Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, у якому вказує, що 02.12.2005 року вона придбала житловий будинок [ADDRESS]. Вона на праві приватної власності користується вказаним будинком. Крім неї, у вказаному житловому будинку зареєстровані [PERSON] - чоловік і [PERSON] - син. На час придбання житлового будинку їй не було відомо, що в ньому зареєстрований [PERSON], який є брат колишнього власника даного житлового будинку. Зі слів брата відповідача - [PERSON], який проживає по сусідству, відповідач, будучі зареєстрованим у вказаному житловому будинку, не проживав в ньому з 1996 року, він проживає і зареєстрований у [ADDRESS]. Позивачіка просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщення у вищевказаному житловому будинку. В судовому засіданні позивачка і 3-і особи наполягають на заявлених вимогах та просять їх задовольнити, суду пояснили, що в 2005 році позивачка купила вищевказаний будинок. Після покупки вона взнала, що у вказаному будинку залишився зареєстрованим відповідач - [PERSON], який був членом сім'ї колишнього власника будинку [PERSON] і ніякого відношення до них не має. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, відповідно до ч.4, ч.9 ст.74 ЦПК України від нього не надійшло заяви про відкладення слухання справи. Згідно ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України, оскілки відповідач, який повідомлений належним чином повторне не з'явився в судове засідання, суд вважає можливим розглянути дану справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення, на підставі наявних у ній даних та доказів. Про постановлення заочного рішення позивачка і 3-і особи не заперечували. Суд, вислухавши позивачку, 3-х осіб, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно договору купівлі-продажу від 02.12.2005 року, нотаріально посвідченого та зареєстрованого у встановленому законом порядку у КП «БТІ» м. Донецька, що підтверджується копіями договору купівлі - продажу, витягу з державного реєстру правочинів та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, позивачка є власником житлового будинку [ADDRESS]. Згідно довідки Громадського комітету №3 Кіровського району м. Донецька у житловому будинку зареєстровані і проживають позивачка і члені її сім'ї: [PERSON] - чоловік і [PERSON] - син. Згідно акту № 462 від 10 червня 2014 року, складеного за участю сусідів та завіреного Громадським комітетом мікрорайону №3 Кіровського району м. Донецька, відповідач [PERSON] з 1967 року у житловому будинку [ADDRESS] не проживає, особистих його речей в будинку не має. Відповідно до ст. 386 ч.2 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ч.2 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З пояснень свідків [PERSON] і [PERSON] встановлено, що відповідач з 1967 року у вищевказаному житловому будинку не проживає, ніяких його речей в будинку не має. Оцінюючі зібрані докази, суд вважає, що в судовому засіданні було встановлено, що відповідач відповідач [PERSON] з 1967 року у житловому будинку [ADDRESS] не проживає без поважної причини, та втратив право користування житлом за вищевказаною адресою. На підставі викладеного та

Outcome: approved