Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на її користь на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та визначити їх у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що вона з відповідачем у справі перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачкою. Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 19.12.2017 з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. На думку позивачки визначений рішенням суду розмір аліментів вже не відповідає вимогам ч.2 ст.182 СК України, оскільки є меншим від мінімального гарантованого законом розміру, та на даний час є недостатнім для забезпечення повноцінного розвитку дітей. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести у її відсутність, позовні вимоги підтримує, позов просить задовольнити. Проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи, відзиву, не подавав. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, та не подано відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що позивачка проти ухвалення заочного рішення не заперечує, суд, вважає за можливе розглянути справу та ухвалити заочне рішення по ній, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідач по справі [PERSON] є батьком двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.7-8). Заочним рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 19 грудня 2017 року по цивільній справі №291/890/17 із [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 (одній тисячі) грн. щомісяця на кожну дитину, починаючи стягнення з 08.08.2017 року і закінчуючи повноліттям дітей (а.с.4). Згідно довідки виданої виконкомом Яполотської сільської ради Костопільського району Рівненської області від 18.11.2018 №1573 вбачається, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] , та до складу її сім`ї входять: батько - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Згідно зі ст.18 «Конвенції про права дитини» держави - учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до п.4 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно матеріалів справи вбачається, що з часу ухвалення Андрушівським районним судом Житомирської області рішення по цивільній справі №291/890/17 змінилася економічна ситуація в країні, зросли ціни на продукти харчування, одяг, взуття, ліки, житлово - комунальні послуги. Разом із тим потреби дітей із віком змінилися та збільшилися в силу їх росту та розвитку, змінився прожитковий мінімум для дітей. При цьому, обов`язок по утриманню дітей не може бути покладений виключно на матір. Тому розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання дітей в твердій грошовій сумі - по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину є недостатнім для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дітей та підлягає збільшенню до 2000 грн. щомісячно на кожну дитину. Стаття 430 ЦПК України передбачає випадки обов`язкового і факультативного негайного виконання рішення суду. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки на даний час на виконанні у виконавчій службі перебуває виконавчий лист по цивільній справі №291/890/17, а дане рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, тому підстави для негайного виконання рішення суду відсутні. Згідно положень п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 у зміненому розмірі аліменти підлягають стягненню починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи вищезазначене, позов підлягає частковому задоволенню. Оскільки позивачка у відповідності до положень Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду з позовом про збільшення розміру аліментів була звільнена від сплати судового збору, суд на підставі ст.141 ЦПК України стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial