Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачів про поділ спільного сумісного майна подружжя. Вона послалась на те, що позивачка та відповідач уклали шлюб 05.06.2014 року, від шлюбу у них народилася дочка [PERSON] [INFO] . В період шлюбу сторони придбали квартиру [ADDRESS] . Одесі та автомобіль Hyundai Sonata, державний номер [NUMBER] . Гроші на придбання квартири позивачці надав батько в розмірі 30000 доларів США та 30000 доларів США позивачка позичила у третьої особи [PERSON] про що склала власноруч написану розписку. Відповідач переоформив автомобіль на свою матір, без згоди позивачки. Тому позивачка просить суд визнати договір купівлі-продажу автомобіля недійсним, передати їй у власність спірну квартиру, передати відповідачу у власність спірний автомобіль, стягнути з відповідача на її користь різницю вартості часток з урахуванням боргу. Відповідач в свою чергу звернувся з позовом до позивачки про поділ спільного сумісного майна подружжя. Він послався на те, що позивачка та відповідач уклали шлюб 05.06.2014 року, від шлюбу у них народилася дочка [PERSON] [INFO] . В період шлюбу сторони придбали квартиру [ADDRESS] . Одесі та автомобіль Hyundai Sonata, державний номер [NUMBER] . Гроші на придбання квартири в розмірі 44400 доларів США він позичив у [PERSON] про що написав власноруч написану розписку. Тому він просить суд передати йому у власність спірну квартиру, автомобіль залишити у власності його матері, а позивачці сплатити компенсацію з урахуванням боргу. Третя особа [PERSON] звернувся до суду з самостійними вимогами щодо предмету спору до позивачки про стягнення боргу. Він послався на те, що він є директором та співзасновником ТОВ «Світоч». Одним з півзасновників ТОВ «Світоч» є також [PERSON] який є батьком позивачки. [PERSON] попросив його позичити його дочці гроші в сумі 30000 доларів США на придбання квартири подружжям позивачки та відповідача. Він погодився та позичив позивачці вказані кошти, про що вона склала власноруч написану розписку. В подальшому подружжя позивачки та відповідача гроші не повернули, тому він просить суд стягнути з позивачки на його користь вказану суму. Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали, наполягали на його задоволенні, позов відповідача не визнали, просили в його задоволенні відмовити, самостійні вимоги третьої особи визнали та не заперечували проти їх задоволення. Відповідач та його представник первісний позов не визнали просили в його задоволенні відмовити, свій позов підтримали, просили його задовольнити, самостійні вимоги третьої особи не визнали просили в них відмовити. Відповідачка [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Третя особа підтримала свої самостійні вимоги. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний та зустрічний позови підлягають частковому задоволенню, а в задоволенні самостійних вимог третьої особи слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, та сторонами не заперечується, що позивачка та відповідач уклали шлюб 05.06.2014 року, від шлюбу у них народилася дочка [PERSON] [INFO] . В період шлюбу сторони придбали квартиру [ADDRESS] м. Одесі та автомобіль Hyundai Sonata, державний номер [NUMBER] . Вказаний автомобіль в подальшому відповідачем без згоди позивачки було переоформлено на відповідачку. В обгунтування своїх позовних вимог позивачка та третя особа послалися на боргову розписку, згідно якої позивачка позичила у третьої особи 30000 доларів США. Суд критично ставиться до вказаної розписки, оскільки судом з метою перевірки часу складання розписки призначено експертизу, однак третя особа [PERSON] відмовився надавати оригінал розписки експертам, в зв`язку з чим експертиза не була проведена, тому суд приходить до висновку про відсутність боргу за вказаною розпискою. При таких обставинах в задоволенні самостійних вимог третьої особи слід відмовити. Також суд критично ставиться до пояснень позивачки про те, що їй також батьком надавалися кошти в розмірі 30000 доларів США, оскільки позивачка не змогла суду довести природу вказаних грошей, змінивши обґрунтування позовних вимог, з цього приводу. Натомість позивачка та її представник не змогли оспорити та поставити під сумнів боргову розписку надану відповідачем, згідно якої він позичив у [PERSON] . 44400 доларів США на придбання спірної квартири. Також суду не надано доказів того що позивачка надавала згоду, або схвалила продаж спірного автомобіля відповідачці. А тому при продажу цього автомобіля відповідачем було порушено вимоги ч.2 ст. 65 СК України. А тому позивачка правомірно звернулася до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу спірного автомобіля недійсним. Та позов в цій частині підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти які належали їй, йому особисто. Таким чином суд приходить до висновку про те, що квартира [ADDRESS] . Одесі та автомобіль Hyundai Sonata, державний номер [NUMBER] є спільною сумісною власністю подружжя позивачки та відповідача. Згідно зі ст. 63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними. Відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу України, та за змістом ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, законом. У відповідності до ст. 70 СК України кожен із сторін має право на Ѕ частку цього майна. Згідно ст. 71 ч. 1 СК України майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Крім того відповідно до ч. 2 ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Так суд вважає передати у власність позивачки автомобіль, передати у власність відповідача квартиру, залишити за відповідачем зобов`язання по борговій розписці, та стягнути з відповідача на користь позивачки 10712 доларів США різниці вартості часток майна. Згідно ст. 141 ЦПК України сторони несуть всі судові витрати ними зроблені. На підставі викладеного,

Outcome: partial