overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезгаданим позовом до відповідача, просить суд розірвати шлюб. Позов мотивує тим, що шлюб між сторонами було укладено 27.07.1991 року, який зареєстровано Білогірським райвідділом ЗАГС Хмельницької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 32. Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей, сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Стверджує, що спільне життя між ними протягом останніх років погіршилося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Протягом останніх років подружжя спільного господарства не веде, примирення неможливе, просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з'явилися, подали суду заяви про розгляд справи без їх присутності, на розірвання шлюбу згідні обоє. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, не здійснюючи відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно положень ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані в сукупності по справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 27.07.1991 року, який зареєстровано Білогірським райвідділом ЗАГС Хмельницької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 32 та видане свідоцтво серії [NUMBER] (а/с 6). Так, згідно частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3 та 4 статті 56 вказаного Кодексу передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до положень ст. 111 СК України суд повинен вживати заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що протягом тривалого часу подружжя не підтримує подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, розірвання шлюбу бажають обоє. Враховуючи наведені обставини, та те, що відповідач визнав позовні вимоги, суд приходить до висновку, що на даний час шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливе, воно буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезгаданим позовом до відповідача, просить суд розірвати шлюб. Позов мотивує тим, що шлюб між сторонами було укладено 28.10.1995 року, який зареєстровано Унятицькою сільською радою Дрогобицького району Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 6. Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON],[INFO]. Стверджує, що спільне життя між ними протягом останніх років погіршилося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, Протягом останніх чотирьох років подружжя проживає окремо, спільного господарства не ведеться, примирення неможливе, просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з'явилися, подали суду заяви про розгляд справи без їх присутності, на розірвання шлюбу згідні обоє. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, не здійснюючи відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно положень ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані в сукупності по справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 28.10.1995 року, який зареєстровано Унятицькою сільською радою Дрогобицького району Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 6 та видане свідоцтво серії [NUMBER] (а/с 9). Так, згідно частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3 та 4 статті 56 вказаного Кодексу передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до положень ст. 111 СК України суд повинен вживати заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що протягом тривалого часу подружжя не підтримує подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Враховуючи наведені обставини, та те, що відповідач визнав позовні вимоги, суд приходить до висновку, що на даний час шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливе, воно буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезгаданим позовом до відповідача, просить суд розірвати шлюб. Позов мотивує тим, що шлюб між сторонами було укладено 29.07.2006 року, який зареєстровано Дрогобицьким міськрайонним відділом реєстрації актів цивільного стану, про що зроблено відповідний актовий запис № 367. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON],[INFO]. Стверджує, що спільне життя між ними не склалося через різницю характерів та різні погляди на життя. З січня 2012 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть. Примирення неможливе, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивачка та її представниця не з'явилися, однак від представника позивачки до суду надійшла заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачки, позов підтримала та просить задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити позивачці прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, просив шлюб розірвати. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, не здійснюючи відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно положень ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані в сукупності по справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 29.07.2006 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 367 та видане свідоцтво серії [NUMBER]. Від даного шлюбу у подружжя народився син [PERSON], [INFO] Так, згідно частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3 та 4 статті 56 вказаного Кодексу передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до положень ст. 111 СК України суд повинен вживати заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що протягом тривалого часу подружжя не підтримує подружніх відносин, спільного господарства не ведуть. Враховуючи наведені обставини, та те, що відповідачка визнала позовні вимоги, суд приходить до висновку, що на даний час шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливе, воно буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезгаданим позовом до відповідача, просить суд розірвати шлюб. Позов мотивує тим, що шлюб між сторонами було укладено 30.06.2007 року у відділі РАЦСу міста Дрогобича, актовий запис № 274. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Стверджує, що спочатку подружнє життя складалося непогано, сторони жили в мирі та злагоді. Але з часом відповідач почав зловживати алкогольними напоями, влаштовувати в дома сварки, скандали, обзивав позивачку нецензурними словами принижував позивачку як жінку, неодноразово бив її. За негідну поведінку в побуті [PERSON] притягався до адміністративної відповідальності. Позивачка намагалася зберегти шлюб, просила чоловіка одуматися, наладити нормальні стосунки, але це не дало позитивних результатів, відносини сторін погіршувались, що в кінцевому результаті привело до розпаду сім»ї. Протягом останніх п»яти років подружжя проживає окремо, спільного господарства не ведеться, примирення неможливе, просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з'явилися, подали суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності, на розірвання шлюбу згідні обоє. Позовні вимоги в частині залишення дітей на вихованні матері позивачка просила не розглядати. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, не здійснюючи відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно положень ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані в сукупності по справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 30.06.2007 року, який зареєстровано відділом РАЦС міста Дрогобича Дрогобицького МРУЮ Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 274 та видане свідоцтво серії [NUMBER] (а/с 4). Від даного шлюбу у сторін народилось троє дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON]., [INFO], [PERSON]., [INFO] (а/с 5,6,7). Так, згідно частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3 та 4 статті 56 вказаного Кодексу передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до положень ст. 111 СК України суд повинен вживати заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що протягом тривалого часу подружжя не підтримує подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Враховуючи наведені обставини, та те, що відповідач визнав позовні вимоги, суд приходить до висновку, що на даний час шлюб між сторонами існує формально, сторони проживають окремо, подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливе, воно буде суперечити інтересам сторін та їх дітей, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезгаданим позовом до відповідача, просить суд шлюб розірвати. Позов мотивує тим, що шлюб між сторонами було укладено 15.06.2010 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Дрогобицького району Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис №19. Від даного шлюбу у подружжя народилася дочка [PERSON], [INFO]. Стверджує, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери, відношення відповідача до сімї та життя в цілому. Стверджує, що в даний час у кожного з подружжя є своє особисте життя. За таких обставин шлюб носить лише формальний характер, подальше збереження сімї та примирення неможливі, так як вони стали один для одного чужими людьми. В судове засідання позивачка не зявилася, подала суду заяву, в якій просить справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечила та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання\~\~не зявився, хоча про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заперечень на позовну заяву від відповідача не поступило. За таких обставин суд вважає, що можливо розглянути справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1\~ст. 224 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, не здійснюючи відповідно до ч.2 с.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази, суд вважає, що позов слід задовольнити. Встановлено, що сторони уклали шлюб 15.06.2010 року, який був зареєстрований відділом реєстрації цивільного стану Дрогобицького району Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, про що складено відповідний актовий запис № 19, свідоцтво серії 1-СГ № 134494 (а/с4). З копій свідоцтва про народження встановлено, що у подружжя [PERSON] 11.12.2010 року народилася дочка [PERSON] (а/с5). Так, згідно частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3 та 4\~статті 56 вказаного Кодексу передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до положень ст. 111 СК України суд повинен вживати заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що на даний час шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливе, воно буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезгаданим позовом до відповідача, просить суд шлюб розірвати. Позов мотивує тим, що шлюб між сторонами було укладено 16.11.2006 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області. Від даного шлюбу у подружжя дітей не народилося. Стверджує, що втратила почуття любові та поваги до свого чоловіка. Зазначає, що між подружжям постійно виникають різного роду сварки та суперечки, відповідач не цікавиться проблемами сім»ї, не бере участі в оплаті комунальних послуг, витрат на ремонт будинку. За таких обставин шлюб носить лише формальний характер, подальше збереження сімї та примирення неможливі, збереження даного шлюбу буде суперечити її інтересам. В судове засідання позивачка не зявилася, подала суду заяву, в якій просить справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечила та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання\~\~не зявився, хоча про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заперечень на позовну заяву від відповідача не поступило. За таких обставин суд вважає, що можливо розглянути справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1\~ст. 224 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, не здійснюючи відповідно до ч.2 с.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази, суд вважає, що позов слід задовольнити. Встановлено, що сторони уклали шлюб 16.11.2006 року, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Дрогобичу Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, про що складено відповідний актовий запис № 649, свідоцтво серії 1-СГ № 048677 (а/с4). Так, згідно частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3 та 4\~статті 56 вказаного Кодексу передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до положень ст. 111 СК України суд повинен вживати заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що на даний час шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливе, воно буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезгаданим позовом до відповідача, просить суд шлюб розірвати. Позов мотивує тим, що шлюб між сторонами було укладено 17.09.2013 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Трускавецького міського управління юстиції у Львівській області про що зроблено відповідний актовий запис №162. Від даного шлюбу у подружжя дітей не народилося. Стверджує, що спільне життя з відповідачем не склалося з самого початку. Через різні погляди на життя між подружжям виникали різного роду сварки та суперечки, які переростали в довготривалі конфлікти. За таких обставин шлюб носить лише формальний характер, подальше збереження сім'ї та примирення неможливі, так як вони стали один для одного чужими людьми. В судове засідання позивачка не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечила та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, зокрема через оголошення в пресі. Заперечень на позовну заяву від відповідача не поступило. За таких обставин суд вважає, що можливо розглянути справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, не здійснюючи відповідно до ч.2 с.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази, суд вважає, що позов слід задовольнити. Встановлено, що сторони уклали шлюб 17.09.2013 року, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Трускавецького міського управління юстиції у Львівській області про що зроблено відповідний актовий запис №162, свідоцтво серії [NUMBER] (а/с4). Так, згідно частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3 та 4 статті 56 вказаного Кодексу передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до положень ст. 111 СК України суд повинен вживати заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що на даний час шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливе, воно буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезгаданим позовом до відповідача, просить суд шлюб розірвати. Позов мотивує тим, що шлюб між сторонами було укладено 18.11.2014 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по Дрогобицькому району реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області про що зроблено відповідний актовий запис № 113. Стверджує, що спільне життя з відповідачем не склалося з самого початку, відповідач почав зловживати алкогольними напоями, сімейне життя носило періодичний характер, оскільки після реєстрації шлюбу сторони проживали окремо та стали один для одного сторонніми людьми. Від даного шлюбу у подружжя дітей не народилося. За таких обставин шлюб носить лише формальний характер, подальше збереження сімї та примирення неможливі. В судове засідання позивачка не зявилася, подала суду заяву, в якій просить справу слухати за її відсутності, позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підтримує та просить задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, не здійснюючи відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані в сукупності по справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити. Встановлено, що сторони уклали шлюб 18.11.2014 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по Дрогобицькому району реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 113 та видане свідоцтво серії І-СГ № 224259 (а/с 4). Від даного шлюбу у подружжя дітей не народилося. Так, згідно частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3 та 4\~статті 56 вказаного Кодексу передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до положень ст. 111 СК України суд повинен вживати заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Отже, судом встановлено, що протягом тривалого часу подружжя не підтримує подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, спору щодо поділу майна нема. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що на даний час шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливе, воно буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved