Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що відповідно до договору про право безстрокового користування земельною ділянкою для будівництва житлового будинку на праві особистої власності, з числом кімнат до п'яти, укладеного 20.08.1966 року на підставі рішення виконкому Тисменицької селищної ради від 27.09.1960 року та акту від 28.09.1960 року її матері, [PERSON], було передано в безстрокове користування та відведено земельну ділянку площею 0,08 га для індивідуального житлового будівництва в смт. Тисмениця по вул. Харківській Станіславської області. В 1960-1986 роках мама здійснила будівництво житлового будинку і господарських будівель та споруд [ADDRESS]. Актом виконавчого комітету Тисменицької міської ради від №166 від 04.09.1986 року встановлено факт закінчення забудови індивідуальної садиби. Рішенням виконкому міської ради від № 60 від 22.10.1086 року вказане вище будинковолодіння прийнято в експлуатацію та визнано за її мамою право власності на нього. Проте, з невідомих причин, документ, який посвідчує право власності на дане будинковолодіння на ім'я мами відсутній та відповідно домоволодіння в установленому законом порядку не зареєстровано в реєстрах речових прав нерухомого майна. 24.01.1996 року остання, при житті, склала заповіт, про те, що після її смерті, належний їй будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] заповідає їй. [INFO] мама померла та після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно. Вона є спадкоємцем за заповітом спірного будинковолодіння та іншого спадкового майна. Спадкоємцем за законом першої черги є її брат [PERSON], відповідач по справі. Проте останній на спадкове майно не претендує. Інших спадкоємців за законом або заповітом на спадкове майно немає. Вона постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини і є такою, що прийняла спадщину після смерті матері. За таких обставин їй, вцілому, належить право власності на спірне будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Проте, в Тисменицькій районній державній нотаріальній конторі їй відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у зв'язку з тим, що правовстановлюючі документи на будинковолодіння відсутні. Відповідач в судове засідання не з»явився. Від нього надійшла заява, у якій він просив справу розглядати без його участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підглягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору про право безстрокового користування земельною ділянкою для будівництва житлового будинку на праві особистої власності, з числом кімнат до п'яти, укладеного 20.08.1966 року на підставі рішення виконкому Тисменицької селищної ради від 27.09.1960р. та акту від 28.09.1960 р., матері позивачки, [PERSON], було передано в безстрокове користування та відведено земельну ділянку площею 0,08 га для індивідуального житлового будівництва в смт. Тисмениця по вул. Харківській Станіславської області. В 1960-1986 роках остання здійснила будівництво житлового будинку і господарських будівель та споруд [ADDRESS]. Рішенням виконавчого комітету Тисменицької міської ради № 60 від 22.10.1986 року дане будинковолодіння прийнято в експлуатацію та визнано за [PERSON] право власності на нього. Проте, з невідомих причин, документ, який посвідчує право власності на зазначене вище будинковолодіння на ім'я мами позивачки відсутній та відповідно домоволодіння в установленому законом порядку не зареєстровано в реєстрах речових прав нерухомого майна. Будинковолодіння складається із житлового будинку та господарських будівель і споруд. Інвентаризаційна вартість домоволодіння становить 983010 грн. 00 коп. Перелічені вище обставини підтверджуються договором від 20.08.1966 року, рішення виконкому Тисменицької селищної ради від 27.09.1960р., від 22.10.1086 №60, актом №166 від 28.09.1960р., від 04.09.1986р., технічним паспортом, довідкою Івано-Франківського ОБТІ №01528 від 09.07.2014р., довідкою Тисменицької міської ради №1531 від 14.08.2014 року. 24 січня 1996 року мама позивачки, при житті, склала заповіт про те, що після її смерті, належний будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] заповідає позивачці [PERSON]. На даний час, зазначений вище заповіт не відмінявся і не змінювався. [INFO] остання померла і після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно. Позивачка є спадкоємцем за заповітом спірного будинковолодіння та іншого спадкового майна. Спадкоємцем за законом першої черги є її брат, відповідач по справі, [PERSON], проте останній на спадкове майно не претендує та в установленому законом порядку та строки відповідач не заявляв про свої спадкові права. Інших спадкоємців за законом або заповітом на спадкове майно після смерті [PERSON] немає. Відповідно до ч.3 ст.1268, ст.1235 ЦК України, позивачка, як спадкоємець покійної за заповітом, що постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є такою, що прийняла спадщину після смерті матері, [PERSON], що підтверджується будинковою книжкою та довідкою Тисменицької міської ради №1530 від 14.08.2014 року. Проте, в Тисменицькій районній державній нотаріальній конторі останній відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у зв'язку з тим, що правовстановлюючі документи на будинковолодіння відсутні, що підтверджується постановою нотконтори про відмову у вчиненні нотаріальних дій №606/02-31 від 13.08.2014р. та рекомендовано звернутися до суду. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 386, 392, 1217, 1222, 1235, 1268 ЦК України,

Outcome: approved