Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що між нею та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено заявку на видачу їй кредитної картки з відновлювальним кредитним лімітом на суму 10546,34 грн. У звязку з невиконанням позивачкою кредитних зобовязань банк запропонував їй підписати з ним «Генеральное соглашение», відповідно до якого провір реструктуризацію боргу наступним чином: борг за основним договором складає 4343,72 грн., пеня 11112,26 грн. Даний договір підписано 28.11.2012 року. Позивачка щомісячно здійснювала платежі, однак в лютому місяці 2015 року банк звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського нотаріального округу [PERSON], якою 23.02.2015 року було вчинення виконавчий напис нотаріуса за реєстровим номером 644, що стало підставою для відкриття виконавчого провадження та винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 27.07.2015 року. Діями відповідачів порушені права позивачки оскільки нотаріусу не було надано документів, що підтверджують безспірність заборгованості. Крім того, у виконавчому написі є помилкові твердження того факту, що позивачка є фізичною особою підприємцем але згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 20995164 від 07.08.2015 року позивачка не є підприємцем та підприємницькою діяльністю не займалася. Про існування виконавчого напису позивачка дізналася лише при отримані постанови державного виконавця Хустського РУЮ, а саме 30.07.2015 року. За таких обставин, просить суд взнати виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом, таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання від представника позивачки [PERSON] [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять суд позов задоволити у повному обсязі. Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не зявився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Відповідач приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання також не зявилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила відмовити в задоволенні позову посилаючись на подане заперечення. Представник третьої особи, відділу Державної виконавчої служби Хустського районного управління юстиції в судове засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між позивачкою та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено заявку на видачу їй кредитної картки з відновлювальним кредитним лімітом на суму 10546,34 грн. У звязку з невиконанням позивачкою кредитних зобовязань банк запропонував їй підписати з ним «Генеральное соглашение», відповідно до якого провів реструктуризацію боргу наступним чином: борг за основним договором складає 4343,72 грн., пеня 11112,26 грн. Даний договір підписано 28.11.2012 року. 23 лютого 2015 року відповідачем приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис № 644 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу за вищевказаним кредитним договором на загальну суму 26 522,80 гривень. Приписами ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Зазначені положення кореспондуються із приписами ст.ст. 283, 284, 286 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року (далі Інструкція), згідно яких вчинення виконавчого напису у разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Виконавчий напис на іпотечному договорі, що передбачає задоволення вимоги іпотекодержателя за основним зобов'язанням, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами основного зобовязання, вчиняється нотаріусом за умови подання іпотекодержателем документів, достатніх для встановлення безспірності заборгованості та прострочення виконання зобовязання. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Частиною 1 ст. 288 Інструкції передбачено, що виконавчий напис вчиняється на оригіналі документа, що встановлює заборгованість (нотаріально посвідчені угоди, опротестований вексель, та інші). Згідно п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання. Документами, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», тому як первинні документи фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Згідно положень вказаного Закону, первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа, дату і місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші данні, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Як вбачається з матеріалів справи, всупереч вищевказаним нормативно-правовим актам, при вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус Дніпропетровського нотариального округу [PERSON] не отримувала від ПАТ КБ «Приватбанк», необхідних документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, а зворотнього суду не доведено. Таким чином, у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості [PERSON] перед відповідачем ПАТ КБ «Приватбанк», а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначених у написі є безспірними. Також, з матеріалів справи вбачається, що письмова вимога ПАТ КБ «Приватбанк» позивачу вручена не була, що є порушенням ст. 283 Інструкції. За таких обставин, суд приходить до висновку, що виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] від 23.02.2015 року за № 644 слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, що в даному випадку становлять 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved