Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29.04.2004 року вона уклала шлюб з відповідачем. В подальшому рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.12.2014 року шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачкою, відповідач коштів на утримання дітей не надає, тому позивачка змушена звернутись до суду, просить стягнути з відповідача на утримання неповнолітніх дітей аліменти у розмірі 1/3 частина усіх видів доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дітей аліменти. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився, 13.11.2004 року, батьками записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим, відділом реєстрації актів цивільного стану Соснівського районного управління юстиції м. Черкаси Черкаської області, серії І-СР №004426. [PERSON] народилася, 28.09.2007 року, батьками записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим, відділом реєстрації актів цивільного стану по Соснівському районну м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, серії І-СР №055972. З довідки ОСББ «Домовик» №19 від 19.09.2018, вбачається, що [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [INFO], за вказаною адресою зареєстровані, але не проживають [PERSON], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення СК України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір'ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов'язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім'ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959, Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 СК України. Право дитини на утримання від своїх батьків має самостійний характер і не залежить від існування формально закріпленого зв'язку між останніми. Обов'язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України. Відповідно до статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи матеріальний стан батьків дитини, інтереси дітей, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частина усіх видів доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 24.09.2018 і до досягнення дітьми повноліття. Оскільки позивача при зверненні до суду звільнено від сплати судового збору, то відповідно до ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 704,80 грн. Положеннями ст. 137 ЦПК України встановлено, що витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові\~витрати,\~повязані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову на відповідача. З розрахунку суми гонорару за надану правничу допомогу вбачається, що позивачка понесла витрати на отримання правничої допомоги адвоката в розмірі 1000 грн., проте зважаючи, що справа є незначної складності, відповідачем в першому судовому засіданні визнано позов, тому адвокатом затрачена незначна кількість часу для участі в судовому засіданні, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу частково в розмірі 500 грн. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення необхідно допустити до негайного виконання в межах платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 3, 180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: approved