила, що дитину забезпечують позивачка та її теперішній чоловік. Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Житомирської міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним висновком, затвердженим рішенням Виконавчого комітету Житомирської міської ради від 13 січня 2021 року № 22 (а.с. 115-116). В обґрунтування висновку орган опіки та піклування зазначив, що відповідач фактично з часу розірвання шлюбу сторін не бачився з дитиною, не бере участі у його вихованні, не цікавиться станом здоров`я, розвитком та ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (ч. 10 ст. 7 СК України). Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини (ст. 150 СК України). Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст. 155 СК України). Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). З огляду на наведене, суд вважає доведеним факт ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо утримання та виховання дитини, зокрема, ухилення від піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також від готування її до самостійного життя, у зв`язку з чим, дійшов висновку про потребу у позбавленні його батьківських прав стосовно [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину (реч. 1 ч. 3 ст. 166 СК України). Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України, реч. 1 ч. 2 ст. 51 Конституції України). Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного й соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. (ст. 8 Закону України Про охорону дитинства). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (абз. 1 ч. 3 ст. 181 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч. 1 ст. 191 СК України). З огляду на наведене, зважаючи на необхідність забезпечити дитині рівень життя, достатній для її всебічного розвитку, суд вважає за потрібне стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 червня 2020 року до повноліття [PERSON] . Також суд, з огляду на положення ст. 141 ЦПК України, вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь позивачки 840,80 грн судового збору (вимога про позбавлення батьківських прав) та на користь держави 840,80 грн судового збору (вимога про стягнення аліментів).

Outcome: approved