Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що відповідач є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . Вона із відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду від 27 січня 2012 року. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується фізичним та духовним розвитком дитини, не забезпечує його необхідним харчуванням, медичним доглядом. Наведені обставини є підставою позбавлення відповідача батьківських прав стосовно його малолітньої дитини. Позивачка та її представник [PERSON] надали суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Третя особа надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність та на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм відносини. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 30 липня 2007 року [PERSON] народився [INFO] , батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 січня 2012 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 19 листопада 2012 року, з [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, до повноліття дитини, починаючи з 18.10.2012 року. Згідно довідки-розрахунку від 19.03.2019 року виданої Центральним відділом державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, борг [PERSON] по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , станом на 19.03.2019 року складає 79247,20 гривень. Згідно договору дарування квартири від 28 вересня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Лашиною Н.Г. (№3128), [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Відповідно до характеристики ЗОШ №53, [PERSON] навчається у школі з першого класу, навчанням та вихованням займаються мати [PERSON] та вітчим [PERSON] , регулярно відвідують батьківські збори та надають посильну допомогу класному керівникові. За період навчання дитини у школі, батько [PERSON] жодного разу не відвідував школу, не спілкувався з класним керівником та не контактував з вчителями. Відповідно заяви [PERSON] , посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочковою І.Л., останній добровільно відмовляється від батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та дає згоду на позбавлення його батьківських прав. Згідно ст.150, ст.164, ст.166 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дітей, турбуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, забезпечити отримання дітьми повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя. Батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язків по утриманню дітей. Відповідно до п.15, п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків. Згідно висновку Виконавчого комітету Маріупольської міської ради №13-31-81 від 11.07.2019 року,

Outcome: approved