Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача в якому просить надати дозвіл на виїзд за межі України її дочці [PERSON] в її супроводі без дозволу та супроводу її батька [PERSON]. Позов мотивує тим, що з 12 серпня 2000 року по 2 листопаду 2010 року вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO] , яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Зазначає, що вона має можливість надати дочці належне виховання, можливість цікаво її відпочити за кордоном, в зв'язку з чим має намір вивезти дочку на оздоровлення за кордон до Туреччини, але без згоди відповідача зробити цього не зможе, а відповідач чинить перешкоди в цьому, намагається ставити умови при яких він надасть таку згоду, ухиляється від зустрічей. В зв'язку з чим вимушена звернутися до суду. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позові та пояснила, що відповідач безпідставно не надає згоду на виїзд дочки за кордон для відпочинку. Відповідач спочатку таку згоду надавав, потім безпідставно став відмовляти, мотивував це тим, що позивачка повинна дати йому за це грошей. Також зазначила, що відповідач не піклується про дочку, з нею не спілкується. Дочка позивачки потребує оздоровлення в літній період. Позивачка придбала путівку до Туреччини на літній період та вони мають намір відпочити та оздоровитися, тому просить позов задовольнити та надати дозвіл на виїзд [PERSON] за межі України в її супроводі без дозволу та супроводу батька. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, був належним чином повідомлений, про час та місце розгляду справи. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування [PERSON] не заперечувала проти позову, вона це питання узгодила з директором Краматорської української гімназії В.Ю.Щербак, яка вказала, що відсутність дитини на навчальних заняттях з 09 по 18 травня не зможе негативно вплинути на її успішність. Суд, вислухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.08.2000 року по 02.11.2010 року, що сторонами не спростовується. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO] , яка проживає разом із позивачкою та знаходиться на її вихованні. Згідно довідки, виданої 04.03.2014р. КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Краматорська», [PERSON] потребує оздоровлення органів дихання. Відповідно до даних підтвердження по заявці від 28.02.2014р., наданого туристичним агентством «Гранд Вояж» [PERSON] в складі, придбали путівку до Туреччини на період часу з 23.06.2013р. по 03.07.2013р. (а.с.9). Частиною 2 статті 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересуватися по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Частиною 3 статті 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995р. №57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 р. №231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: коли другий з батьків є іноземцем або особою без громадянства, що підтверджує запис про батька у свідоцтві про народження дитини, і він відсутній у пункті пропуску; коли у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, з яким прямує громадянин, який не досяг 16-річного віку, або проїзному документі є відповідний запис про вибуття на постійне місце проживання за межі України чи відмітка про взяття на консульський облік в дипломатичному представництві України за кордоном; 3) у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій: -свідоцтва про смерть другого з батьків; -рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; -рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім; -рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним; -рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; -довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері). Таким чином, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків, батька і матері у всіх правах і обов'язках відносно своїх дітей. Конвенцією про права дитини (ратифікованої Постановою Верховної Ради № 789 від 27.02.91р.) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. У відповідності до вимог ст.ст. 7, 155 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановленні Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснитися всупереч інтересам дитини. Суд вважає, що батько дитини, [PERSON], безпідставно створює перешкоди в перетинанні державного кордону [PERSON], чим перешкоджає нормальному розвитку та формуванню світогляду дитини, порушує його права на розвиток своєї особистості, можливості цікаво відпочити за кордоном та оздоровитись. Відпочинок батьків з дітьми за кордоном зміцнює сімейні стосунки то розширює кругозір дитини. З огляду на фактичні обставини справи, тимчасові поїздки за кордон позивачки разом із сім'єю, в тому числі дочкою [PERSON], є однією з форм піклування здоров'ям дитини, її фізичним, духовним та моральним розвитком, а безвідповідальне відношення батька до дочки не може бути перешкодою для тимчасових виїздів дитини за кордон у супроводі матері. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, а саме в наданні дозволу малолітній [PERSON] на тимчасовий виїзд за межі України, а саме до Туреччини у період з 09.05.2014 року по 18.05.2014 року у супроводі матері [PERSON], яка буде забезпечувати проїзд, перебування за кордоном та повернення її до України, без згоди та супроводу батька дитини - [PERSON], оскільки надання такого дозволу відповідє інтересам дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved