Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом і просила визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 7,53 в умовних кадастрових гектарах із земель сільськогосподарського закритого акціонерно-пайового товариства ім. Ілліча, розташовану на території Козаченської сільської ради Путивльського району Сумської області, у порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO] в с. Шулешівка Путивльського району Сумської області. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що як спадкоємець першої черги за законом спадщину після смерті матері прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння її майном, але нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну частку (пай) у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на це майно відсутній. Посилаючись на зазначене, просила позов задовольнити, поклавши судові витрати на неї. У підготовче засідання позивачка не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, свої позовні вимоги підтримала. Відповідач також не з'явився, надав суду письмову заяву про визнання позову, просив справу розглянути за відсутності його представника. Про правові наслідки визнання позову обізнаний. За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленомустаттями 206, 207 цього Кодексу. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на матеріали справи, на підстави ст. 529 ЦК Української РСР позивачка є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO] в с. Шулешівка Путивльського району Сумської області. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася та заповіт від її імені не посвідчувався, що вбачається з витягів зі Спадкового реєстру. При цьому прийняла спадщину шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном (розпорядилася речами померлої), що підтверджується довідкою сільської ради. До спадкового майна входить право на земельну частку (пай) розміром 7,53 в умовних кадастрових гектарах із земель сільськогосподарського закритого акціонерно-пайового товариства ім. Ілліча, розташовану на території Козаченської сільської ради Путивльського району Сумської області, що вбачається з листа-відповіді Відділу у Путивльському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 02.03.2018 про навність у Книзі реєстрації сертифікатів на право земельну частку (пай), що видаються Путивльською районною державною адміністрацією членам зазначеного товариства Козаченської сільської ради, запису про наявність сертифіката серії [NUMBER] від 16.09.1996 на цю частку (пай) на ім'я [PERSON] Однак отримати в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину на вказане спадкове майно позивачка не може з причини відсутності оригіналу правовстановлюючого документа на нього, що вбачається з листа нотаріуса. У той же час, пунктами 2, 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 №720/95 визначено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є : свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Як роз'яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК Української РСР (1963 р.) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Частиною 2 ст. 548 ЦК Української РСР (1963 р.) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР (1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Встановивши, що правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) було втрачено, а видача його дубліката чинним законодавством не передбачена, що унеможливлює реалізацію позивачкою своїх спадкових прав, суд вважає, що останні підлягають судовому захисту, а визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, інтереси та свободи інших осіб. Судові витрати не розподіляються судом ураховуючи відповідне клопотання позивачки. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved