Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом в якому просить стягнути з відповідача на її користь борг у розмірі 55120 грн. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON], яка померла [INFO], є її двоюрідною сестрою і вона є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] 25.06.2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до умов якого остання передала у борг [PERSON] грошові кошти у розмірі 36000 грн., які останній зобов'язався повернути у строк до 25.09.2014 року. [INFO] [PERSON] померла, проте відповідач борг не повернув. Таким чином, станом на 25.10.2016 року сума заборгованості складає 61864,01 грн., з яких: 36000 грн. - сума основного боргу, 23642,01 грн. - 3% річних та інфляційні витрати, проте позовні вимоги заявляються у розмірі 55120 грн. Однак, станом на 25.10.2016 року відповідач не повернув вказану заборгованість, у зв'язку з невиконанням зобов'язання просить стягнути вищевказану суму боргу з відповідача. Позивачка у судовому засіданні на задоволенні позову наполягала з підстав, викладених в позовній заяві. При цьому пояснила, що оригінал розписки від 25.06.2014 року в неї відсутній. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову вказавши, що всі кошти він повернув та вважає, що жодних зобов'язань перед позивачкою він не має. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вони були присутні при передачі грошей відповідачем померлій [PERSON] у лікарні, про що в їх присутності була складена розписка щодо повернення боргу. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ч.2 ст.11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч.ч.1, 2 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно положень ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.11.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області, [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON], 1947 року народження, яка померла [INFO] та є двоюрідною сестрою померлої (а.с. 11). Відповідно до доданої до матеріалів позовної заяви копії розписки- 25.06.2014 року [PERSON], [INFO], паспорт серії [NUMBER], виданий Біляївським РВ УМВС України в Одеській області 18.07.2005 року, що мешкає за адресою: [ADDRESS], отримав від [PERSON], [INFO], паспорт серії [NUMBER], виданий Іллічівським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 06.12.1999 року, що мешкає за адресою: [ADDRESS], грошові кошти у сумі 36000 грн., що еквівалентно 3000 дол. США, строком до 25.09.2014 року (а.с. 10). Згідно вказаної копії розписки позичальник зобов'язується повернути зазначену суму в оговорений сторонами строк. При цьому матеріали справи містять лише не завірену ксерокопію розписки - зобов'язання від 25.06.2014 року, що не може розцінюватися судом як належний доказ і бути предметом дослідження. В свою чергу, відповідач надав оригінал розписки від 22.09.2014 року, з якої вбачається, що [PERSON] отримала грошові кошти від [PERSON] у розмірі 36000 грн. в рахунок погашення заборгованості, претензій до [PERSON] вона не має (а.с. 45). Вказана розписка складена в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] Судом за клопотанням позивача було призначено судову почеркознавчу експертизу, але 26.07.2017 року справу повернуто без виконання до суду, оскільки недостатньо кількості зразків підписів [PERSON] Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки у судовому засіданні відповідачем доведено ту обставину, що він повернув кошти [PERSON] при житті, натомість позивачем у судовому засіданні ця обставина не спростована, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed