overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, в даний час сімя розпалася, просила шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь судовий збір. Позивачка до суду не зявилася, про день і час розгляду справи була належним чином повідомлена, надала до суду заяву в якій просила справу розглядати у її відсутності, у заяві позивачка вказала на те, що позов вона підтримує та не заперечує щодо прийняття заочного рішення по справі, а також просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач до суду не зявився, про день і час розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив, а тому суд згідно ст. ст. 224, 225 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи про що не заперечувала позивачка в своїй заяві. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що 09.06.2012 року сторони уклали шлюб, від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Наведене підтверджується копією свідоцтва про шлюб, копією свідоцтва про народження дитини. В судовому засіданні також встановлено, що сторони тривалий час проживають окремо, не підтримують подружні відносини, мають окремі бюджети та ведуть окремо господарство. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу є неможливим, бо це суперечить інтересам сторін а тому шлюб слід розірвати. Суд вважає, що позивачці після розірвання шлюбу слід залишити прізвище [PERSON]. Суд також вважає, що слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі ст.ст. 110, 112, 115 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, в даний час сімя розпалася, просила шлюб розірвати та стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений нею судовий збір. Позивачка до суду не зявилася, про день і час розгляду справи була належним чином повідомлена, надала до суду заяву в якій просила справу розглядати в її відсутності, а також в своїй заяві позивачка вказала на те, що позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо прийняття заочного рішення по справі та просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище Бурдиленко. Відповідач до суду не зявився, про день і час розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив, а тому суд згідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи, про що не заперечувала позивачка в своїй заяві. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що 09.09.2000 року сторони уклали шлюб, від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Наведене підтверджується копією свідоцтва про одруження, та копіями свідоцтв про народження дітей. В судовому засіданні також встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружні відносини, мають окремі бюджети та ведуть окремо господарство. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу є неможливим, бо це суперечить інтересам сторін а тому шлюб слід розірвати. Суд вважає, що позивачці після розірвання шлюбу слід залишити прізвище - Бурдиленко. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 551,20 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 110, 112, 115 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.08.2011року, від якого мають доньку [PERSON], [INFO] Позивачка вказувала на те, що в даний час сім'я розпалася, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, а тому позивачка просила шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до її повноліття, а також стягнути кошти на її особисте утримання до виповнення дитиною трьохрічного віку. В судове засідання позивачка не з»явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, направила до суду заяву в якій уточнила свої позовні вимоги, просила розглядати справу в частині лише розірвання шлюбу і у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, направив до суду заяву в якій позов визнав у повному обсязі, просив справу розглядати у його відсутності. Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який було зареєстровано 27.08.2011року, від спільного життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] Причиною розпаду сім»ї стали постійні сварки та скандали, що виникали з різних причин, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, тривалий час не підтримують подружніх стосунків. Сторони неодноразово намагалися зберегти сім'ю, але спроби до примирення позитивного результату не дали, сім'я розпалася остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам обох сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що сторони перебувають у шлюбі, від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Позивачка вказувала на те, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання вказаних дітей, а тому позивачка просила в судовому порядку стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання вказаних дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн. щомісячно, на кожну дитину окремо, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судовому засіданні надала заяву в якій уточнила свої позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання вказаних дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дітей. Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], являються [PERSON] та [PERSON]. Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні, батько дітей відповідач по справі добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання вказаних дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 26.04.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд врахував обставини, які передбачені в ст. 182 СК України. Суд вважає, що з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 551 гривня 20 коп. на користь держави. На підставі ст.ст. 180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що з 06 серпня 2005 року по 21 серпня 2012 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Позивач є матір'ю неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Батьком дитини є відповідач. Посилаючись те, що відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає, а також на вимоги ст. ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання [PERSON] 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач участі не приймала, надала заяву, в якій просила справу розглядати в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судовому засіданні участі не приймав, про місце та час розгляду справи повідомлений. За таких обставин, оскільки у справі достатньо матеріалів про взаємовідносини сторін, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази, суд прийшов до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 5), яка проживає спільно з позивачем (а.с. 7). [PERSON] є батьком дитини, [PERSON] - матір'ю, що підтверджено копією свідоцтва про народження дитини. Згідно зі ст. 180, 183, 184 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, розмір аліментів на утримання дитини може бути встановлений у частці від заробітку та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки дитина перебуває на утриманні позивача - відповідач зобов'язаний виплачувати на її утримання аліменти. Відповідно до ч. 1 статті 184 Сімейного кодексу України встановлено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України враховує матеріальне положення платника аліментів і доходить до висновку про те, що відповідач є молодою працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання дітей, тому суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню в розмірі 700 грн. Суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, які надані сторонами не інакше як за зверненням фізичних осіб. Оскільки вимоги позивача обґрунтовані, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір в розмірі 229,40 грн. Згідно зі ст. 367 ч. 1 п.1 ЦПК України зазначене рішення підлягає негайному виконанню в розмірі стягнення платежів за один місяць

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] [INFO] Мотивуючи позовні вимоги тим, що 12.08.1995 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від шлюбу народився син [PERSON] [INFO] 07.03.2007 р. рішенням Корольовського районного сууд м. Житомира шлюб було розірвано. На даний час дитина навчається денної форми навчання факультету технології оздоровчих продуктів та харчової експертизи Національного університету харчових технологій і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач такої допомоги не надає, хоча має таку можливість. Позивачка в судовому засіданні уточнила позовні вимоги та просила стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частина всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на період навчання. Відповідач в судове засідання не зявився, направив заяву про слухання справи у його відсутність, та зазначив, що погоджується сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі передбаченому законодавством. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач є батьком дитини, що також підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с.7) Дитина проживає з позивачкою та продовжує навчатися на денній формі навчання, бюджетної основи, що підтверджується довідкою(а.с.11) . Враховуючи викладені обставини, стан здоровя дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, суд приходить до висновку про те, що відповідач може сплачувати на користь позивачки на утримання повнолітнього сина, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у відповідності до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» від сплати якого при зверненні до суду була звільнена позивач. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, свої вимоги обґрунтовує тим, що з 05.06.2010 р. перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та доньку Яну, 09. 07. [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з відсутністю спільних інтересів з чоловіком, наявних різних поглядів на життя, відсутності взаєморозуміння, поваги один до одного. Спільне господарство не ведуть тривалий час. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Просить суд розірвати з відповідачем шлюб. У судове засідання сторони не з'явилися. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розірвати шлюб. Відповідач у судове засідання, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи не з'явився. Будь-яких клопотань про відкладення у цей день розгляду справи від нього не надійшло. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що сторони з 05.06.2010 р. перебувають у шлюбі, зареєстрованому Виконавчим комітетом Криничанської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, актовий запис № 2. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та доньку Яну, 09. 07. [INFO] . Відповідно до\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (ч. ч. 3 і 4\~статті 56 СК України). У відповідності до\~статті 112 Сімейного кодексу України\~шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами припинені подружні стосунки, їх сім'я фактично розпалася, внаслідок чого подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, свої вимоги обґрунтовує тим, що з 06.10.1990 р. перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з відсутністю спільних інтересів з чоловіком, наявних різних поглядів на життя, відсутності взаєморозуміння, поваги один до одного. Спільне господарство не ведуть тривалий час. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Просить суд розірвати з відповідачем шлюб. У судове засідання сторони не з'явилися. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розірвати шлюб. Відповідач у судове засідання, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи не з'явився. Будь-яких клопотань про відкладення у цей день розгляду справи від нього не надійшло. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що сторони з 06.10.1990 р. перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Коростишівського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 176. Відповідно до\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (ч. ч. 3 і 4\~статті 56 СК України). У відповідності до\~статті 112 Сімейного кодексу України\~шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами припинені подружні стосунки, їх сім'я фактично розпалася, внаслідок чого подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, свої вимоги обґрунтовує тим, що з 07.12.2006 р. перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають доньку Анастасію, [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з відсутністю спільних інтересів з чоловіком, наявних різних поглядів на життя, відсутності взаєморозуміння, поваги один до одного. Спільне господарство не ведуть тривалий час. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Просить суд розірвати з відповідачем шлюб. У судове засідання сторони не з'явилися. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розірвати шлюб. Відповідач у судове засідання, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи не з'явився. Будь-яких клопотань про відкладення у цей день розгляду справи від нього не надійшло. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що сторони з 07.12.2006 р. перебувають у шлюбі, зареєстрованому Степівською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області, актовий запис № 12. Від шлюбу мають доньку Анастасію, [INFO] . Відповідно до\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (ч. ч. 3 і 4\~статті 56 СК України). У відповідності до\~статті 112 Сімейного кодексу України\~шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами припинені подружні стосунки, їх сім'я фактично розпалася, внаслідок чого подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, свої вимоги обґрунтовує тим, що з 22.10.2010 р. перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з відсутністю спільних інтересів з чоловіком, наявних різних поглядів на життя, відсутності взаєморозуміння, поваги один до одного. Спільне господарство не ведуть тривалий час. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Просить суд розірвати з відповідачем шлюб. У судове засідання сторони не з'явилися. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розірвати шлюб. Відповідач у судове засідання, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи не з'явився. Будь-яких клопотань про відкладення у цей день розгляду справи від нього не надійшло. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що сторони з 22.10.2010 р. перебувають у шлюбі, зареєстрованому міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 868. Відповідно до\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (ч. ч. 3 і 4\~статті 56 СК України). У відповідності до\~статті 112 Сімейного кодексу України\~шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами припинені подружні стосунки, їх сім'я фактично розпалася, внаслідок чого подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved