Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Позивачка, звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень /а.с.27/ просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 17552,5 грн. Свій позов мотивує тим, що вона працювала в ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «Рефма» на посаді провідного економіста планово-економічного відділу, звідки була звільнена за ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням, відповідно до наказу № 43 від 29.08.2016. В день звільнення 29.08.2016 позивачці не була виплачена заробітна плата в сумі 17275,65 грн. Дана сума відповідачем була сплачена 24.02.2017. З моменту звільнення по день виплати заробітної плати пройшло 125 робочих днів. Тож, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Від позивачки надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, на позові наполягає, просить стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати в сумі 17552,5 грн. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, уточнені позовні вимоги, а саме щодо стягнення середнього заробітку у розмірі 17552.5 грн. визнає. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності з ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, визнані сторонами та іншими особами. 01.09.2015 [PERSON] була переведена на посаду провідного економіста планово-економічного відділу ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «Рефма», що підтверджується копією трудової книжки /а.с. 8/. 29.08.2016 позивачку було звільнено з посади за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України, відповідно до наказу № 43 від 29.08.2016 р., що підтверджується копією трудової книжки /а.с. 8 зв./. В силу ч. 1ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Однак, відповідач в порушення\~ст. 116 КЗпП України не виплатив в день звільнення всі належні позивачці кошти, що підтверджується довідкою по заборгованості по заробітній платі від 11.10.2016, виданою ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «Рефма». Виплату заборгованості по заробітній платі позивачці було здійснено лише 24.02.2017. У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до\~Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. На підтвердження своїх позовних вимог позивачкою надано розрахунок суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні: 125 (робочих днів) * 140,42 грн.(середньоденного заробітку)= 17552,5 грн. Відповідно\~ст.36 КЗпП України, підставами припинення трудового договору є угода сторін. Згідно ч.1\~ст.117 КЗпП України, у випадку невиплати з вини власника або уповноваженого ним органа належних звільненому працівнику сум в строки, зазначені в\~ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, організація, установа повинні виплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. П.20 Постанови Пленуму Верховного суду України „Про практику застосування судами законодавства про оплату праці\~№13 від 24 грудня 1999р. встановлено, що середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку на підставі\~ст.117 КЗпП України\~стягується по день винесення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутність в тому його вини. Сама по собі відсутність грошей у роботодавця не виключає його відповідальність. Згідно ст.1 Закону України „Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати\~від 19 жовтня 2000р., підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати (на один і більше календарний місяць), у томі числі з вини власника або уповноваженого ним органу. Відповідно, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 17552,5 грн.;

Outcome: approved