overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд розірвати шлюб, укладений 25.04.2015 року між нею та відповідачем. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем не можливе, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюбні відносини фактично припинені, сімя розпалася остаточно і відновлення її неможливе. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка та її представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, надали суду заяву з клопотанням розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України; заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, про причини неявки суду не повідомив. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України та ухвалює про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 25.04.2015 року одружилися [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І- ЖС № 154280, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Токмацькому району реєстраційної служби Токмацького міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області від 25.04.2015 року, актовий запис № 28. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І- ЖС № 279971, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Токмацькому району реєстраційної служби Токмацького міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області від 07.07.2015 року, актовий запис № 71. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення одного з подружжя є проявом принципу свободи шлюбу та рівності подружжя, закріпленого ст. 51 Конституції України. Так як укладення шлюбу здійснюється вільно та добровільно, то ніхто не може бути примушений до збереження подружніх відносин, якщо їх основа втрачена. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, шлюб існує формально. Суд вважає, що подальше збереження сімї неможливе, між подружжям відсутнє взаєморозуміння, шлюбні відносини фактично припинені, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Відповідно до ст.88 ч.1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд розірвати шлюб, укладений 27.08.1983 року між нею та відповідачем. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем не можливе, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюбні відносини фактично припинені близько 5 років назад, сім'я розпалася остаточно і відновлення її неможливе. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, також надав суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 27.08.1983 року одружилися [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим Токмацьким міськвиконкомом Запорізької області 27.08.1983 року, актовий запис № 243. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Суд вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, між подружжям відсутнє взаєморозуміння, шлюбні відносини фактично припинені, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище - «[PERSON]». Відповідно до ст.88 ч.1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд розірвати шлюб, укладений 27.10.2012 року між нею та відповідачем. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем не можливе, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюбні відносини фактично припинені. Від даного шлюбу дітей не мають. Позивачка в судове засідання не з'явилася, відповідно до наданої заяви позов підтримала, просила справу розглянути за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України; заперечень проти позову не надав, клопотань про перенесення розгляду справи не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 27.10.2012 року одружилися [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27.10.2012 року, виданого Токмацьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №86. Від шлюбу сторони дітей не мають. Суд вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, між подружжям відсутнє взаєморозуміння, шлюбні відносини фактично припинені, а тому, шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище - «[PERSON]». Відповідно до ст.88 ч.1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд стягнути з нього половину коштів, сплачених за період шлюбу за договором кредитування для придбання автомобілю ВАЗ 21121, 2007 р.в., реєстраційний номер [NUMBER], в сумі 27387,36 грн. В судове засідання представник позивачки не з*явився, надав заяву, в якої просив справу розглянути за його відсутністю, позовні вимоги свого довірителя підтримав. У минулих судових засіданнях представник позивача підтримав заявлені позивачем вимоги, посилаючись на те, що сторони, знаходячись у шлюбі, уклали з АКІБ «Укрсіббанк» договір кредитування, з метою придбання автомобілю. Придбав автомобіль, сторони разом сплачували належні кредитні внески, але після розірвання шлюбу відповідач забрав автомобіль у своє користування, в подальшому розпорядився ним за власним розсудом. Тому позивачка просить стягнути з нього половину коштів, сплачених сторонами в рахунок погашення кредитної заборгованості, за час шлюбу - 6864,00 доларів США, тобто 3432,00 доларів США, що еквівалентно 27387,36 грн. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, підтвердив наведені обставини справи, але вважає, що розподілу між сторонами підлягає вартість автомобілю на час його продажу 6 вересня 2011 року - 38459,42 грн. Вислухав пояснення сторін, вивчив матеріали справи, суд приходить до наступного: Сторони знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 4 червня 2004 року по 11 травня 2011 року. 19 вересня 2007 року, тобто під час знаходження у шлюбі, відповідач уклав з АКІБ «УкрСиббанк» договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, за яким придбав у кредит, з умовою щомісячного погашення вартості, автомобіль ВАЗ 21121, 2007 р.в., реєстраційний номер [NUMBER]. За час шлюбу сторонами разом було сплачено в рахунок заборгованості за кредитом в сумі 6864,00 доларів США, згідно виписки по кредитному договору. Після розірвання шлюбу відповідач продовжив вже одноособово користуватися вказаним автомобілем, самостійно сплачував кредитні внески, та 6 вересня 2011 року продав його [PERSON] за 38459,42 грн., погасивши після цього заборгованість перед банком. Згідно ч.1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ч.1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, суд вважає, що спільною сумісною власністю подружжя, набутою в період шлюбу, є частина автомобілю вартістю, яка відповідає сумі внесків, сплачених в період шлюбу за рахунок сімейного бюджету сторін. Враховуючи принцип рівності часток сторін, стягненню з відповідача підлягає половина суми вказаних внесків, тобто 3432,00 доларів США. В зв*язку з наведеним, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд стягнути з нього у відшкодування шкоди 222 170 грн., посилаючись на те, що позивачка є власником автомобілю [PERSON] 2008 р., як спадкоємиця після смерті сина [PERSON] Вказаний автомобіль незаконно знаходився у користувача, рішенням суду був витребуваний в нього, але не повернутий в натурі в звязку з відсутністю. Згідно висновку експерта, вказаний автомобіль коштує 222 170 грн., тому позивачка просить стягнути ці гроші з відповідача замість автомобілю. В судовому засіданні представник позивачки підтримав її позовні вимоги, просить суд задовольнити позов, посилаючись на вищенаведені обставини. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заперечення, в якому просить закрити провадження у справі, оскільки вказаний спір вже вирішений іншим судом. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Згідно мотивувальної частини заочного рішення Іванівського районного суду Одеської області від 11 грудня 2015 року, [PERSON] є власницею автомобіля [PERSON] 2008 р.в. Вказаний автомобіль вибув з володіння позивачки в незаконне користування [PERSON], який передав його в користування [PERSON] Останній, в свою чергу, незважаючи на накладений арешт, незаконно відчужив автомобіль [PERSON]. Резолютивною частиною заочного рішення Іванівського районного суду Одеської області від 11 грудня 2015 року у [PERSON] витребувано на користь [PERSON] автомобіль [PERSON] 2008 р.в. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. З огляду на матеріали справи судом встановлено, що права та інтереси [PERSON] вже захищені рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 11 грудня 2015 року, яким витребувано на її користь з чужого незаконного володіння автомобіль [PERSON] 2008 р.в. Обставина, на яку посилається позивачка в обґрунтування своїх позовних вимог - відсутність вказаного автомобілю в натурі може бути підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення суду, як то передбачено ст. 373 ЦПК України, тобто вказане питання вирішується в порядку виконання вже винесеного судового рішення. Враховуючи наведене, в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просять суд визнати за нею право власності на 44/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами який розташований за адресою: Одеська область, м. Біляївка, пров. Матросова, №15/2, який належав її батьку [PERSON], померлому 04.05.2009 року. Позивачка в судове засідання не зявилася, просила слухати справу без її участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву, в якої проти задоволення позову не заперечує та просить розглянути справу за його відсутністю. Дослідивши докази, вивчив матеріали справи, суд приходить до наступного. 04 травня 2009 року помер батько позивачки [PERSON], згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД №180773, актовий запис №106. Після його смерті відкрилась спадщина, а саме: 44/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами: літня кухня, сарай, огорожа, який розташований за адресою: Одеська область, м. Біляївка, пров. Матросова, №15/2. На спадщину позивачка є спадкоємицею по закону, інші спадкоємці відсутні. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними спорудами [PERSON] звернулася із заявою до Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області, однак листом №158/02-14 від 01.02.2011 року отримала відмову, так як не наданий витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно. Згідно довідки КП «БТІ Одеської міської ради» від 18.03.2010 року за №410, вбачається, що [PERSON] не зареєстрував на себе вказану частину житлового дому, а після проведення перерахунку від 22.01.2008 року іншим співвласниками будинку та отримання ними свідоцтва про право власності доля [PERSON] складає 44/100 частин житлового будинку, але свідоцтво право власності не отримав. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Враховуючи вищевкладане, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просять суд встановити факт прийняття спадщини після смерті батька [PERSON]М, померлого 16.12.2002 року та визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на спадщину, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами: сарай, льох, огорожа що розташовані за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Маринівка, вул. Гагаріна, 25. Позивачка в судове засідання не зявилася, але на адресу суду надіслала заяву в якій просить позовні вимоги задовольнити, та розглянути справу без її участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але на адресу суду надіслав заяву, проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить розглянути справу за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. 16.12.2002 року помер батько позивачки [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ЖД №432119, видане повторно Виконавчим комітетом Маринівської сільської ради Біляївського району Одеської області, актовий запис №21. Після його смерті залишалась спадщина, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами: сарай, льох, огорожа що розташовані за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Маринівка, вул. Гагаріна, 25. З метою оформлення своїх спадкових прав на вищевказаний житловий будинок позивачка подала заяву до приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Одеській області, але листом № 1132/02-14 від 06.04.2016 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим що відсутні правовстановлюючі документи. Той факт, що житловий будинок належав на праві приватної власності [PERSON] підтверджується довідкою Маринівської сільської Ради №93/02-18 від 01.04.2016 року про те що [PERSON] дійсно був зареєстрований та постійно мешкав за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Маринівка, вул. Гагаріна, 25; витягу з погосподарської книги №2 за 2016 рік згідно із записом якого вищезазначений будинок з надвірними спорудами належить з дня будівництва [PERSON] Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Враховуючи вищевкладане, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, де просить змінити розмір аліментів, визначених рішенням суду. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що від спільного шлюбу з відповідачем мають доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 21 серпня 2013 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини, в твердій грошовій сумі у розмірі 450 гривень щомісячно, до досягнення дочкою повноліття. Визначений судовим рішенням розмір аліментів є недостатнім для нормального матеріального забезпечення дитини. Просить змінити розмір аліментів, одначасно змінивши спосіб їх присудження та стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Позивачка просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач до суду не з»явився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає частково, не заперечує сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, де прохає стягнути аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку /доходу/ відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.11.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач проживає окремо, матеріальну допомогу дитині не надає. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала через канцелярію суду заяву, в якій просила позов задовольнити повністю, справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав через канцелярію суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що на утриманні позивачки знаходиться неповнолітня дочка [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії 1-КЕ № 120166, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Новосанжарського районного управління юстиції Полтавської області, 17 вересня 2010 року. В даний час сторони припинили сімейно-шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, проживають окремо. Відповідач коштів на утримання дитини не надає, чим порушує вимоги ст. 180 СК України, згідно якої, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Розмір аліментів встановлюється ст.183 СК України. Суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача в розмірі ? частини його заробітку. Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання в межах місячного платежу. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 551 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved