Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, сім'я розпалась, в зв'язку з відсутністю спільних інтересів, розбіжностями характерів та різними поглядами на сімейні взаємовідносини. Від шлюбу мають восьмеро дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть, позивачка вважає, що збереження сім'ї неможливо, у зв'язку з чим, просить позов задовольнити. Позивачка в судове засідання не з'явилася, сповіщена належним чином, про що в справі є відповідні докази (а.с.19). Підтримала позовні вимоги, наполягала на розірванні шлюбу, просила строк для примирення не надавати та справу розглянути у її відсутність, про що надала заяву (а.с.21). Відповідач до суду не прибув, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, про що в справі є відповідні докази (а.с.20). Будь-яких заяв, пояснень, заперечень на спростування доводів, викладених позовній заяві до суду не надав. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України (а.с.21). Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви позивачки, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог за наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з розірванням шлюбу. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 21 грудня 1995 року у Залізничненській сільській раді Болградського району Одеської області, актовий запис № 27 та підтверджується свідоцтвом про їх шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від цього шлюбу сторони мають восьмеро дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.5-12). З огляду на викладені обставини вбачається, що останню дитину [PERSON], позивачка народила [INFO], батьком якої є відповідач [PERSON] (а.с.12). Втім, відповідно до положень ст. 110 ч.2 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини. Враховуючи, що від дня народження останньої дитини [PERSON] ще не сплив один рік, як того вимагає вищезазначена норма закону, суд не вбачає підстав для задоволення позову. Доказів щодо вчинення відповідачем протиправної поведінки, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини, позивачка суду не надала, не встановлено таких і під час розгляду справи. На підставі вищенаведеного та

Outcome: dismissed