Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що з 06 вересня 2006 року по 10 жовтня 2019 року перебувала в зареєстрованому шлюбі [PERSON] - відповідачем за даним позовом. Від даного шлюбу сторони мають син, [PERSON] , [INFO] . В період нашого шлюбу, а саме 30 серпня 2006 року сторони за договором купівлі-продажу квартири серія ВЕВ 593366, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ануфрієвим А.О. придбали квартиру [ADDRESS] , яка була оформлена на ім`я відповідача - [PERSON] . Вказана квартира була придбана сторонами в інтересах сім`ї і є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки відповідно до ч.2 ст.60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Тому позивачка просить визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , набуту нею з відповідачем [PERSON] у період шлюбу та зареєстровану на ім`я відповідача та стягнути з відповідача судовий збір сплачений при подачі позову до суду. Позивачка, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Представник позивачки надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, справу просить розглядати без його участі та участі його довірительниці. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. У відповідності до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд вважає, що між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами сімейного та цивільного законодавства. Положення ч. 2 ст. 60 СК України гарантує подружжю, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 70 СК України, встановлено, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Судом встановлено, що з 06 вересня 2006 року по 10 жовтня 2019 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають син, [PERSON] , [INFO] . В період нашого шлюбу, а саме 30 серпня 2006 року сторони за договором купівлі-продажу квартири серія ВЕВ 593366, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ануфрієвим А.О. придбали квартиру [ADDRESS] , яка була оформлена на ім`я відповідача - [PERSON] . Вказана квартира була придбана сторонами в інтересах сім`ї і є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки відповідно до ч.2 ст.60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, квартира, набута сторонами за час шлюбу є спільною сумісною власністю подружжя та оскільки відповідач не заперечує проти позову то позов підлягає задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача 975,72 грн. судового збору сплаченого при подачі позову до суду.

Outcome: approved