Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 01.07.2016 року між нею та ТОВ «Радуга сіті ЛТД» було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого сторони зобов'язалися укласти купівлі-продажу квартири (основний договір), за яким продавець зобов'язується передати у власність квартиру в будинку №42-а по вул. Закревського в м. Києві, а покупець - прийняти у власність цю квартиру та оплатити її вартість. Вид та порядок забезпечення виконання вказаного зобов'язання сторони визначили в окремому договорі про забезпечення виконання зобов'язань. В цьому договорі визначено порядок та умови сплати грошових коштів в загальному розмірі 752 400 гривень, а саме: до 01.07.2016 року сплаті підлягає 741 000 гривень з урахуванням ПДВ, а до 10.08.2016 року - 11 400 гривень з урахуванням ПДВ. Плановий строк введення будинку в експлуатацію в договорі зазначений - другий квартал 2017 року. Позивачкою було сплачено до 01.07.2016 року 741 000 гривень. Позивачці стало відомо, що засновник ТОВ «Радуга сіті ЛТД» [PERSON] підозрюється в ухиленні від сплати податків, створенні організованої злочинної групи для захоплення земельних ділянок у м. Києві, а також присвоєнні коштів інвесторів, в т.ч. і коштів позивачки. На житловий комплекс, де позивачка мала намір придбати квартиру, накладено арешт, а також заблоковано грошові кошти на рахунках. [PERSON] вважає, що має місце нечесна підприємницька діяльність. На думку позивачки, відповідачем порушено її законні права та п.6.2. і 6.3. розділу 6 договору про забезпечення виконання зобов'язань, п.8.1. і 8.3. розділу 8 попереднього договору купівлі-продажу. [PERSON] неодноразово усно зверталась до відповідача, а також з письмовою претензією про розірвання попереднього договору і повернення сплачених коштів, однак відповіді не отримала. Позивачка вважає, що відповідач порушив передбачені договірні гарантії та ввів її в оману. Також позивачка зазначає, що неповернення відповідачем їй суми коштів є порушенням ст. 41 Конституції України, п.4.3. розділу 4 договору про забезпечення виконання зобов'язання, статей 317 і 321 ЦК України. [PERSON] вважає, що відповідач має повернути їй грошову суму в розмірі 864 500 гривень, а також відшкодувати моральну шкоду в розмірі 20 000 гривень, оскільки відповідач ввів її в оману та надав неправомірну інформацію. Позивачка змушена постійно приймати участь у переговорах з юристами та працівниками відповідача для врегулювання питання, зіштовхується зі стресовими ситуаціями, перебуває в стані підвищеної знервованості та вразливості, в неї поганий сон, відсутній апетит та постійна втома. Позивачка просить у відповідності до статті 651 ЦК України та статей 14, 15, 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів» розірвати попередній договір купівлі-продажу квартири від 01.07.2016 року, зобов'язати відповідача повернути їй грошову суму в розмірі 864 500 гривень, стягнути з ТОВ «Радуга сіті ЛДТ» на її користь моральну шкоду в розмірі 20 000 гривень та витрати на правову допомогу в розмірі 30 000 гривень. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав з тих же підстав і просив задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання неодноразово не з'явився, про причини неявки не повідомив, тому суд вважав за можливе розглядати справу за його відсутності і ухвалити заочне рішення. Вислухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 01.07.2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Радуга сіті ЛТД» і [PERSON] було укладено попередній договір договору купівлі-продажу квартири (а.с.6-7-копія договору), згідно з яким сторони зобов'язалися протягом другого кварталу 2017 року укласти договір купівлі-продажу квартири (основний договір), відповідно до якого товариство зобов'язується передати у власність окрему квартиру №73 в житловому будинку №42-а по вул. Закревського в м. Києві, а [PERSON] зобов'язується прийняти у власність об'єкт та належним чином оплатити його вартість. Пунктом 1.4. попереднього договору передбачено, що плановий строк введення в експлуатацію будинку - другий квартал 2017 року. Сторони зобов'язалися укласти основний договір протягом другого кварталу 2017 року (п. 1.4.1. попереднього договору). Також 01.07.2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Радуга сіті ЛТД» і [PERSON] було укладено договір про забезпечення виконання зобов'язань №8/73 (а.с. 8-9), відповідно до якого для підтвердження зобов'язань, що виникли у сторін згідно з попереднім договором від 01.07.2016 року, [PERSON] сплачує товариству суму грошових коштів в розмірі 752 400 гривень, яка зараховується до платежів за основним договором. При цьому суму в розмірі 741 000 гривень [PERSON] має сплатити до 01.07.2016 року, а суму в розмірі 11 400 гривень - у строк до 10.08.2016 року (п.п. 2.2.1. і 2.2.2. договору про забезпечення виконання зобов'язань). 01.07.2016 року позивачкою на виконання умов договору про забезпечення виконання зобов'язань було сплачено 741 000 гривень, що вбачається з копії відомості по рахунку 361 за 01.07.2016 року (а.с.10). Позивачка в позові зазначає, що відповідачем були порушені п.6.2. і 6.3. розділу 6 договору про забезпечення виконання зобов'язань, а також п.8.1. і 8.3. розділу 8 попереднього договору купівлі-продажу. В пункті 6.2. розділу 6 договору про забезпечення виконання зобов'язань зазначено, що договір не є наслідком помилки, обману, насильства, погрози тощо. Сторони при укладенні договору усвідомлюють значення своїх дій та знаходяться в здоровому розумі та ясній пам'яті. Договір не є фіктивним чи удаваним правочином і спрямований на реальне настання наслідків. Пункт 6.3. розділу 6 договору про забезпечення виконання зобов'язань констатує, що перед укладенням договору та його підписанням [PERSON] отримала всю необхідну інформацію відносно умов та порядку укладення та виконання договору та іншу інформацію, яка її цікавила, та погоджується, що ніхто ніяким чином не приховував від неї даних. Пункти 8.1. і 8.3. розділу 8 попереднього договору купівлі-продажу є аналогічними пунктам 6.2. і 6.3. розділу 6 договору про забезпечення виконання зобов'язань. Вказані пункти договорів не містять зобов'язань відповідача, а лише констатують факти про те, що договір не є наслідком помилки, обману, насильства, погрози, й сторони при укладенні договорів усвідомлюють значення своїх дій, знаходяться в здоровому розумі та ясній пам'яті, а також, що перед укладенням договору [PERSON] отримала всю необхідну інформацію відносно умов та порядку укладення та виконання договорів. Суд вважає, що позивачкою не зазначено в чому полягають порушення відповідачем вказаних вище пунктів договорів. Позивачка також зазначає в позові, що відповідач вів нечесну підприємницьку діяльність та не надав їй повну інформацію, що є порушенням статей 15, 19 Закону України «Про захист прав споживача». При цьому [PERSON] посилається на те, що засновник ТОВ «Радуга сіті ЛТД» [PERSON] підозрюється в ухиленні від сплати податків, створенні організованої злочинної групи для захоплення земельних ділянок у м. Києві, а також присвоєнні коштів інвесторів, в т.ч. і коштів позивачки. На житловий комплекс, де позивачка мала намір придбати квартиру, накладено арешт, а також заблоковано грошові кошти на рахунках. Однак, на підтвердження цих обставин позивачка не надала жодних доказів. Положеннями ст. 19 Закону України «Про захист прав споживача» передбачено, що нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Представник позивачки в судовому засіданні не зазначив чим саме [PERSON] була введена в оману до укладення договорів, яка саме інформація їй не була надана або була надана у незрозумілий або двозначний спосіб. Обгрунтовуючи позов, позивачка посилається на ст. 18 Закону України «Про захист прав споживача» щодо несправедливих умов договору. Однак, які саме умови договорів є несправедливими [PERSON] не вказує. Позивачка також зазначає, що вона зверталась до відповідача з письмовою претензією про розірвання попереднього договору і повернення їй сплачених коштів, однак відповідач не повернув їй грошові кошти у відповідності до пункту 4.3. договору про забезпечення виконання зобов'язань, що є порушенням прав позивачки. Пункт 4.3. договору про забезпечення виконання зобов'язань передбачає повернення коштів у разі настання обставин, викладених у пункті 7.9., 7.10. розділу 7 попереднього договору. Згідно з пунктом 7.9. розділу 7 попереднього договору зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється у разі порушення сторонами строку укладення основного договору, а пункт 7.10. передбачає розірвання договору за згодою сторін. Строк укладення основного договору ще не сплив, а щодо розірвання договору за згодою сторін, то з такого питання позивачці слід звертатися до відповідача. З огляду на це, суд вважає, що товариством пункт 4.3. договору про забезпечення виконання зобов'язань не порушено. Відповідно до вимог статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Позивачка просить розірвати попередній договір купівлі-продажу квартири від 01.07.2016 року, посилаючись на те, що засновника ТОВ «Радуга сіті ЛТД» [PERSON] підозрюють в ухиленні від сплати податків, створенні організованої злочинної групи для захоплення земельних ділянок у м. Києві, а також присвоєнні коштів інвесторів, в т.ч. і коштів позивачки. Крім того, на житловий комплекс, де позивачка мала намір придбати квартиру, накладено арешт. Позивачка побоюється, що її кошти, як інвестора, будуть незаконним чином присвоєні [PERSON], що завдасть їй реальних збитків. Однак, доказів на підтвердження цих доводів позивачкою не надано. [PERSON] не наведено, яке істотне порушення договору було допущено ТОВ «Радуга сіті ЛТД». Також позивачкою в судовому засіданні не доведено, що їй завдана шкода і вона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Крім того, плановий строк введення в експлуатацію будинку, в якому позивачка мала намір придбати квартиру, - другий квартал 2017 року наразі не сплив. З огляду на викладене, суд вважає, що позов в судовому засіданні не доведений, а тому не підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 16, 628, 629, 635, 651 ЦК України,

Outcome: dismissed