Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, при цьому зазначивши, що 02.12.2014 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м.Київ за актовим записом № 3183. Від спільного проживання у шлюбі з відповідачем дітей не мають. Позивачка у судове засідання не зявилася, але відповідно до поданої, до суду заяви просить суд розглянути справу без її участі, оскільки за станом здоровя не має можливості прибути до суду. Заявлені позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, але від нього також надійшла письмова заява щодо розгляду справи у його відсутності. Позовні вимоги позивачки визнає повністю. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON], підлягає задоволенню. Так предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України). Як вбачається з свідоцтва про шлюб від 02.12.2014 року, актовий запис № 3183, [PERSON] та громадянин [PERSON] [PERSON] [PERSON] одружились 02.12.2014 року. Після одруження дружині присвоєно прізвище «Любченко», що стверджується свідоцтвом про шлюб. Від спільного проживання в шлюбі сторони дітей не мають. Під час спільного проживання у шлюбі між позивачкою та відповідачем виникли неприязні відносини через які вони не підтримують шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, та з моменту реєстрації шлюбу фактично проживають окремо. Припинити шлюб внаслідок його розірвання через державний орган реєстрації актів цивільного стану відповідач не бажає. Позивачка перебуває на обліку з приводу вагітності в Олевській центральній районній лікарні Житомирської області, що стверджується довідкою Олевської ЦРЛ від 29.08.2016 року, оскільки вагітна від іншого чоловіка, з яким більше року проживає спільно, і має намір вийти заміж за останнього, між нею і іншим чоловіком існують усталені відносини, що притаманні подружжю. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Приписами ч.3 ст105 СК України визначено, що\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1\~ст.110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно до ч.2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із ст.113 СК України слідує, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Пунктом 10 \~постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~проголошена\~Конституцією України\~охорона сімї державою полягає зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Позивачка у поданій до суду позовній заяві стверджує, що її рішення про розірвання шлюбу є остаточним і відповідає її волі. Обставин, які перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено. Таким чином, дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що сторони тривалий час не проживають разом та не підтримують жодних стосунків, поновлення їх не можливе, що вбачається з позиції сторін, подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому, за наведених обставин, позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки сімя сторін розпалась остаточно, шлюб існує формально, а тому підлягає розірванню.

Outcome: approved