Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просила ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів, та стягнути з відповідача, аліменти на її користь на утримання дитини сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1500 грн. Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням Біляївського районного суду Одеської області було стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 200 грн. від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно. За час визначення аліментів за рішенням суду, змінилося матеріальне становище позивачки та змінились інші обставини. В даний час не вистачає визначених судом аліментів на дитину для її утримання. У зв'язку з викладеним, позивачка звернулась до суду з вказаним позовом. До судового засідання позивачка та її представник не з`явилися, але представник надав до суду заяву, в якій просив справу слухати у їх відсутність, на позові наполягав. Судом був здійснений виклик відповідача на 26.09.2018 р., 27.11.2018 р. та 15.01.2019 р. У судове засідання відповідач не з'явився, про причини не явки суд не повідомив, але на адресу суду повернулися три конверти з відміткою «Укрпошти» про те, що відповідач сповіщений, але за отриманням повістки не з`явився, а також за закінченням встановленого строку зберігання (а.с.24, 25, 27). Клопотань про відкладення слухання справи від нього не надходило. Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 281 ЦПК України Біляївським районним судом Одеської області була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення Біляївського районного суду Одеської області від 31.03.2008 року, з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 200 грн., щомісяця, починаючи з 04.02.2008 року і до [INFO] року. Згідно ч.1 ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. У відповідності до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. На підставі ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. На підставі ст. 180 СК України батьки несуть рівний обов'язок по утриманні дитини до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка просить збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача на утримання дитини кошти у розмірі 1500,0 грн. щомісяця, суд враховує той факт, що з часу винесення судового рішення 31.03.2008 року зросли ціни на продукти та товари, а аліменти, які сплачує відповідач в розмірі 200 грн., згідно рішення суду, щомісячно на дитину, є недостатніми для її утримання, тому суд прийшов до переконання про наявність правових підстав для збільшення розміру аліментів, що відповідатиме інтересам дитини та принципам розумності, рівності та справедливості. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати по справі.

Outcome: approved