Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.04.2014 року вона придбала у ПАТ «Лебединський автотранс 15942» за договором купівлі-продажу приміщення гаража 1917 року побудови загальною площею 96,1 м2 під літ. - «Ж/4», розташоване за адресою: [ADDRESS] Сумської області. Згідно даного договору відповідач взяв на себе зобов'язання в десятиденний термін з моменту підписання угоди укласти договір купівлі-продажу вказаного нерухомого майна через Лебединську нотаріальну контору, але свої зобов'язання не виконав д цього часу. Тому позивачка просила визнати за нею право власності на вказану будівлю гаража, судові витрати покласти на відповідача. В судове засідання позивачка не з'явилася, в наданій заяві свої вимоги підтримала в повному обсязі та просила справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав. Представник третьої особи в судове засідання не прибув, в наданій заяві проти позову не заперечив та просив справу розглянути у його відсутності. Вислухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини щодо права власності на нерухоме майно, позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні було встановлено наступне. 29.04.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Лебединський автотранс 15942» укладено договір купівлі-продажу (а.с. 14), згідно якого відповідач продав, а позивачка придбала нерухоме майно - приміщення гаража 1917 року побудови загальною площею 96,1 м2 під літ. - «Ж/4», розташоване за адресою: [ADDRESS] Сумської області. Договір купівлі-продажу, укладений між [PERSON] та ПАТ «Лебединський автотранс 15942», нотаріально посвідчений не був. Передача майна відбулася згідно акту приймання-передачі від 30.04.2014 року (а.с. 15). Також встановлено, що при укладенні договору відповідач зобов'язався в десятиденний термін посвідчити дану угоду нотаріально, що визначено п. 2.1 Договору (а.с. 14). 10.05.2014 року позивачка зверталася до ПАТ «Лебединський автотранс 15942» з листом (а.с. 17) щодо вирішення даного питання, але договір не посвідчено до цього часу, тобто відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання. Відповідно ст. ст. 317, 328 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно вимог ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно вимог ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, так як встановлено, що права позивачки порушені, а тому підлягають захисту. Долю судових витрат суд вважає необхідним вирішити згідно ст. 88 ЦПК України, поклавши їх сплату на відповідача.

Outcome: approved