Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона від шлюбу з відповідачем має повнолітнього сина [PERSON] , який народився [INFO] . Після розірвання шлюбу вони з відповідачем стали проживати окремо, син, який є інвалідом з дитинства залишився проживати з нею і перебуває на її утриманні. Після того як виповнилось 18 років їх спільному сину, відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на утримання сина і в добровільному порядку її не надає. Син, який є інвалідом з дитинства, немає шансів на одужання, постійно потребує лікування та догляду, є непрацездатним і оскільки вона є не працевлаштованою, тому вважає позивач повинен сплачувати аліменти на утримання їх сина в розмірі 1000 грн. Відповідач має стабільний дохід, його стан здоров`я дозволяє працювати, тобто він має можливість надавати сину матеріальну допомогу. За законом, до повністю непрацездатних громадян належать особи з інвалідністю 1 та 2 групи, і тому вони мають беззастережне право на отримання аліментів. Тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх непрацездатного сина. Ухвалою суду від 09 січня 2020 року провадження по справі зупинялось до набрання законної сили остаточного судового рішення по цивільній справі № 192/2188/19 за заявою [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] , Солонянська районна державна адміністрація в Дніпропетровській області про визнання особи недієздатною та призначення опікуна (а.с. 44). Ухвалою суду від 26 жовтня 2020 року провадження у справі поновлено. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, з підстав викладених у відзиві на позов, зазначивши, що він на даний час має скрутне матеріальне становище, а також має зобов`язання по поверненню кредитів, які він брав для сплати аліментів на користь позивачки на утримання їх сина коли той був неповнолітнім (а.с. 52-55). Суд, заслухавши сторони, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 198 СК України, якщо батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При цьому при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою сином, а відповідно до ст. 201 цього Кодексу до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192 і 194-197 цього Кодексу. Згідно ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. В судовому засіданні встановлено, що згідно повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27 листопада 2006 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААБ № 208051 [PERSON] має другу групу інвалідності, інвалідність встановлена до 01\~грудня 2019 року (а.с. 11). З консультаційного висновку спеціаліста від 23 вересня 2019 року вбачається, що [PERSON] страждає на психічне захворювання та є інвалідом ІІ групи з дитинства (а.с. 13). Згідно довідки КП «Солонянське житлово-комунальне управління» Солонянської селищної ради № 917 від 06 серпня 2019 року, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом з сином [PERSON] (а.с. 19). Відповідно до довідки Солонянського управління соціального захисту населення Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області №901 від 24 вересня 2019 року, [PERSON] отримує державну допомогу особам з інвалідністю з дитинства 2 групи і за період з березня 2019 року по серпень 2019 року в розмірі 9116 грн. 00 коп. (а.с. 17). Згідно довідки виданої Солонянським управлінням соціального захисту населення [PERSON] № 809 від 04 вересня 2019 року, [PERSON] за період з 01 березня 2019 року по 31 серпня 2019 року на обліку не перебуває, ніяких видів допомоги не отримує (а.с. 18). Відповідно до довідки Солонянської районної філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості №513 від 05 вересня 2019 року [PERSON] на обліку в Солонянській районній філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості, як безробітна з 01 березня 2019 року по 31 серпня 2019 року не перебувала (а.с. 19). Як вбачається з відомостей з державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків [PERSON] , з 1\~кварталу 2019 року по 2 квартал 2019 року відомості про доходу відсутні (а.с. 20). Відповідно до свідоцтва про шлюб виданого Солонянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, серії [NUMBER] від 05 травня 2017 року, [PERSON] уклав 05 травня 2017 року шлюб з [PERSON] та дружина прийняла прізвище чоловіка [PERSON] (а.с. 59). Згідно повторного свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 09 квітня 2013 року, її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 60). Відповідно до акту підтвердження фактичного місця проживання від 22\~січня 2020 року, складеного депутатом селищної ради по виборчому округу № 4 [PERSON] та представниками громадськості, [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] , разом з [PERSON] та [PERSON] (а.с. 61). Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, керівником Фермерського господарства «Партнер» є Лещенко Д.В. (а.с. 62). Відповідно до довідки ДПТНЗ «Солонянський професійний аграрний ліцей» №3 від 09 січня 2017 року [PERSON] дійсно навчається у вказаному навчальному закладі та за період з вересня 2019 року по грудень 2019 року отримав дохід 1960 грн. (а.с. 66).\\ Згідно довідки сімейного лікаря Солонянської амбулаторії від 27 грудня 2019 року, [PERSON] за станом здоров`я знаходився на амбулаторному лікуванні з 06 грудня 2019 року по 27 грудня 2019 року (а.с.\~67). Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 23\~липня 2020 року, [PERSON] визнано недієздатним, та призначено [PERSON] його опікуном, строк дії рішення до 23 липня 2022 року (а.с.\~69-70). З досліджених судом доказів вбачається, що [PERSON] , який є недієздатним і непрацездатним, потребує допомоги батька на своє утримання. В судовому засіданні встановлено, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання непрацездатного сина не надає, і те, що відповідач має можливість надавати таке утримання, оскільки є фізично здоровим та працездатним, але не робить цього в добровільному порядку. Що стосується доводів відповідача, що він перебував на лікуванні і тому нездатний утримувати сина, суд зауважує, що з наданих відповідачем відомостей, а саме з довідки вбачається, що він перебував на лікуванні в період з 06 грудня 2019 року по 27 грудня 2019 року, але відомостей, що відповідач має хронічні хвороби, що перешкоджають йому утримувати не працездатного сина суду не надані. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує фізичний стан [PERSON] , те, що він є недієздатним, отримує допомогу від держави, фізичний стан відповідача, ту обставину, що він має малолітню дитину на утримані, а також є працездатним, і тому на думку суму 500 грн. щомісячно, це саме той розмір аліментів який підлягає стягненню з відповідача, і який відповідач може сплачувати на утримання сина. Необхідності в стягненні аліментів в більшому розмірі позивачкою суду не доведено. Також суд вважає, що вимоги позивачки щодо встановлення мінімального розміру аліментів в розмірі 50% від прожиткового мінімуму для особи, яка втратила працездатність, є безпідставними, оскільки такої граничної межі розміри аліментів діючим законодавством не передбачено. У відповідність\~до положень ст. 430 ЦПК України, враховуючи, задоволення позовних вимог позивачки, слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного, ст.ст. 182, 198 199-200 СК України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»,

Outcome: partial