Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила зняти арешт з нерухомого майна [PERSON] - її чоловіка, який помер [INFO] року, накладений на підставі ухвали виконавчої служби м. Токмака від 19.12.2001 року № 9183 та скасувати обтяження № 4108998 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] року помер її чоловік - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на все його майно, до складу якої увійшов житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. У встановлений законом строк позивачка прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. 03.12.2014 року при реєстрації права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] нотаріус Токмацької районної державної нотаріальної контори повідомив позивачці, що на зазначений житловий будинок зареєстроване обтяження № 2082819 - арешт нерухомого майна. Суб'єктом обтяження був її померлий чоловік - [PERSON]. Підставою виникнення обтяження є ухвала Виконавчої служби м. Токмака, а номером запису про обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 4108998. Після звернення до ВДВС Токмацького МРУЮ 08.12.2014 року, з заявою про роз'яснення підстав для реєстрації арешту нерухомого майна, позивачці стало відомо, що виконавчі документи про стягнення будь - яких боргів з [PERSON] за період з 2004 року по 08.12.2014 року до відділу не надходили, також, враховуючи смерть боржника, що автоматично тягне за собою закінчення виконавчого провадження, наслідком чого є зняття арешту з майна боржника, виконавчі провадження відносно нього у ВДВС Токмацького МРУЮ у Запорізькій області відсутні, позивачка змушена була звернутися до суду з даним позовом, так як, на теперішній час відсутні правові підстави перебування спадкового майна під арештом. Позивачка до судового засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов просила задовольнити, звільнити з під - арешту будинок, після смерті її чоловіка. Представник позивача [PERSON] в судове засідання також не з'явився, надав суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити. Представник відповідача Відділу державної виконавчої служби Токмацького міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області Бондаренко А.В. до судового засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила винести рішення на розсуд суду. Відповідач [PERSON], який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Суд, перевіривши матеріали справи та надані сторонами докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], який помер [INFO] року, був чоловіком позивачки - [PERSON], що підтверджується ксерокопією паспорту Серії [NUMBER], виданого Токмацьким МРВ УМВС України в Запорізькій області 06 травня 2004 року. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 грудня 2014 року Серії [NUMBER], зареєстрованого в реєстрі за № 998 [PERSON] - позивачка по справі, є спадкоємницею житлового будинку за адресою: [ADDRESS], після смерті чоловіка - [PERSON], який помер [INFO] року. Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 10 грудня 2001 року було накладено арешт на майно боржника [PERSON] - житловий будинок за адресою: [ADDRESS], а ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 12 березня 2004 року було прийнято відмову [PERSON] від позову за його заявою, провадження по цивільній справі 2-397/2004 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення за договором позики закрито. Але відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження 2001 року, яка надійшла на адресу суду 26 грудня 2014 року від Токмацької державної нотаріальної контори № 1678/01-16 від 24 грудня 2014 року, було накладено арешт на все майно, що належало [PERSON], а саме на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] та було заборонено здійснювати відчуження будь - якого майна, яке йому належало. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.12.2014 року № 30512906 на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , 14.06.2005 року Токмацькою державною нотаріальною конторою в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна зареєстроване обтяження № 2082819 - арешт нерухомого майна. Суб'єктом обтяження був померлий чоловік позивачки - [PERSON]. Підставою виникнення обтяження є ухвала Виконавчої служби м. Токмака, а номером запису про обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 4108998. Виконавчих документів про стягнення будь - яких боргів з [PERSON] згідно журналу реєстрації вхідних документів про відкриття виконавчого провадження за період з 2004 року по 08.12.2014 року до ВДВС Токмацького МРУЮ не надходило, що підтверджується повідомленням Відділу державної виконавчої служби Токмацького міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області від 09.12.2014 року № 22033/3. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.2,3 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції , яка діяла на момент виникнення правовідносин, визначено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно. Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.08.1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», відповідачем в справі є особа, в інтересах якої накладено арешт на майно. Безпідставне накладення арешту на майно, яке належить позивачу обмежує його право власності, а тому таке право підлягає захисту шляхом звільнення майна з-під арешту, що відповідає вимогам ч.2 ст. 16 ЦК України. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.59 Закону, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і звільнення майна з-під арешту. Таким чином, суд, на підставі викладеного, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, так як вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті її чоловіка, тому майно підлягає звільненню з-під арешту. Враховуючи вищевикладене, згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.08.1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», ст. 47 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.15, 16, 20, 177,181, 182, 190, 316-319, 321, 325, 328, 355,368-370, 372, 386, 387 ЦК України, ст.ст.10, 11, 58, 59, 60, 61, 64, 88,154,208, 209,212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,

Outcome: approved