Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 05 липня 1996 року перебувала у шлюбі з відповідачем. За час спільного сумісного проживання як подружжя 05 квітня 2007 року ними за спільні кошти було придбано трактор колісний марки МТЗ-82, 1989 року випуску, заводський номер [NUMBER], двигун № [NUMBER], шасі [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], право власності на який 05.04. 2007 року було зареєстровано за [PERSON] Крім того, за спільні кошти був збудований житловий будинок за адресою [ADDRESS]. Крім цього, за час спільного сумісного проживання як подружжя ними було набуто у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 0,41 га, розташовану в [ADDRESS] призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і ведення особистого селянського господарства. В травні 2008 року ними за спільні кошти було придбано автомобіль RENAULT Kangoo 1.5 D, кузов № [NUMBER], державний номер [NUMBER]. Просила поділити майно, визнати за нею право власності на 1/2 частину трактора, автомобіля, житлового будинку, визначити порядок користування земельною ділянкою. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, зазначивши, що частина будинку належала йому ще до шлюбу, тому визначена експертизою частка в розмірі 15,22 відсотка не є спільною сумісною власністю подружжя, тому не підлягає розподілу. Щодо іншого майна, то відповідач пояснив, що воно дійсно придбавалось в період шлюбу і є спільною сумісною власністю подружжя. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 63 СК, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У відповідності з ст. ст. 60, 63, 70 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку ( доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. В разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У відповідності з ст. 358 Цивільного кодексу України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Судом встановлено, що в період з 05 липня 1996 року по 07 квітня 2015 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Сумського районного суду Сумської області від 07 квітня 2015 року ( ар. с. 8, 38). З копії договору купівлі-продажу від 25 травня 1992 року вбачається, що 25 травня 1992 року, тобто до укладення шлюбу, [PERSON], який діяв за дорученням колгоспу ім. Горького Сумського району, продав, а [PERSON] купив житловий будинок [ADDRESS] що розташований на землях Стецьківської сільської ради Сумського району. На присадибній ділянці розташований житловий будинок, дерев'яний, обкладений цеглою, житловою площею 30, 6 кв. м. та господарські будівлі - сарай «Б», огорожа №1-2 ( ар. с. 36). Вартість спірного домоволодіння складає 840500 гривень, що підтверджується висновком судово - технічної експертизи ( ар.с. 57-89). В період шлюбу і за спільні кошти подружжя, на місці старого будинку, придбаного 25 травня 1992 року [PERSON], сторони побудували житловий будинок з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS] загальною площею 120,6 кв.м.( житлова площа 58,2 кв.м., підсобна -62,4 кв. м.), позначений на плані літерою А-1, цокольний поверх літер А1, а також було побудовано господарські будівлі та споруди, які складаються з: сараю літера «Б», вбиральні літера «В», кухні літера «Г», погрібу літера «п/г», сараю літера «Д», гаражу літера «Е», навісу літера «Ж», огорожі №3-5, що підтверджується копією паспорта( арк.с.13-16). У відповідності з роз'ясненнями, що містяться у постанові № 11 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох. За час спільного сумісного проживання як подружжя 05 квітня 2007 року ними за спільні кошти було придбано трактор колісний марки МТЗ-82, 1989 року випуску, заводський номер [NUMBER], двигун № [NUMBER], шасі [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], право власності на який 05.04. 2007 року було зареєстровано за [PERSON], вартість якого на даний час становить 64116 гривень, що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи( ар. с. 93-98, 100-113). В травні 2008 року сторонами за спільні кошти було придбано автомобіль RENAULT Kangoo 1.5 D, кузов № [NUMBER], державний номер [NUMBER], вартість якого на даний час становить 74954, 88 гривень, що підтверджується довідкою - рахунком серії ВІА №404383 від 15 липня 2014 року, що міститься у справі №587/633/145-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа-ТОВ «Автотрейд-Суми» про визнання недійсним договору купівлі-продажу. Вартість спірного майна сторонами не оспорюється. Сторони не оспорюють, що спірне майно дійсно було набуто ними під час шлюбу і за сумісні кошти подружжя, тому спірне майно підлягає розподілу між сторонами за правилами, встановленими ст. ст. 60, 63, 70 Сімейного кодексу України. Згідно з висновком додаткової судової будівельно - технічної експертизи, реальний розподіл домоволодіння можливий. Експертом запропоновано 1 варіант розподілу будинку, тому суд вважає за необхідне провести поділ будинку у відповідності з наданим експертом варіантом, оскільки наближений до належних сторонам ідеальних часток в праві власності і не ущемляє прав будь - якої сторони. Враховуючи, що 15,22 % спірного домоволодіння належало відповідачу до шлюбу , є його особистою власністю і не є спільною сумісною власністю подружжя, за [PERSON] необхідно визнати право власності на 1/2 частину домоволодіння за адресою [ADDRESS], виділивши їй в житловому будинку приміщення цокольного поверху: ? частина топкової «4», площею 6,8 м2, приміщення житлового будинку літ. «А-1»: житлова кімната «7», площею 18,5 м2; житлова кімната «8», площею 13,9 м2, надвірні споруди: сарай літ. «Д», ? літньої кухні літ. «Г», ? льоха літ. «п/г», ? огорожі №3-5, що складає 43/100 ідеальних часток( показано синім кольором в додатку №1 експертизи), що більше на 7516 грн. За [PERSON] необхідно визнати право власності на 1/2 частину домоволодіння за адресою [ADDRESS] виділивши в житловому будинку приміщення цокольного поверху: ? частина топкової «4», площею 6,8 м2, приміщення житлового будинку літ. «А-1»: коридор «5», площею 6,5 м2; житлова кімната «6», площею 25,8 м2, надвірні споруди: гараж літ. «Е», навіс літ. «Ж», ? літньої кухні літ. «Г», ? льоха літ. «п/г», ? огорожі №3-5, що складає 42/100 ідеальних часток( показано рожевим кольором в додатку №1 експертизи), що менше на 7516 грн. Транспорті засоби необхідно залишити у власності відповідача, стягнувши з нього на користь позивачки грошову компенсацію в розмірі ? частини вартості спільного сумісного майна. З [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути 62019 гривнігрошової компенсації за виділене [PERSON] спільне майно подружжя ( 69535 грн. компенсація за автомобілі - 7516 грн. грошової компенсації за зайво виділену частку в будинку). Крім того, слід визначити і порядок користування земельною ділянкою при спірному домоволодінні з врахуванням положень статті 120 Земельного кодексу України і з врахуванням розміру часток у праві власності сторін у домоволодінні. Загальна площа земельної ділянки за адресою [ADDRESS]складає 0,41 га, отже позивачці слід виділити в користування земельну ділянку площею 0,15 га, відповідачу - земельну ділянку площею 0,20 га, залишивши земельну ділянку площею 0,06 га в загальному користуванні, проти чого сторони не заперечують. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності з ст. 88 ЦПК України. Щодо розподілу витрат, пов'язаних з проведенням судово - технічної експертизи, то сторони такого питання не ставлять у зв'язку з добровільним вирішенням. Крім того, з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути 774,70 грн. судового збору та 840 грн. судових витрат, пов'язаних з проведенням судово- автотоварознавчої експертизи. На підставі викладеного,

Outcome: approved