Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги наступним. [PERSON] є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS], а власником іншої 1/2 частини - відповідач [PERSON], колишній чоловік позивачки. Квартира являє собою чотирикімнатне житлове приміщення, загальною площею 82,4 кв.м. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.12.2000р. було визначено порядок користування житловим приміщенням, яким позивачу виділено у користування кімнату № 3 загальною площею 17,00 кв.м. і кімнату № 10 загальною площею 12,3 кв.м., відповідачу виділено кімнати № 4 площею 12,4 кв.м. та кімнату № 5 площею 12,5 кв.м.; підсобні приміщення залишилися в спільному користуванні. Сторони поділили рахунки, і позивачка фактично мешкає у квартирі 21/2 по [ADDRESS]. Протягом тривалого часу відповідач перешкоджає позивачці у здійсненні її житлових прав і права власності, не пускаючи її у квартиру, позбавляючи її можливості користуватися та володіти своєю часткою у квартирі. Просила усунути перешкоди у користуванні належною їй частиною квартири шляхом вселення її за адресою: [ADDRESS]; зобов'язати відповідача видати їй дублікати ключів від квартири [ADDRESS]; зобов'язати відповідача не змінювати замки на вхідні двері без її згоди квартири [ADDRESS]; судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Пояснила, що після набуття законної сили рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.12.2000 р., позивачка була вселена в квартиру і фактично там проживала. Але в зв'язку з поведінкою відповідача, на даний час не може користуватись та розпоряджатися частиною квартири, яка їй належить на праві власності. Як свідок, [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що до неї звернулась [PERSON] з проханням допомогти продати 1/2 частину квартири по вул. 1-ї Гвардійської армії, з метою придбання іншого житла, так як не має можливості користуватися належною їй частиною квартири та передала ключі від квартири. З метою продажу частини квартири, вона звернулася до агентства нерухомості і разом з агентом [PERSON] та покупцем пішли оглядати квартиру. Двері в квартиру відкрити ключем не змогли. В квартирі знаходився син відповідача, який в квартиру не впустив та подзвонив відповідачу. Через деякий час приїхав відповідач і пояснив, що в квартиру нікого не впустить, оскільки вважає, що позивачка не має права проживати в квартирі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що до неї звернулась [PERSON] з приводу продажу 1/2 частини квартири [PERSON] Вона пояснила, що [PERSON] не може користуватися даним житлом. Разом з покупцем вони прийшли оглядати квартиру, але потрапити не змогли, оскільки ключем двері не відкривалися. Двері відкрив син відповідача, але в квартиру не впустив. Через деякий час прийшов відповідач, він був агресивно налаштований, заявив, що позивачка не має права на продаж квартири. В квартиру відповідач не впускає. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку (а.с.46-48), причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань до суду не надходило, а отже в силу ст. 74 ЦПК України, він вважається повідомленим про час і місце розгляду даної справи. Суд вважає за можливе відповідно до ст. 169 ЦПК України, розглядати справу на підставі наявних матеріалів та у відсутність відповідачів, та відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.12.2000р. було вирішено [PERSON] вселити в кв. [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]; визначити порядок користування спірною квартирою, при цьому виділити в користування [PERSON] кімнати № 3 загальною площею 17 кв.м. і кімнату № 10 загальною площею 12,3 кв.м., [PERSON] виділити кімнати № 4 площею 12,4 кв.м. і кімнату № 5 площею 12,5 кв.м.; всі підсобні приміщення, а саме коридор, балкони, кухню, туалет, ванну кімнату та інші залишилися в загальному користуванні (а.с.4-7). Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, наданого КП «Чернігівське МБТІ» від 18.06.2007р. № 242 зазначено, що [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності належить по 1/2 частки квартири [ADDRESS] (а.с.10). З доводів, викладених у позові вбачається, що з часу виникнення у позивачки права власності на спірну квартири, вона бажає користуватися та розпоряджатися нею на власний розсуд, однак відповідач перешкоджає їй як власнику володіти, користуватися і розпоряджатися належною їй на праві власності 1/2 частиною квартири за адресою: [ADDRESS]. На підтвердження своїх доводів, до матеріалів справи залучена довідка про прийняття та реєстрацію заяви від 02.04.15., відповідно до якої до ЧМВ УМВС України була подана заява про кримінальне правопорушення щодо невиконання рішення суду [PERSON], та вказано, що розпочато досудове слідство (а.с.27). Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 391 ЦПК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Факт перешкоджання позивачці проживати в квартирі, належній їй на праві приватної власності, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні на підставі наданих до суду письмових матеріалів та показів свідків. За таких обставинах, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки знайшли свої підтвердження у судовому засіданні й вони підлягають задоволенні, оскільки вбачається, що права позивача у користуванні належним їй майном порушені, і їх поновлення можливе шляхом зобов'язання відповідача усунути перешкоди [PERSON] в користуванні належною їй на праві спільної приватної власності 1/2 частиною квартири, шляхом вселення її до квартири [ADDRESS]; зобов'язати [PERSON] видати [PERSON] дублікат ключів від квартири [ADDRESS]; зобов'язати [PERSON] не змінювати замки на вхідні двері квартири [ADDRESS] без згоди [PERSON]. У зв'язку з задоволенням позову, потрібно стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати у розмірі 243,60 грн. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved