Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 21 вересня 2012 року, між нею, [PERSON] [INFO] та відповідачем - [PERSON] [INFO] , був укладений шлюб, який зареєстрований Свердликівською сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області про що 21.09.2012 року за актовим записом № 2 та видано свідоцтво про шлюб . У кожного із сторін це перший шлюб . Від цього шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO] . З самого початку спільне життя сторін складалося добре. Вони проживали разом вели спільне господарство, будували плани на майбутнє. Проте через постійну недостачу коштів на утримання сім`ї та відсутність роботи за місцем проживання, відповідач почав їздити на заробітки. Згодом позивачка також поїхала з дітьми до м. Боярка, щоб влаштуватись на роботу так як також не змогла знайти роботу за місцем проживання. Сторони поступово почали духовно віддалятись одне від одного і позивачка зрозуміла, що вони стали чужими людьми, у яких різні погляди на життя, на майбутнє, що їх нічого не пов`язує окрім їх дітей. Сторони вже більше року проживають в різних місцях. Позивачка живе на зйомній квартирі з дітьми у місті Боярка, а відповідач у селі Нова Києво-Святошинського району Київської області. З цього часу сторони припинили вести спільне господарство та мати шлюбні стосунки і позивачка вирішила розлучитися, так як вважає, що шлюб між сторонами є лише формальним, оскільки особисті відносини між нею та відповідачем відсутні і у них на даний час встановилися неприязні відносини. Позивачка вважає також, що надання строку на примирення не виправить стан їх шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, спроби примирення між ними не принесли жодних результатів . Позивачка просить суд розірвати зареєстрований шлюб з відповідачем та стягнути з останнього судові витрати за сплату судового збору. Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилася, але разом з тим телефонограмою повідомила суд про неможливість явки в підготовче судове засідання за сімейними обставинами, розгляд справи просила проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала просила їх задовольнити. Строк на примирення просила не надавати. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, але разом з тим телефонограмою повідомив суд про неможливість явки в судове засідання за сімейними обставинами, розгляд справи просив проводити за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Строк на примирення просив не надавати. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі наявних в цивільній справі доказах. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Виходячи із положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України, яка регламентує, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідач позов визнав в повному обсязі на думку суду наявні всі правові підстави для ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. \~ Дослідивши матеріали справи в сукупності суд приходить до висновку, що цивільний позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається, 21 вересня 2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Свердликівській сільській раді Новоархангельського району Кіровоградської області за актовим записом № 2 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ) /а.с.8/. Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується світлокопіями свідоцтв про народження, серії [NUMBER] та [NUMBER] відповідно /а.с.9,10/. Статтею 111 СК України на суд покладено обов`язок, щодо вжиття заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно\~до ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Ч. 2 ст. 114 СК України вказує на те, що\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. У відповідності ст. 24 СК України\~\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки позивачка та відповідач наполягають на розірванні шлюбу то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є на думку суду неприпустимим. Враховуючи викладене та аналізуючи положення вище перелічених норм матеріального права суд приходить до висновку, що у подружжя втрачені позитивні почуття один до одного, вони не бачать спільного подальшого майбутнього, сімейні стосунки досягли кризової межі і їх не можливо відновити, підстав для надання строку для примирення суд не вбачає. Розлучення відповідає дійсній волі жінки (позивача у справі) та чоловіка (відповідача у справі) після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті немайнові права, права їх дітей, а тому з вказаних підстав шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Спору про поділ майна між подружжям не виникає. На підставі викладеного та

Outcome: approved