Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON]\~ про\~визнання особи\~такою,\~що втратила\~право на\~користування житловим\~приміщенням, свої позовні вимоги мотивувала тим, що вона являється власником домогосподарства, що знаходиться за адресою вул. Стефаника,24, с. Устя, Снятинського району, Івано-Франківської області, на підставі договору купівлі- продажу від 27.12.2010р.У вищевказаному домогосподарстві зареєстровані [PERSON] Вже більше пяти років відповідачка не проживає у вказаному будинку, не цікавиться ним та не бере участі в оплаті комунальних послуг, у звязку із тим, що переїхала на постійне місце проживання за кордон. Будь-якої домовленості про збереження за відповідачкою житлової площі за період її відсутності не існує. Так як відповідачка зареєстрована в господарстві належному позивачці, хоча в ньому не проживає, та не бажає добровільно знятись з реєстрації, а тому позивачка вимушена була звернутися до суду із даним позовом. Позивачка в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримала повністю, просила його задоволити. Відповідачка в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позов визнає, просила справу розглядати за її відсутності. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, суд прийшов до такого переконання з слідуючих міркувань: З договору купівлі - продажу житлового будинку від 27.12.2009 р. слідує, що [PERSON] придбала у [PERSON] житловий будинок №24, що розташований по вул. Стефаника, в с. Устя, Снятинського району, Івано-Франківської області. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно [PERSON] на підставі договору купівлі- продажу належитиь житловий будинок, що в с. Устя, по вул.В.Стефаника, буд.24, Снятинського району Івано-Франківської області. З довідки від 14.06.2018 р. №1729, виданої виконавчим комітетом Устянської сільської ради, слідує, що [PERSON][INFO] зареєстрована в [INFO], але не проживає більше 5-ти років. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сімї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, який йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також ст.405 ЦК України. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сімї власника будинку користуватися цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сімї якої вони є. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Виходячи із наведеного суд вважає, що оскільки відповідачка не проживає у належному позивачці житловому будинку понад 1 рік, тому її слід визнати такою, що втратила право на проживання у цьому будинку. На підставі\~ст.319,\~405\~ЦК України,\~

Outcome: approved