Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, та просить постановити рішення, яким стягнути на її користь в інтересах доньки [PERSON], [INFO] - ? частину понесених нею додаткових витрат на лікування з батька [PERSON], а саме 4 822,88 гривен. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що від шлюбу з відповідачем у неї є дитина, [PERSON], [INFO]. Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 23.03.2011 року з відповідача щомісячно стягуються аліменти на її утримання в розмірі 500 гривен. Донька [PERSON] є інвалідом з дитинства, постійно потребує стороннього догляду та систематичного лікування, в зв'язку з чим [PERSON] витратила на лікування 9 645,77 грн. та вважає за необхідним стягнути з відповідача ? частину зазначених витрат. Позивачка в судове засідання не прибула, повідомлена належним чином (а.с.65), подала заяву про підтримання позовних вимог, наполягала на їх задоволенні, та справу просила розглянути у її відсутність (а.с.67). Відповідач в судове засідання не прибув, хоча повідомлений належним чином за адресою свого постійного місця реєстрації (а.с.64, 66). Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України (а.с.67). Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що відповідач є батьком доньки позивачки, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER], видане 25.10.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції Одеської області (а.с.5). Згідно рішення Болградського районного суду Одеської області по справі № 2-287/11 з відповідача на користь позивачки стягнуті аліменти у розмірі 500.00 гривен щомісячно на утримання доньки [PERSON]. На підставі цього рішення видано виконавчий лист (а.с.9). Станом на 28 лютого 2015 року відповідач має заборгованість по виплаті аліментів на користь позивачки в розмірі 11 005.00 гривен (а.с.10). Аліменти сплачує не регулярно і не в повному обсязі, що підтверджується виписками з банківського рахунку позивачки (а.с.11-13). Відповідно до довідки Дмитрівської сільської ради Болградського району Одеської області №201 від 09.02.2015 року [PERSON] проживає та знаходиться на утриманні позивачки [PERSON] (а.с.6, 7). Донька позивачки навчається з [INFO] в Дмитрівській ЗОШ в 1-му класі з індивідуальною формою навчання, та має тижневе навантаження 10 годин (а.с.14). Згідно доданих до матеріалів справи: посвідчення дитини інваліда серії [NUMBER] (а.с.4), витягів із медичної карти амбулаторного хворого дитина хворіє на ДЦП,правосторонній геміпарез та на її лікування позивачка витратила з грудня 2012 року по січень 2015 року 9 645,77 грн., що підтверджується чеками аптечних установ (а.с.15-59). Відповідно до ч.1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов'язані брати участь в додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами, у тому числі його хворобою. Розмір участі одного з батьків в додаткових витратах на дитину у разі суперечки визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення (ст. 185 ч.2 СК України). З матеріалів справи та наявних у справі доказів вбачається, що донька позивачки, являється інвалідом з дитинства відповідно до посвідчення дитини-інваліда серії [NUMBER], видане Болградським УПтаСЗН 6.10.2011 року (а.с.4). Відповідачу суд пропонував надати пояснення, заперечення та усі наявні у нього докази на спростування доводів, викладених в позовній заяві (а.с.63, 66). Однак, відповідач проігнорував своє право надання суду доказів, та доведення перед судом їх переконливості, та жодних документів до суду не надав. Будь-яких інших доказів в підтвердження передбачених ст. 182 Сімейного кодексу України обставин на підтвердження матеріального стану та стану здоров'я як відносно позивачки, так і відносно відповідача суду не надано, окрім тих, що досліджені в судовому засіданні, не встановлено таких і при розгляді справи. Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою ( ч.1 ст. 141 СК України). На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що з відповідача підлягає стягненню ? частина додаткових витрат в розмірі 4 822,88 грн., понесених позивачкою на лікування доньки [PERSON], [INFO] (9 645.77 гривен : 2). Крім цього, в зв'язку з задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243.60 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved