Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за нею, [PERSON], право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована по [ADDRESS] в м.Прилуки Чернігівської області, розміром 0,0710 гектарів, яка визначена згідно державного акту на право приватної власності на землю від 16 травня 1995 року. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] року її чоловік [PERSON] купив у [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], м. Прилуки Чернігівської області, що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу, згідно п.1 житловий будинок з надвірними будівлями розміщений на земельній ділянці Прилуцької міської ради. Оскільки земельна ділянка перебувала у власності територіальної громади м. Прилуки, а цільове призначення земельної ділянки за адресою [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, то відповідно при укладенні договору купівлі-продажу до [PERSON] перейшло і право користування земельною ділянкою на якій розміщений даний житловий будинок. [INFO] помирає її чоловік, після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно в тому числі і на вище зазначений житловий будинок, який позивачка успадкувала за законом. В серпні 2014 року [PERSON] мала намір оформити право власності на земельну ділянку шляхом її безоплатної приватизації. Проте їй було роз'яснено, що земельна ділянка площею 0,0710 га, яка розташована по [ADDRESS] в м. Прилуки Чернігівської області була приватизована 16 травня 1995 року [PERSON]. Як потім з»сувалося [PERSON] став власником житлового будинку на підставі договору купівлі-продажу від 7 грудня 2001 року посвідченого Прилуцькою міською державною нотаріальною конторою. У відповідності до цього договору [PERSON] продала, а [PERSON] купив житловий будинок, що знаходиться в м. Прилуки, по [ADDRESS]. Оскільки [PERSON] придбав будинок після 31 грудня 2001 року, тому земельна ділянка повинна була передаватись відповідно до статті 120 ЗК 2001 року на підставі цивільно-правових угод, однак таку між [PERSON] і позивачкою неможливо укласти оскільки після укладення договору купівлі-продажу від [INFO] року у нього відсутній право- установчій документ на житловий будинок, що позбавляє його можливості оформити земельну ділянку. Не можливість укласти цивільно-правову угоду про відчуження земельної ділянки позбавляє [PERSON] можливості оформити право власності в позасудовому порядку на землю, яка була виділена для будівництва та обслуговування житлового будинку. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, проти чого не заперечував відповідач [PERSON], представник відповідача Прилуцької міської ради у судове засідання не з'явився, проте надав письмову заяву, в якій зазначав, що позовні вимоги визнає та просить справу розглядати у його відсутності. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши інші докази по справі, суд прийшов до переконання про необхідність задоволення позовних вимог із наступних підстав. Відповідно до Договору купівлі-продажу від [INFO] [PERSON] продав [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], м. Прилуки Чернігівської області, який позивачка успадкувала за законом, як дружина після смерті останнього (а.с.4-8). Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ЧН №01053 від 16 травня 1995 року, виданого на підставі рішення виконкому Прилуцької міської ради народних депутатів від 21 лютого 1995 року за №78, [PERSON] передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,0710 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд розташована на території Прилуцької міської ради народних депутатів [ADDRESS] (а.с.9). З копії актового запису про смерть №563 від 13 липня 2001 року вбачається, що [PERSON] [INFO] померла [INFO] року (а.с.31). Згідно спадкової справи №620/2001, заведеної Прилуцькою міською держнотконторою до майна [PERSON] вбачається, що спадкоємцем є її онук [PERSON], який відповідно до інформації, наданої Прилуцьким МВ УДМС України в Чернігівській області від 01.12.2014 в м.Прилуки та Прилуцькому районі не значиться (а.с.47-57, 59). Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснено, що вирішуючи спори про право власності на земельну ділянку, суди мають виходити з того, що при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 р., згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК ( 2768-14 ) до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. До особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду після 31 грудня 2003 р., згідно зі статтею 377 ЦК ( 435-15 ), а з часу внесення змін до статті 120 ЗК Законом України від 27 квітня 2007 р. N 997-V ( 997-16 ) - і згідно зі статтею 120 ЗК, переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором; а якщо договором це не було визначено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування. Оскільки [PERSON] придбав житловий будинок до 1 січня 2002 року, то на підставі ст. 30 Земельного кодексу до нього перейшло право власності на земельну ділянку на якій розташований житловий будинок [ADDRESS] в м. Прилуках. Відповідно до ч.ч.І, 2 ст.120 ЗК України в редакції, яка була чинною на момент укладення договору купівлі-продажу, при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно- правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. Оскільки у [PERSON] після укладення договору купівлі-продажу від 21 березня 2002 року відсутній право- установчій документ на житловий будинок, що позбавляє його можливості оформити земельну ділянку, а укласти цивільно-правову угоду про відчуження земельної ділянки позивачкою не можливо, то відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК). Відповідно до ст.153 Земельного кодексу України власник не може бути позбавлений права на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим кодексом та іншими законами України. Оскільки досліджені в судовому засіданні докази підтверджують право власності на вище зазначену земельну ділянку то вимоги позивачки підлягають до задоволення. На підставі наведеного та ст.ст. 328, 392 ЦК України,

Outcome: approved