Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,15га на підставі вимог ст.. 120 ЗК України, щодо якої під час укладання між нею та відповідачем договору купівлі продажу будинку, який знаходиться на даній спірній земельній ділянці, не було вирішено питання. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, які просить суд задовольнити, при цьому вказала, що на час укладання договору купівлі продажу будинку [ADDRESS] 17.12.2003року власники будинку - брати [PERSON] та [PERSON] також були власниками даної спірної земельної ділянки, яка надавалася для обслуговування жилого будинку та господарських споруд на підставі державного акту на право приватної власності на землю. Але під час нотаріального оформлення договору купівлі- продажу будинку між ними не було вирішене питання щодо даної земельної ділянки. В іншому порядку вона дане питання вирішити не може. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі, про що свідчить його власноруч написана заява та журнал судового засідання Краснодонського міськрайсуду Луганської області, в яких відповідач також просив справу розглянути у його відсутності. Представник 3-ї особи [PERSON] позов визнав, вказавши, що відповідач з братом після смерті своїх батьків успадкував будинок та земельну ділянку, яка надавалася для обслуговування даного будинку, в селищі Біловодськ ніколи вони не проживали, тому відразу продали будинок позивачці. Вона з часу купівлі будинку користується спірною земельною ділянкою, тому не мають заперечень проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. Згідно до ст. 10,11 ,60 ЦПК України сторони та інші особи, які приймають участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 81 ЗК України передбачено набування громадянами України права власності на земельні ділянки на підставі : п.а) договорів купівлі- продажу, дарування, міни, іншими цивільно- правовими угодами . Відповідно до ст.120 ЗК України ( на 2003рік) при переході права власності на будівлю або споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно - правових угод. В суді встановлено, що 17.12.2003 року позивачка за договором купівлі- продажу жилого будинку придбала у [PERSON]. та [PERSON]. жилий будинок [ADDRESS] з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться на земельній ділянці розміром 0,25га, переданий для обслуговування жилого будинку і господарчих будівель та для ведення підсобного господарства на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛГ №4020000154, виданого Біловодською селищного радою 20.09.1993року. Даний договір зареєстрований в реєстрі №1898. Вищезазначена земельна ділянка розміром 0,15га , на якій розміщений придбаний позивачкою жилий будинок , на підставі цивільно- правових угод нікому не передавалася., даною земельною ділянкою позивачка користувалася з часу придбання будинку. [INFO] року власник земельної ділянки [PERSON] помер, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру ( арк..спр.44), його спадкоємці [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтво про право на спадщину за законом лише на квартиру спадкодавця. Рішенням № 7081274 від 23.10.2013року Державним реєстратором прав на нерухоме майно позивачці було відмовлено в реєстрації її права власності на спірну земельну ділянку( арк..спр.18). Виходячи з викладеного суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved