Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну способу стягнення аліментів та збільшення розміру аліментів та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, посилаючись на те, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 10.10.2017 року стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1600 грн. Так, кошти відповідач сплачував до листопада 2019 року, а потім практично припинив виплату аліментів. Станом на сьогоднішній день розмір аліментів на утримання сина є недостатнім, а тому вона просила змінити спосіб стягнення аліментів та збільшити розмір аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 100 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, а також просила стягнути пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 27 601 грн. 17.09.2021 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження та проведення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивачки не з`явився, подав заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, заяв та клопотань до суду не направив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 10.10.20217 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1600 грн. щомісячно, починаючи з 28 липня 2017 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованість по аліментах [PERSON] становить 27 601 грн. 00 коп. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тількист.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Суд, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, вважає що є підстави для задоволення позовних вимог та зміну способу та розміру стягнення визначених раніше судом аліментів, а саме до 1/4 частини всіх видів заробітку. Але в частині визначення мінімального рівня в розмірі 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд не погоджується із позивачкою і в цій частині вважає за необхідне привести вимогу в цій частині із вимогами законодавства, а саме ст. 182 СК України, яка встановлює мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не нижче 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Згідно ч.3 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Згідно зч.1ст.196СК України,у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Перевіривши розрахунок неустойки, який додала до позовної заяви позивачка, суд прийшов до висновку, що формула, яку використовує позивач, відповідає вимогам ч.1 ст.196 СК України та роз`ясненням, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі 572/1762/15-ц та у постанові від 03.04.2019 року у справі 333/6020/16-ц, де вказано, що розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. За правилами ст.196 СК України суд може стягнути неустойку по сплаті аліментів не більше 100 відсотків заборгованості, то суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 27 601 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 908,00 грн. х 2, як за дві позовні вимоги.

Outcome: partial