Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просить постановити рішення, яким визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини. Свої вимоги мотивує тим, що вона є спадкоємцем за законом після смерті рідного брата [PERSON], померлого [INFO], проте не може оформити належним чином право на спадщину, оскільки пропустила строк, встановлений законом на прийняття спадщини в силу своєї юридичної необізнаності. Вважає, що оскільки вона від народження і по теперішній час проживає в будинку своїх батьків, де проживав також і покійний брат: [ADDRESS], розпоряджається спадковим майном: доглядає за будинком та іншим майном, обробляє земельну ділянку, сплачує усі необхідні платежі, то зазначене може слугувати підставою для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Позивачка в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.41). Подала заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с.43). Відповідач, Болградська міська рада Одеської області, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином (а.с.31). До суду не прибув, подав заяву про розгляд справи у відсутність його представника та про визнання позовних вимог (а.с.42). Суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 197 ЦПК України). Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про відмову у задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть [NUMBER] (а.с.14). Після його смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є його рідна сестра [PERSON], позивачка по справі, що підтверджується актовим записом про народження брата № 157 від 15.05.1952 року, складеним Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції Одеської області (а.с.38-40), свідоцтвом про народження позивачки серії [NUMBER] від 16.04.2003 року та свідоцтвом про її шлюб серії [NUMBER] від 18.07.1987 року (а.с.7). За повідомленням Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області, № 206/01-16 від 03.02.2014 року вбачається, що спадкова справа щодо майна померлого [INFO] [PERSON] - не заводилась, спадкоємці із заявою про прийняття спадщини в Болградську РДНК - не з'являлись. Зазначене також підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру спадкової справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину № [NUMBER] від 03.02.2014 року (а.с.32-35). Як встановлено судом, спадщина відкрилася в момент смерті брата позивачки [PERSON] [INFO], тобто в період чинності ЦК України в редакції 1963 року. Пунктом 5 ч. 1 ст. 555 ЦК України (в редакції 1963 року) було встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину. Нормами названого кодексу не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, у тому числі й для держави. Тому, якщо упродовж встановленого шестимісячного строку ніхто зі спадкоємців за законом або за заповітом не прийняв спадщину, вважається, що спадщина переходить до держави. Однак, згідно повідомлення Болградської міської ради від 05.02.2014 року за № 104/02-10, позовні вимоги вони визнають та не заперечують щодо надання додаткового строку позивачці для прийняття спадщини після смерті брата, що свідчить про те, що спадщина до держави не перейшла (а.с.42). Отже, норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК України в редакції 1963 року Згідно зі ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Частиною першою ст. 530 ЦК України (в редакції 1963 року) встанвоелно, що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також у разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ч.2 ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) прийнята спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч.1 ст. 549 ЦК в редакції 1963 року). З досліджених в судовому засіданні документів вбачається, що згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого Болградським РВ УМВС України в Одеській області на ім'я позивачки [PERSON], вона значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] з 1980 року (а.с.4-5). Зазначене також підтверджується копією домової книги для реєсрації громадян, проживаючих за адресою: [ADDRESS] (а.с.13-16). Вказані обставини свідчать проте, що позивачка шляхом фактичних дій (вступу в управління та володіння спадковим майном) прийняла спадщину, що відкрилася після смерті брата [PERSON], але не оформила право на спадщину. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК України в редакції 2003 року, на які позивачка посилається в своєму позові, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК України в редакції 1963 року. З огляду на викладене позов є необгрунтованим та відсутні підстави для його задоволення. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed