Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що 11.10.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 1466 зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу у сторін є неповнолітній син - [PERSON], [INFO]. З початку спільного проживання у сторін були добрі сімейні стосунки, але з часом вони змінилися. Позивачка і відповідач виявилися людьми з різними характерами і поглядами на життя. Через втрату почуття взаємної любові та відсутності спільних інтересів вони не могли прийти до згоди при вирішенні найпростіших сімейних проблем. Протягом року сторони спільно не проживають та не підтримують сімейно-шлюбні відносини через несумісність характерів та постійні сварки. Відповідач не цікавиться сім'єю та проблемами дитини. Примирення з відповідачем для подальшого спільного життя і збереження шлюбу позивачка вважає неможливим, тому просить шлюб розірвати, судові витрати покласти на відповідача. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з наведених в позові підстав. Просять позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився із невідомих суду причин, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (судової повістки). Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідача. Суд, вислухавши позивачку та її представника, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 11 жовтня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, шлюб між гр. [PERSON], [INFO], та гр. [PERSON], [INFO], зареєстрований 11 жовтня 2012 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів 11.10.2012 р. зроблено відповідний актовий запис за № 1466. Від шлюбу в сторін є неповнолітній син [PERSON], що стверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 21 лютого 2013 року виконкомом Стрільченської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 3 від 21.02.2013 р. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов'язок подружжя турбуватись про сім'ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в сім'ї, та зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що сім'я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому позов слід задовольнити. За вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача. При поданні позову позивачкою оплачено судовий збір в розмірі 704,8 грн. Відтак, з відповідача слід стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати в розмірі 704,80 грн. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 104,112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved