Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 10 вересня 1983 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований у виконкомі Березівської сільської ради Хустського району Закарпатської області за актовим записом № 29. Від даного шлюбу у них народилося семеро дітей: сини [PERSON] [INFO], Ярослав - [INFO], доньки: [PERSON] [INFO], Оксана [INFO], Тетяна [INFO], Надія [INFO], які на даний час є повнолітніми, та донька Ангеліна [INFO], яка перебуває на утриманні позивачки. Причиною розірвання шлюбу є те, що між ними відсутнє взаємопорозуміння, в результаті чого між ними виникають безпідставні сварки. Відповідач зовсім не цікавиться сімєю. З грудня 2014 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Примирення між ними неможливе, через поведінку відповідача. На даний час їхній шлюб носить формальний характер. За таких обставин позивачка вважає, що сім'я розпалась остаточно. В судове засідання представник позивачки [PERSON] [PERSON] подав заяву, згідно якої просив розглядати дану справу у відсутності його та позивачки, підтримує позовні вимоги, просить шлюб між сторонами розірвати. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки в судове засідання відповідач суд не повідомляв. Враховуючи наведене, відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права і взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, у відсутності відповідача [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що 10 вересня 1983 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований у виконкомі Березівської сільської ради Хустського району Закарпатської області за актовим записом № 29. Від даного шлюбу у них народилося семеро дітей: сини [PERSON] [INFO], Ярослав - [INFO], доньки: [PERSON] [INFO], Оксана [INFO], Тетяна [INFO], Надія 05..10.1993 року народження, які на даний час є повнолітніми, та донька Ангеліна [INFO], яка перебуває на утриманні позивачки. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили спільне подружнє проживання як сім`я через те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, в результаті чого між ними виникають безпідставні сварки. Відповідач зовсім не цікавиться сімєю. З грудня 2014 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Примирення між ними неможливе, через поведінку відповідача. На даний час їхній шлюб носить формальний характер і тривалий час сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Наведене вище дає суду підстави зробити висновок про можливість задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу між сторонами. Позивачка в позовній заяві категорично наполягає на розірванні шлюбу, ствердивши неможливість відновлення шлюбу між нею та відповідачем. За таких обставин суд констатує, що сім`я сторін розпалася. Майнового спору позивачкою не заявлено. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, і позивачка не бажає примирення та відновлення шлюбних відносин з відповідачем, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати.

Outcome: approved