Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом до відповідачів, який в процесі розгляду справи уточнювала, згідно із яким просить зобов'язати відповідачів не чинити перешкод [PERSON] у здійсненні права користування та розпорядження квартирами [ADDRESS],[ADDRESS]; виселити відповідачів - [PERSON], [PERSON], [PERSON] з вказаних квартир без надання іншого жилого приміщення; зобов'язати відповідачів вивезти з приміщень квартир [ADDRESS],[ADDRESS] все належне ММК Комуністичної партії України майно, згідно акту обстеження ЖКП «Жилкомплекс»від 19.02.2014 року. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що вона є власницею житлового приміщення - квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу. В наведених жилих приміщеннях без жодних правових підстав знаходиться ММО КПУ, керівниками якої є [PERSON], [PERSON], [PERSON] Ніякого договору найму між позивачкою та відповідачами не укладалось. Добровільно звільнити приміщення відповідачі відмовляються, не дивлячись на усні та письмові звернення [PERSON], з огляду на що позивачка вимушена звернутись до суду із даним позовом з метою захисту її прав власника. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з зазначених у позові підстав та наполягала на їх задоволенні. Додатково зауважила, що згідно із актом, складеного комісією ЖКП «Жилкомплекс» 19.02.2014 року, приміщення квартир [ADDRESS],[ADDRESS] використовуються ММО КПУ, внаслідок чого в спірному приміщенні знаходиться майно, яке належить ММО КПУ, перелік якого міститься у акті, з огляду на що для повного захисту її порушених прав необхідно зобов'язати відповідачів вивезти майно, яке знаходиться у належному їй приміщенні. Зауважила, що приміщення було придбано за особисті коти позивачки та її чоловіка з метою використання для потреб її родини та, в подальшому, зі згоди позивачки було надано ММО КПУ для проведення партійних зборів. На теперішній час належне позивачці приміщення постійно використовується ММО КПУ, позивачка не має вільного доступу в належне їй житлове приміщення. Не дивлячись на той факт, що приміщення постійно використовується відповідачами, вони не здійснюють необхідний ремонт у спірному приміщенні, на пропозицію [PERSON] укласти у встановленому законом порядку договір оренди нежитлового приміщення відповідачі ніяким чином не реагують. В судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не з'явились - надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутність. В судовому засіданні представник відповідачів [PERSON] та ММО КПУ - [PERSON], який діє на підставі довіреностей, позовні вимоги [PERSON] не визнав. Зауважив, що дійсно відповідачі у справі - [PERSON], [PERSON], [PERSON] - є членами ММО КПУ. Відповідно до довідок з місць проживання [PERSON], [PERSON], [PERSON], останні не мешкають за адресою [ADDRESS]. Враховуючи викладене представник відповідачів вважає, що ними не чиниться жодної перешкоди у користуванні [PERSON] належним їй приміщенням. Майна, яке б належало [PERSON], [PERSON] або [PERSON] та майна ММО КПУ у спірному приміщенні немає. Враховуючи викладене, представник відповідачів вважає, що у даному випадку між сторонами відсутній спір, з огляду на що просить в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він є чоловіком позивачки. У 2003 році його дружиною за їх спільні кошти для потреб родини було придбано спірне приміщення. З огляду на той факт, що на той час свідок був першим секретарем ММО КПУ, ним було запропоновано вказане приміщення для проведення зборів партії. Проте на теперішній час відповідачі самовільно займають належне його дружині спірне приміщення, [PERSON] не може потрапити до цього приміщення, оскільки відповідачами встановлено вхідні двері, ключів від які у позивачки відсутні. Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідка, дослідивши надані сторонами докази та матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. При цьому суд виходить з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини Згідно із ст. 316 ч. 1 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) правом власності є право особи на річ, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч. 1,2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник маж право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до договору купівлі-продажу від 07.05.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом ММНО [PERSON], [PERSON] належить квартира [ADDRESS], що складає 14/100 частки домоволодіння /а.с.9/ Згідно із договором дарування від 09.06.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом ММНО [PERSON], [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS], яка складає 17/100 частки усього домоволодіння /а.с.8/. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] зазначає, що на теперішній час вона не має можливості здійснювати передбачене законом право користування належними їй спірними приміщеннями через використання їх відповідачами - [PERSON], [PERSON] або [PERSON] в якості офісу ММО КПУ, членами якої вони є. Суд вважає, що ці посилання [PERSON] знайшли своє підтвердження при розгляді судом даної справи, на теперішній час позивачка дійсно не має можливості реалізувати свої права власника спірних квартир, зокрема, користуватись належними їй на праві власності квартирами [ADDRESS] та [ADDRESS]. Так, в матеріалах даної цивільної справи міститься свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи - ММО КПУ, відповідно до якого зазначено місцезнаходження вказаної юридичної особи - [ADDRESS], що співпадає з адресою спірних приміщень, належних [PERSON] Крім того, в матеріалах справи міститься акт, складений комісією ЖКП «Жилкомплекс» 19.02.2014 року, згідно із яким у ході перевірки квартири [ADDRESS], [ADDRESS], комісією встановлено, що вказане приміщення використовується ММО КПУ. Вказані обставини суд вважає належними та об'єктивними доказами того факту, що на теперішній час власнику квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] дійсно чиняться перешкоди у використанні належних їй житлових приміщень. При розгляді судом даної цивільної справи сторонами у справі, зокрема представником відповідачів [PERSON], не заперечувалось, що відповідачі [PERSON], [PERSON] або [PERSON] є членами ММО КПУ, з огляду на що ця обставина не підлягає додатковому доказуванню, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України. Враховуючи викладене, обираючи належний у даному випадку спосіб захисту прав [PERSON] суд вважає за необхідне зобов'язати відповідачів - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - не чинити перешкоди [PERSON] у здійсненні нею права користування квартирою [ADDRESS] та [ADDRESS]. Відповідно до ст. 116 ЖК України особи, які самоправно зайняли житлове приміщення, підлягають виселенню без надання ним іншого житлового приміщення. Судом при розгляді справи встановлено, що відповідачі, а саме - [PERSON], [PERSON] та [PERSON], - не використовують спірні приміщення для особистого проживання. Так в матеріалах даної справи вістяться довідки, згідно із якими [PERSON] фактично мешкає за адресою [ADDRESS] (довідка ПП «Ваш двір» від 24.02.2014 року); [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] (довідка ЖКП «Жилкомплекс» від 17.03.2014 року та акт ЖКП «Жилкомплекс» від 14.03.2014 року). Як було вказано вище, при розгляді судом даної справи було встановлено, що спірні квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] фактично використовуються в якості місцезнаходження ММО КПУ, що унеможливлює фактичне проживання у спірному приміщенні відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 3 ЦПК України, ст. 15 ЦК України особа кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод та інтересів та має право на захист таких прав. При цьому ч. 2 ст. 16 ЦК України встановлено можливі способи захисту цивільних прав та інтересів. Враховуючи викладені положення діючого законодавства в задоволенні позовних вимог в задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині виселення відповідачів із спірного житлового приміщення слід відмовити, оскільки при розгляді судом даної справи не було встановлено використання відповідачами належного [PERSON] приміщення саме для проживання. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] про зобов'язання відповідачів - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - вивезти з спірного приміщення належне ММО КПУ майно, суд приходить до висновку про відмову в їх задоволенні, враховуючи наступне. Так, згідно із актом ЖКП «Жилкомплекс» від 19.02.2014 року, посилання на який містяться вище, у приміщенні квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] знаходиться наступне майно: стіл - 2 штуки, крісла в кількості 8 штук; стільці - 4 штуки; шафи - 4 штуки; стелажи з книгами - 8 штук; картини - 2 штуки; холодильник «Донбас»; газова плита; ліжко. У акту вказано, що перелічене майно належить ММО КПУ. Приходячи до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] щодо вивезення вказаних речей з спірних приміщень, суд враховує той факт, що при розгляді даної справи не було встановлено що ці речі дійсно на праві власності належать ММО КПУ. К посиланням про належність перелічених речей саме ММО КПУ, які містяться в акті ЖКП «Жилкомплекс» від 19.02.2014 року, суд відносить критично, оскільки у наведеному акті не вказано жодної з підстав, враховуючи які ЖКП «Жилкомплекс» прийшло до такого висновку. Враховуючи вимоги ст. 88 ЦК України, суд стягує в дольовому порядку з відповідачів, відносно яких було задоволено позовні вимоги [PERSON] - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - на користь позивачки сплачений нею при зверненні до суду судовий збір у розмірі 243,60 грн. - по 81,20 грн. з кожного. На підставі ст. ст. 116 Житлового Кодексу України, ст. ст. 319, 391 ЦК України.

Outcome: partial