Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним вище позовом, в якому просить виключити з актового запису №811 від 24.11.2017 року про народження дитини даних про те, що батьком є [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що 26.07.2013 року вона уклала шлюб з відповідачем та від вказаного шлюбу у них є син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. З жовтня 2015 року сторони зупинили шлюбні відносини, так як сімейне життя не склалося. З 08.05.2016 року позивачка знаходиться у фактичних шлюбних відносинах з другим чоловіком [PERSON] та ведуть спільне господарство, а лише 13.01.2017 року шлюб з відповідачем було розірвано та 06.08.2017 року у неї народився син, батьком якого є [PERSON] Оскільки шлюб між нею та відповідачем розірваний тільки 13.01.2017 року, а син народився до спливу десяти місяців від дня розірвання шлюбу, Біляївський міськрайонний відділ РАЦС батьком записав відповідача. Відповідач відмовляється звертатися із спільною заявою до Біляївського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. У звязку з вище викладеним позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року\~внесенні зміни до відповідних Кодексів. Згідно п. 9 ч. 1 Розділу\~ХІІІ\~Перехідних положень ЦПК України, із змінами внесеними відповідно до зазначеного\~Закону, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Враховуючи, що внесенні зміни до\~ЦПК України\~набрали чинності 15 грудня 2017 року, суд вважає розглянути справу за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. До судового засідання позивачка не з`явилася, але надала до суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, на позові наполягала (а.с.21). Відповідач до судового засідання не з`явився про причини не явки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи згідно оголошення в газеті «Одеські Вісті» (а.с.22). Клопотань про відкладення слухання справи від нього не надходило. При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 281 ЦПК України Біляївським районним судом Одеської області була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків. В судовому засіданні було встановлено, що 26.07.2013 року позивачка уклала шлюб з відповідачем [PERSON] згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД №191225 від 26.07.2013 року (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ЖД №538728 від 24.11.2017 року, виданого Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] народився 06 серпня 2017 року, його батьками записано: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] (а.с.7). Згідно рішення Біляївського районного суду Одеської області від 13.01.2017 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.8). На підставі ст. 3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (ратифікованою Україною 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до\~ст. 121 СК України\~права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них. За змістом ст.122 вказаного Кодексу дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документів закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Відповідно до ч.1 ст. 138 СК України, жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Пунктом 11 Постанови ПВСУ від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам слід ураховувати, що відповідно до\~ст. 136 СК України\~оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України, - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено. За положеннями\~ст. 134 СК України\~\~на підставі заяв осіб, зазначених у\~статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до\~ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. У рішенні Європейського Суду з прав людини (надалі\~ЄСПЛ) у справі «Кроон проти Нідерландів» (заява № 18535/91 від 27 жовтня 1994 року) було констатовано, що неможливість для замужньої жінки оскаржити у законному порядку батьківство законного чоловіка на свою дитину, щоб зробити можливим визнання дитини її біологічним батьком, протирічить праву на повагу до сімейного життя, яке передбачено ст. 8 Конвенції. У вказаному рішенні ЄСПЛ зазначив, що відповідно до принципів, які випливають з практики Суду, у випадку встановлення існування сімейного звязку з дитиною, держава повинна діяти таким чином, щоб дозволити цьому звязку розвиватися, при цьому необхідно забезпечити цьому звязку правовий захист, що дасть можливість\~з самого народження або як тільки стане надалі можливим об`єднання дитини із сім`єю. Таким чином, існував позитивний обовязок уповноважених владних органів надати у найкоротші строки дозвіл на утворення повноправних законних звязків між біологічним батьком та його сином. На думку Суду, принцип «поваги сімейного життя» вимагає переваги біологічної та суспільної дійсності над встановленою законом презумпцією, яка існує попри як установленим фактам, так і волі зацікавлених осіб, нікому при цьому не приносячи реальної користі. З обставин, викладених у позовній заяві та встановлених в судовому засіданні суд вважає, за можливе позов задовольнити.

Outcome: approved