Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до Козятинської міської ради Вінницької області про визнання права на спадщину за законом на гараж. В обґрунтування своїх позовних вимог вона вказала, що [INFO] року помер її чоловік - [PERSON] , який постійно проживав в [ADDRESS] . Після смерті якого залишилось спадкове майно, яке складається з гаража, що знаходиться по [ADDRESS] в с. Козятині Козятинського району Вінницької області. Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом. Інших спадкоємців, крім неї, немає. Спадщину позивачка прийняла відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦКУкраїни, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини у зазначеній квартирі ( а.с. 16). Проте отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на гараж не може, так як за життя [PERSON] не отримав правовстановлюючий документ на зазначений гараж. Просить захистити її право за судовим рішенням. Позивачка в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про день та час слухання справи, однак від неї надійшла заява , в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить справу розглядати в її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, однак від представника відповідача - [PERSON] надійшла заява, в якій він позов визнає і просить справу розглядати в його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи , суд прийшов до висновку, що визнання позову представником відповідача необхідно прийняти , оскільки це не суперечить закону і не порушує чиїх -небудь прав та інтересів. Так, судом встановлено, що [INFO] року помер чоловік позивачки - [PERSON] , який постійно проживав в [ADDRESS] (а.с.7,24) . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з гаража, що знаходиться по [ADDRESS] в с. Козятині Козятинського району Вінницької області ( а.с. 16-18, 20-23). Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом. Інших спадкоємців, крім неї, немає. Спадщину позивачка прийняла відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦКУкраїни, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в [ADDRESS] (а.с.5,24) . Проте отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на гараж не може, так як за життя [PERSON] не отримав правовстановлюючий документ на зазначений будинок , хоч згідно технічного паспорта від 24 жовтня 2014 року, кадастрового плану земельної ділянки, експлікації земельних угідь(форма 6- зем) , будівельного паспорту на застройку земельного участку за [PERSON] рахується гараж , що знаходиться по [ADDRESS] ( а.с. а.с.а. 14, 15,16-18, 20-23 ). Те , що позивачка перебувала з [PERSON] у шлюбі підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] ( а.с. 8). Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст.ст.1216, 1223, 1261, 1268 ЦК України, згідно з якими спадкуванням є перехід прав та обов'язків( спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців); право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом, одержують особи , визначені у ст. ст. 1261-1265 ЦК України. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя , хто його пережив , та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі наведеного,

Outcome: approved