Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним заповіт її батька [PERSON], [INFO], складений 13 березня 2003 року та посвідчений державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори на користь неповнолітнього [PERSON], посилаючись на те, що під час вчинення та посвідчення оскаржуваного заповіту не було дотримано вільне волевиявлення заповідача. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка зазначає, що на момент посвідчення заповіту [PERSON] ввійшовши в довіру до її батька, переконала його скласти заповіт на її сина [PERSON] і це, нібито, буде підстава для того, щоб її не було позбавлено батьківських прав, що й 13 березня 2003 року мій батько зробив. [PERSON] являвся інвалідом першої групи по зору і відповідно він на момент складання заповіту не міг самостійно прочитати такий заповіт і навіть не міг самостійно звертатись в нотаріальну контору для його складання. Не зважаючи на складання заповіту заповідач ніколи не бажав і не хотів, щоб після його смерті його майно реально перейшло до спадкоємця по заповіту. Його волевиявлення при складанні цього заповіту не було вільним і не відповідало його внутрішній волі. Складання такого правочину (заповіту) було вчинено без наміру створення правових наслідків, для спадкоємця по заповіту. Також, позивачка зазначає, що вона являється дочкою померлого та є інвалідом третьої групи від загального захворювання і має право на обов'язкову долю, не враховуючи наявність заповіту. Представник відповідача [PERSON] у судовому засідання позов та його підстави не визнала, вважає що вищевказаний заповіт складений та посвідчений з дотриманням діючого законодавства в зв'язку з чим підстав для визнання його недійсним немає. Представник відповідача [PERSON] та відповідач у судовому засідання позов та його підстави не визнав, вважає що вищевказаний заповіт складений та посвідчений з дотриманням діючого законодавства в зв'язку з чим підстав для визнання його недійсним немає. Третя особа Головне управління юстиції в м. Києві в судове засідання не з'явилася, про час та дату судового засідання була повідомлена належним чином, надали клопотання про розгляд справи без участі їхнього представника. Свідок [PERSON] який є рідним племінником [PERSON], а також є братом [PERSON] В судовому засіданні пояснив, що разом з дядею та всіє родиноючасто збиралися. В процесі спілкування з дядею йому стало відомо, що його подруга [PERSON] вмовляє його написати заповіт на користь її сина для того, щоб її не позбавили батьківських прав. Але насправді свою квартиру він хоче заповісти своїй донці [PERSON]. В літку 2012 р. дядя потрапив в лікарню з інфарктом в БСП. [PERSON] там повідомив свідку, що не може укласти договір довічного утримання з позивачкою- [PERSON]., так як у нього зникли документи на квартиру. Він підозрює [PERSON] та її доньку.Свідок стверджував суду, що волевиявлення заповідача не було вільним та не відповідало його волі щодо розпорядження майном на користь [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, щоще в 2012 році [PERSON] мав намір скласти договір довічного утримання з позивачкою- [PERSON]., для цього навіть 27 липня 2012 року склав довіреність на неї та її матір - [PERSON] Але, так як оригінал правовстановлюючого документу на квартиру у [PERSON] було викрадено вони не мали змоги виконати його доручення. За доручення [PERSON] [PERSON] навіть із заявою про викрадення [PERSON] документів на квартиру зверталась в РУГУ Оболонського району м. Києва. Свідок стверджувала суду, що волевиявлення заповідача не було вільним та не відповідало його волі щодо розпорядження майном на користь [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснив,наймав квартиру [PERSON] з кінця 2001 р. по 2002 р. В судовому засіданні свідок стверджував суду, що волевиявлення заповідача не було вільним та не відповідало його волі щодо розпорядження майном на користь [PERSON] Суд, вислухавши пояснення сторін та свідків, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 10 липня 2015р. Відділом реєстрації смерті у м. Києві (с.с.12). Відповідно до ст.ст. 1218 та 1220 ЦК України у зв'язку із смертю [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема, на квартиру [ADDRESS] яка належала померлому згідно свідоцтва про право власності на житло від 01.06.1994 року (с.с.13). 13.03.2003р. [PERSON] був складений заповіт, посвідчений державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Мочульською О.В., яким він заповів все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право на ім'я [PERSON], [INFO]., відповідачу по справі (с.с.46). Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 29 жовтня 2015року, на момент відкриття спадщини заповіт є дійсним (с.с.48-49). Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до вимог ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. У судовому засіданні позивачка заявила, що заповіт не відповідає волі заповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлений позов, суду пояснила, що [PERSON] за життя не міг скласти заповіт на користь [PERSON], оскільки він ніколи не згадував про цей заповіт та підписав його під впливом відповідача, та не скасував його, оскільки довгі роки важко хворів. Неодноразово лікувався стаціонарно. Страждав на епісиндром, перенесення епілептичного припадку, церебральний атеросклероз ІІІ ст. Органічне слабоумство, ішемічна хвороба серця, атеросклероз, катаракта обох очей (повна сліпота). Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. За ст.82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до вимог ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч..1-3,5,6 ст.203 ЦК України, а саме - зміст правочину не може суперечити цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Підписання заповіту [PERSON] суд розцінює як таке, що не відповідало волі заповідача, а тому не було вільним. За таких обставин позовні вимоги щодо визнання недійсним заповіту від 13 березня 2003 року та посвідчений державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори на користь неповнолітнього [PERSON] слід задовольнити. За наведених доказів, досліджених і перевірених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved