overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по аліментам, мотивуючі свої вимоги тим що, з 04 вересня 1993 року по 21 липня 2005 року позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси з відповідача на користь позивачки присуджено аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини від заробітної плати щомісячно, однак після певного періоду часу виплати зупинилися. Станом на 08.05.2013 рік заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 5670,80 грн.. Відповідач добровільно не сплачує заборгованість. Крім того, на теперішній час матеріальний стан позивачки дуже тяжкий, тому вона звернулась до суду із позовною заявою та просить стягнути з відповідача заборгованість по аліментам на утримання сина [PERSON] в розмірі 5670,88 грн., та стягнути з відповідача неустойку за несплату аліментів за період з 31.07.2012 року по [INFO] в розмірі 15 935,27 грн.. Позивачка в судове засідання не з`явилась, але надала суду заяву з проханням задовольнити позовну заяву та слухати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином про причини неявки суд не сповістив. Вивчив матеріали справи, встановив факти та відповідні до них правовідносини, суд доходить висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, котрий було розірвано про, що Першим відділом РАГС Суворовського районного управління юстиції міста Одеси 21 липня 2005 року зроблено відповідний актовий запис № 355. а.с.6 [INFO] народився [PERSON], його батьками є [PERSON] та [PERSON]. а.с.5 Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси з [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 30.10.2006 року до [INFO] тобто до досягнення дитиною, повноліття. На підставі вищезазначеного Рішення було видано виконавчий лист. За заявою про примусове виконання Другим Малиновським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження. а.с.8 У відповідності з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 08.07.2013 року, який виданий другим Київським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції сума заборгованості по аліментам [PERSON] складає - 5670,88 грн.. а.с.7 Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішення суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Позивачем надано розрахунок неустойки за період з 31.07.2012 року по 08.05.2013 рік (всього 281 день) заборгованості (5670,88 грн.:100(%) х 281(днів) = 15935,27грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до свого колишнього чоловіка [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 2000 гривень щомісячно в період навчання їх доньки [PERSON]. Позов мотивує тим, що донька є студенткою першого курсу денної форми навчання Львівського державного університету внутрішніх справ. Вартість навчання за один рік становить 8100 грн., крім того значні витрати, а саме оплату на придбання комп'ютерної техніки, літератури, проїзд, придбання одягу, лікування несе позивач. В судове засідання позивачка не з»явилась, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, справу слухати без її участі. Відповідач 06.03.2018 р. подав відзив, з якого вбачається, що він позов визнає частково та просить ухвалити рішення про виплату ним аліментів щомісячно за час навчання дитини у розмірі 500 грн., в решті позовних вимог - відмовити. За таких обставин на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України прийнято рішення про проведення розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних засобів. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що буде справедливо позов задовільнити частково та стягувати з відповідача в користь позивача аліменти в розмірі 1100 гривень щомісячно до закінчення її навчання та до досягнення нею двадцяти трьох років при умові продовження навчання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до суду, в обґрунтування якого вказала, що з відповідачем вона сумісно проживала з 2012 року й до 07.03.2015 року. В їхні наміри входило укласти шлюб. Вона завагітніла й народила дочку [INFO] року, але відповідач не погодився визнати дитиною за свою й розірвав з нею будь-які стосунки. Оскільки вона впевнена, що біологічним батьком дитини є відповідач, то просить визнати його батьком народженої [INFO] року [PERSON] й стягнути на її користь аліменти в розмірі ? частини всіх видів доходу й заробітку відповідача на її користь, до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, з'ясував позицію сторін, дослідивши докази по справі, важає позовні вимоги такими, що підлягають повному задоволенню з наступних підстав: Із свідоцтва про народження (а.с. 6) вбачається, що [INFO] року народилась [PERSON], матір'ю якої записана позивачка, батьком - [PERSON]. З висновку судово-генетичної експертизи (а.с. 45-47) вбачається, що вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON] складає не менше 99,99999%. Таким чином, враховуючі положення ст. 61 ч. 1 ЦПК України про те, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, суд дійшов до висновку про те, що немає необхідності сторонам доказувати в суді факт сумісного проживання в період з 2012 року по грудень 2015 року між сторонами, оскільки сторони цього не заперечують, а необхідний доказ батьківства - висновок судової генетичної експертизи підтверджує батьківство відповідача, яке також не оспорюється сторонами. Оскільки судом встановлений й не оспорюється [PERSON] факт батьківства, а батьки повинні утримувати своїх дітей, з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання дочки - [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів доходу й заробітку відповідача щомісяця, але не менш 30% неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, до досягнення дитиною відповідного віку. Стягуючи аліменти в такому розмірі, судом враховані положення ст. 182 СК України, те, що відповідач офіційно не працює, утриманців не має, працездатний й не оспорює запропонований позивачкою розмір аліментних платежів. З відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави, оскільки позивачка звільнена від його сплати при подачі позовної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, відібрати у відповідача і передати їй дитину та визнати за нею право спільної сумісної власності на автомобіль,- 26.01.2016 року ухвалою Калинівського районного суду позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу виділено в окреме провадження. В позовних вимогах про розірвання шлюбу позивачка зазначає, що з відповідачем зареєстрували шлюб 08.10.2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Калинівського районного управління юстиції Вінницької області, за актовим записом № 183. До укладення шлюбу з відповідачем у них народилася донька [PERSON], [INFO] року. Спільне сімейне життя з відповідачем виявилося невдалим. Відповідач 29.09.2015 року переїхав проживати до своїх батьків в с. Сологубівка, Оратівського району, забрав доньку, свої речі, спільно нажите майно, кошти та свійських тварин. З того часу вони разом не проживають подружніх стосунків не підтримують Тому позивач звертається до суду з даним позовом. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Від відповідача також надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, оскільки спільне сімейне життя сторін виявилося невдалим. Сторони мають протилежні погляди на життя, на шлюб та сім'ю. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, між ними припиненні фактичні шлюбні відносини. Подальше збереження шлюбу є неможливим. Стаття 4 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки укласти шлюбні відносини та створити сім'ю. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Враховуючи, що шлюб сторін існує лише формально, фактично сім'я сторін розпалась, сторони разом не проживають з вересня 2015 року, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам малолітньої дитини, тому суд вважає що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка бажає відновити своє дошлюбне прізвище [PERSON], що відповідає вимогам закону. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивачка наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач не заперечував в судовому засіданні проти позовних вимог, просив шлюб розірвати. Матеріалами справи встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 17.12.1993 року, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Граденицькою сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис №50. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 03.07.2000 року Граденицькою сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис № 21. Причиною розірвання шлюбу є ті обставини, що сторони переконалися, що в них різні характери та погляди на сімейне життя, у зв'язку з чим постійно виникали сварки, що погано впливали на виховання їхнього сина. На примирення позивачка не згодна. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб. Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивачки такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Шлюб розпався остаточно, існує лише формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка до судового засідання не з'явилась, але від неї надійшла заява в якій вона наполягає на розірванні шлюбу та просить справу слухати у її відсутність. Відповідач до судового засідання не з'явився, але від нього надійшла заява в якій він не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу слухати у його відсутність. Судом за матеріалами справи встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 03.06.2006 року, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Вигодянською сільською радою Біляївського району Одеської області 03.06.2006 року, актовий запис №11. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва серія [NUMBER], виданого 04.02.2008 року Вигодянською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис № 8. Причиною розірвання шлюбу є ті обставини, що сторони переконалися, що в них різні характери та погляди на сімейне життя, у зв'язку з чим постійно виникали сварки, близько 3 років сторони не підтримують стосунки та не проживають. Шлюб у обох сторін перший. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб. Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивачки такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Шлюб розпався остаточно, існує лише формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до суду до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що відсутність взаєморозуміння, поваги й довіри привели до розпаду родини, подружні відносини припинені з жовтня 2010 року. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги підтримала у повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягала. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду телеграму відповідно до якої на розірвання шлюбу згодень. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе позов задовольнити. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободу, чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим суд приймає визнання відповідачем позову та вважає за можливе ухвалити рішення. Судом встановлено, що сторони одружились 16.10.1999 року, шлюб зареєстрували у Дніпровському відділі реєстрації актів громадського стану міста Херсона, актовий запис № 402. Суд вважає за необхідне шлюб розірвати, оскільки подальше спільне життя чоловіка й жінки, збереження родини суперечить їхнім інтересам. Родина розпалася. Сторони не вживали спроб до примирення, і в цей час, на думку сторін, така можливість втрачена. При таких обставинах суд вважає за необхідне шлюб розірвати. На підставі ст.ст. 104, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до суду до відповідача, в якому просить розірвати їхній шлюб. В обґрунтування позову, покликається на те, що між нею та відповідачем 01.04.2014 року було укладено шлюб, від якого у них народилася донька [PERSON], [INFO] року. З самого початку їхнє спільне життя не склалось. Відповідач почав вживати спиртні напої, не забезпечував сім»ю матеріально. З цієї причини у них почали виникати сварки, непорозуміння. Фактично після народження, їхньої дочки [PERSON], вони прожили всього два тижні. Вони посварились і він пішов геть. З цього часу вони не проживають разом, не підтримують сімейних відносин, тобто близько 2,5 років. До дочки відповідач приходить рідко, її вихованням не займається. Вона давно втратила любов та повагу до відповідача, вони стали чужими людьми. Примирення не можливе, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Позивачка просила позов задоволити з підстав, які викладені у позовній заяві, яку просила задоволити. Відносно ухвалення заочного рішення не заперечила. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити без змін. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши причин своєї неявки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до суду до відповідача, в якому просить розірвати їхній шлюб. В обґрунтування позову, покликається на те, що між нею та відповідачем 12.07.2010 року було укладено шлюб, від якого у них народилося двоє дітей : Вікторія, [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Коли донці було 1,5 року вона пішла від чоловіка. Згодом вони зійшлись. Однак, після народження сина, чоловік залишив її і з того часу вони проживають окремо. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені, спільного майна вони не нажили, відповідно не мають що ділити. Примирення між ними не можливе. Представник позивачки [PERSON] просила позов задоволити, з підстав, які викладені у позовній заяві. Відносно ухвалення заочного рішення не заперечила. Просить покласти на відповідача сплату судового збору. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши причин своєї неявки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до суду до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що відсутність взаєморозуміння, поваги й довіри привели до розпаду родини, подружні відносини припинені, проте відповідач у добровільному порядку шлюб розривати не бажає. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Після розірвання шлюбу позивачка просила залишити їй прізвище - [PERSON]. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Таким чином, відповідач вважається повідомленим про день та час судового засідання належним чином, та відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе позов задовольнити. Судом встановлено, що сторони одружились 08.04.1989 року, шлюб зареєстрували у Гвардійської селищної раді Сімферопольського району Кримської області, актовий запис № 47. Суд вважає за необхідне шлюб розірвати, оскільки подальше спільне життя чоловіка й жінки, збереження родини суперечить їхнім інтересам. Родина розпалася. Сторони не вживали спроб до примирення, і в цей час, на думку сторін, така можливість втрачена. При таких обставинах суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі ст.ст. 104, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до суду до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що відсутність взаєморозуміння, поваги й довіри привели до розпаду родини, подружні відносини припинені, проте відповідач у добровільному порядку шлюб розривати не бажає. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Після розірвання шлюбу позивачка просила повернути дошлюбне прізвище - [PERSON]. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Таким чином, відповідач вважається повідомленим про день та час судового засідання належним чином, та відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе позов задовольнити. Судом встановлено, що сторони одружились 30.01.2013 року, шлюб зареєстрували у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції АР Крим, актовий запис № 30. Суд вважає за необхідне шлюб розірвати, оскільки подальше спільне життя чоловіка й жінки, збереження родини суперечить їхнім інтересам. Родина розпалася. Сторони не вживали спроб до примирення, і в цей час, на думку сторін, така можливість втрачена. При таких обставинах суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі ст.ст. 104, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved