Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Позивачка звернулася до Покровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, а саме, просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина студента [INFO], [INFO] до досягнення ним двадцяти трьох річного віку в розмірі ? частки (але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) від заробітку відповідача щомісячно, починаючи із дня предявлення цього позову. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що перебувала у шлюбі з [PERSON], від даного шлюбу вони мають спільного сина [PERSON], [INFO]. На даний час вони разом не проживають, шлюб між сторонами розірвано. Син проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. 08.10.2012 року сину виповнилося 18 років, станом на теперішній час він продовжує навчання в Дніпропетровському державному аграрно-економічному університеті на денному відділенні і потребує коштів на утримання. В судове засідання зявилися позивачка, представник позивачки, представник відповідача. Представник позивачки, за погодженням з позивачкою, позовні вимоги підтримав, в судовому засіданні змінив позовні вимоги в частині того, що просив стягнути аліменти з 01.09.2017 року до дня досягнення дитиною 23 років, у розмірі ? частки (але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) від заробітку відповідача щомісячно. Представник відповідача проти стягнення аліментів з 01.09.2017 року до дня досягнення дитиною 23 років, у розмірі ? частки (але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) від заробітку відповідача щомісячно не заперечував. Заслухавши сторони, представників сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 3\~ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до положень\~ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст. 182 СК України. Згідно ч. 2\~ст. 200 СК України\~при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. В свою чергу,\~ст. 182 СК України\~передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, дочки, сина; можливість надання утримання другим з батьків, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що позивач та відповідач є рідними батьками [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-КИ № 276993, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Покровського району Дніпропетровської області 01.11.1994 року (а. с. 4). [PERSON] навчається за денною формою навчання в Дніпропетровському державному аграрно-економічному університеті ІІ-СК курсу освітній ступінь «бакалавр» інженерно-технологічного факультету, що підтверджується довідкою № 2326 від 19.06.2017р. (а.с. 5). Відповідно до довідки № 2447 від 01.09.2017 року, виданої [PERSON], він є студентом І-го курсу освітній ступінь «магістр» інженерно-технологічного факультету Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету (копія довідки, а. с. 40). Суд встановив, що у зв'язку з продовженням навчання дитина потребує матеріальної допомоги. Так, зокрема, дитина студент проживає у гуртожитку, за який стягується плата, що підтверджується договорами найму житлового приміщення та реєстрації у гуртожитку [PERSON] (копії а. с. 41, 44-45), в період з 01.09.2016 року по 31.09.2018 року. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], знаходиться у працездатному віці, медичних документів, які б підтверджували наявність обставин, зумовлюючих обмеження для повноцінної праці відповідач, представник відповідача не надав, дохід отримує з різних джерел, як у натуральній формі так і у грошовій, інших утриманців не має.\~ Судом також установлено, що відповідач надавав матеріальну допомогу в добровільному порядку, що підтримується копіями квитанцій в період 201602107 року (а.с. 32-34). Визначаючи розмір аліментів, суд враховує те, що обов'язок надавати матеріальну допомогу на утримання сина, який продовжує навчатись, є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Відповідно до положень\~ст. 51 Конституції України\~та\~ст.180 СК України, згідно з якими батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до\~ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обовязки у сімейних відносинах, шлюбі та сімї. Відповідно обовязок по утриманню дитини в рівних частках покладається на його батьків. Суд встановив, що позивачка повністю виконує свій обовязок по утриманню свого повнолітнього сина, який продовжує навчання, але при цьому останній все одно потребує матеріальної допомоги від відповідача, який має можливість надавати таку допомогу, що підтверджено документально, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, згідно\~ст. 5 ЗУ «Про судовий збір»\~від сплати судового збору звільняються позивачі за позовом про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3\~ст. 88 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, при винесенні рішення, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved