Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача, у якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами 30 вересня 2009 року та зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 3622; вирішити питання судових витрат. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що протягом сімейного життя відповідач вчиняв фізичне і психологічне насильство. Від шлюбних відносин у сторін народилось троє дітей. З вересня 2019 року разом не проживають. Подрунжі відносини не підтримують. Спільного господарства не ведуть. Зважаючи на поведінку відповідача збереження шлюбу є неможливим, а тому просить позов у відповідності до ст. ст. 105, 110 Сімейного кодексу України задовольнити. У відповідності до ст. 141 ЦПК України вирішити питання судових витрат. 02 березня 2020 року відповідачем подано до суду відзив, який містить заперечення на позов. Наводить аргументи, що протягом останніх п`яти років позивачка не проживає із відповідачем та дітьми, а тому сімейне життя почало втрачати почуття любові, взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейне життя, постійні конфлікти та суперечки все це призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спільне господарство не ведуть. Попри заперечення, просить позов задовольнити, адже шлюб зберегти неможливо. 27 січня 2020 року ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 13 березня 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження. 13 березня 2020 року представником позивача адвокатом Федькович Г. В. подано до суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача. Позовні вимоги підтримує повністю. Просить позов задовольнити. У судове засідання відповідач не з`явився, хоча повідомлявся про дату час і місце судового засідання під розписку у суді, що підтверджено матеріалами справи; від нього надійшов відзив, а тому суд, враховуючи думку представника позивача щодо розгляду справи у їх відсутності, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності осіб, що не з`явились на підставі наявних у ній даних. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Суд установив, 30 вересня 2006 сторони зареєстрували шлюбу у приміщенні міського відділу реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 3622, що підтверджено оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбних відносин у сторін народилось троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копіями свідоцтв про народження. У зв`язку із наявністю підстав для розірвання шлюбу, позивач звернувся до суду із позовом за захистом свого порушеного права. Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які врегульовані нормами глави 11 (припинення шлюбу), зокрема статті 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому, згідно з частини 1 статті 112 цього Кодексу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Разом із тим, суд установив, що сторони міцної сім`ї не створили, не підтримують шлюбних відносин, у зв`язку із чим такі фактично припинились. Також, суд враховує фактичні взаємини подружжя. Таким чином, аналізуючи відповідні положення норм права та враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підставний, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі; при обставинах, зазначених позивачкою у позові, в останньої відсутні які-небудь почуття до відповідача та збереження такого шлюбу суперечить її інтересам. Враховуючи наведене вище, суд прийшов переконання, що порушене право позивачки щодо припинення шлюбу, підлягає захисту, шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу повністю. Разом із тим, суд застосовує спеціальні норми, які містяться у статті 112 Сімейного кодексу України та враховує загальні положення законодавства на які посилалась позивач у позовній заяві. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачкою при поданні позову до суд сплачено судовий збір у сумі 840,80 грн, що підтверджено квитанцією, яка міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 840,80 грн.\~

Outcome: approved