Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розподіл майна що перебуває у спільній частковій власності, а саме просить розділити в натурі будівельні матеріали що складають фундамент будинку [ADDRESS]. Також просить встановити порядок користування земельною ділянкою площею 1000 кв. м. що розташована за адресою [ADDRESS]. В ході судового засідання повноважний представник позивача позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач повідомлений належним чином про дату, час та місце слухання справи в судове засідання не з'явився, свого уповноваженого представника не направив. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що позивачка є власником 1/2 частини будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 лютого 2010р. Іншим співвласником вказаного будинку є відповідач по справі. Після того, як пожежею було зруйноване житлове приміщення та залишився цегляний фундамент, позивач бажає розділити його та визнати право на певну його частину для відновлення будинку в майбутньому. Також просить встановити порядок користування земельною ділянкою. В зв'язку з цим, враховуючи відмову відповідача добровільно вирішити дані питання, позивачка звернулася з відповідним позовом до суду. Як встановлено судом, чоловіку позивача [PERSON], якій помер [INFO], рішенням Хмельницької міської ради від 8 квітня 2009 року №48 надано дозвіл на розроблення проекту відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в розмірі 1000 кв.м. за адресою [ADDRESS]. Однак за життя, чоловік позивача не встиг оформити документи. Відповідно до ч.1 ст.158 Земельного Кодексу України передбачено, що земельні спори вирішуються судами. Відповідно до ст.95 ЗК України, землекористувачі...мають право: споруджувати жилі будинки...та інші будівлі та споруди.» Відповідно до ст.116 ЗК України набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або користування. Згідно ст. 120 ЗК України при переході права власності на будівлю до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі. Відповідно до ст.316 ЦК України, власник маю право здійснювати своє право на майно відповідно до закону незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.377 ЦК України, якщо житловий будинок розміщений на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі його відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій він розміщений та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Відповідно до ст.356 ЦК України, власність двох і більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст.267 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками. Частки в майні між сторонами визначені та вони є співвласниками по 1/2 частці. Враховуючи, що будинок зруйнований, але залишився його фундамент, то він може бути розділений між сторонами як будматеріали. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з врахуванням висновку експерта 109/013 від 31 липня 2013 року та висновку експерта 172д/014 від 6 травня 2014 року. Судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved