Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення моральної шкоди , посилаючись що 24.01.2012р. отримала від відповідача листа-вимогу про виконання зобов»язань за договором поруки , однак ніколи ніякої угоди не укладала . 29.04.2015р. рішенням Амур-Нижньодніпровського суду м.Дніпропетровськ договір поруки було визнано недійсним. За час судової тяганини їй було завдано значних моральних , душевних страждань, стан здоров»я значно погіршився . Просить стягнути моральну шкоду в розмірі 961 416,85 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача Міхай-Седова Ю.С. проти позову заперечувала. Суд , заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи , приходить до слідуючого. Судом встановлено , що 31.08.2007р. між Відповідачем та [PERSON] було укладено генеральну кредитну угоду № К-Д 014/02-40/734. В забезпечення виконання зобов'язань за ГКУ, між Позивачем як поручителем та Відповідачем було укладено Договір поруки № 014/02-40/734/4 від 31.08.2007р. за умовами п. 2.1. якого Позивач несе солідарну відповідальність перед Відповідачем у тому ж обсязі, що і Позичальник, включаючи сплату основного боргу та процентів, нарахованих за користування кредитними коштами та неустойки. 12.01.2012р., у зв'язку з порушенням Позичальником своїх зобов'язань за ГКУ та Кредитними договорами, Відповідач направив Позивачу вимогу про виконання зобов'язань за Договором поруки на суму 32 403,79 доларів США. 10.02.2012р. на адресу Відповідача від Позивача надійшов лист, яким Позивач повідомляв, що ним не укладався з Відповідачем Договір поруки № 014/02-40/734/4 від 31.08.2007р. Позивач вимагав від Відповідача проведення негайного, з моменту отримання такого листа, внутрішнього службового розслідування, про результати якого повідомити Позивача з принесенням вибачень за завдані незручності. 29.02.2012 р., за результатами проведеного службового розслідування, Банк звернувся до Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області із заявою про кримінальне правопорушення відповідно до ст. 94 КПК України направлено заяву вих. № 623 14.03.2012р. Банком на адресу Позивача направлено листа вих. № 790, яким повідомлялося про проведення службового розслідування та направлення заяви про кримінальне правопорушення до Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області. Також було зауважено, що про результати проведеної органами внутрішніх справ перевірки Відповідач повідомить Позивача додатково, за наявності такої інформації. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Станом на 29.02.2012 р. Договір поруки № 014/02-40/734/4 від 31,08.2007р. був правомірним, не був визнаний недійсним, припиненим чи неукладеним. АТ «Райффайзен Банк Аваль» вжив всіх заходів щодо захисту законних прав та інтересів Позивача, звернувшись до органів внутрішніх справ із відповідною заявою про кримінальне правопорушення. 21.11.201Зр. Позивач звернувся до Відповідача з листом, яким повторно вимагав надати інформацію щодо проведеного службового розслідування, його результатів та заходів, які були вжиті Відповідачем чи органами внутрішніх справ, а також Позивач вимагав підтвердити відсутність у Відповідача до Позивача будь-яких вимог майнового та немайнового характеру. 29.11.2013р. Відповідач направив на адресу Позивача листа вих. № 97-2-7-00/5688, яким повідомлялося, що Відповідачем проведено перевірку фактів, викладених у листі Позивача від 09.02.2012р. щодо фальсифікування підпису Позивача на Договорі поруки. За результатами проведеного службового розслідування до правоохоронних органів направлено заяву для прийняття рішення відповідно до чинного законодавства України. Правоохоронними органами відмовлено в порушенні кримінальної справи, у зв'язку з чим були відсутні будь-які підстави, щоб вважати зміненими правовідносини, що випливають з Договору поруки. 08.08.2014 р.після отримання від Відповідача інформації щодо відмови у відкритті кримінального провадження. Позивач самостійно звернувся до органів внутрішніх справ з відповідною заявою. 24.02.2015р., враховуючи приписи ст. 204 Цивільного кодексу України, відсутність факту визнання вказаного договору недійсним у судовому порядку, Відповідач, направив на адресу Позивача повідомлення-вимогу щодо добровільного погашення заборгованості вих. № 140-9-1- 00/12-358. 17.03.2015р. на адресу Відповідача надійшов лист Позивача, яким повідомляв, що Договір поруки є нікчемним та будь-які вимоги, які надсилаються Відповідачем на адресу Позивача, є безпідставними. Діючи добросовісно, піклуючись про права та інтереси Позивача, з метою встановлення дійсних обставин справи, у встановлений законодавством спосіб, АТ «Райффайзен Банк Аваль» повторно звернувся до Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області (заява від 27.03.2015р. вих. № 140-9-1-00/12-585). У зв'язку з ненадходженням на адресу Відповідача інформації щодо реєстрації його заяви про кримінальне правопорушення в органах внутрішніх справ, Відповідач неодноразово письмово звертався до органів внутрішніх справ із запитами щодо факту порушення кримінального провадження (лист від 20.05.2015р. вих. № 140-9-1-00/12-80-5, лист від 25.06.2015р. вих. № 140-9-1-00/12-1048, скарга від 08.07.2015р. вих. № 140-9-1-00/12-1107). У серпні 2015р. Відповідачем отримано листа Прокуратури Бабушкінського району м. Дніпропетровська від 28.07.2015р. вих. № 82-214-15, яким повідомлялося, що заява від 27.03.2015р. була 10.04.2015р. приєднана до кримінального провадження № 12014040640003415, розпочатого СВ Бабушкінського РВ ДМУ за фактом підроблення офіційного документа за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. Станом на 30.03.2015р. Договір поруки № 014/02-40734/4 від 31.08.2007р. з врахуванням приписів ст. 204 ЦК України, був дійсним, не був визнаний у судовому порядку недійсним, припиненим чи неукладеним. Враховуючи правомірність Договору поруки № 014/02-40734/4 від 31.08.2007р., порушення Позичальником своїх зобов'язань за Кредитними договорами, АТ «Райффайзен Банк Аваль», діючи добросовісно, звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення заборгованості за Кредитними договорами та Договором поруки (справа № 201/8026/15-ц). 30.03.2015р. Позивач звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до АТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання Договору поруки недійсним (справа № 199/2392/15-ц). АТ «Райффайзен Банк Аваль» зі своєї ініціативи подав клопотання про зупинення провадження у справі № 201/8026/15-ц (про стягнення заборгованості за Кредитними договорами та Договором поруки) до закінчення розгляду справи № 199/2392/15-ц про визнання Договору поруки недійсним. Клопотання АТ «Райффайзен Банк Аваль» судом було задоволено, провадження по справі № 201/8026/15-ц (про стягнення заборгованості за Кредитними договорами та Договором поруки) було зупинене до закінчення розгляду справи № 199/2392/15-ц про визнання Договору поруки недійсним. Договір поруки № 014/02-40734/4 від 31.08.2007р. був визнаний недійсним судом на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.05.2015р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніїуїопетровської області від 24.05.2016р. Таким чином, рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду про визнання недійсним Договору поруки № 014/02-40734/4 від 31.08.2007р. набрало законної сили лише 24.05.2016р. Твердження Позивача щодо нікчемності Договору поруки станом на лютий-квітень 2016р. (до постановления Апеляційним судом Дніпропетровської області ухвали від 24.05.2016р. по справі № 199/2392/15-ц), не можуть бути взяті до уваги у зв'язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю, оскільки на той час тривав апеляційний перегляд рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.05.2015р. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності , суд приходить до висновку що в судовому засіданні не встановлено , що діями відповідача спричинена моральна шкода , тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed