Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. В обґрунтуванні позову посилалася на те, що вона до 07.08.2002 року перебувала у зареєстрованому шлюбі зі [PERSON] , на даний час шлюб розірвано. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у свідоцтві про народження якого батьком вказаний відповідач. На даний час він навчається у ВНПЗ «Дніпропетровський гуманітарний університет» на першому курсі денної форми навчання юридичного факультету на контрактній основі. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами на теперішній час припинені, вони спільно не проживають, однак відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина, тому позивачка просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі ј частини від усіх видів доходу щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до закінчення ним навчання, а у випадку продовження навчання до досягнення ним 23-х років. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву та просила стягувати щомісяця з відповідача аліменти на утримання сина, який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на особу відповідного віку. Справу просила слухати за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, якою просив суд слухати справу за його відсутності та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина, який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на особи відповідного віку. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, якою просив суд слухати справу за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі до 07.08.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 07.08.2002 року, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис № 431(а.с.5). Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який на даний час навчається у ВНПЗ «Дніпропетровський гуманітарний університет» на першому курсі денної форми навчання юридичного факультету на контрактній основі (а.с.17). Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, яка зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до абз.3 ч. 2 ст.3 СК України дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Таким чином, як мати, так і батько мають рівні обов`язки щодо утримання та виховання дитини незважаючи на те, що один з батьків проживає окремо. Дослідивши матеріали справи, суд вважає стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на особу відповідного віку на період навчання [PERSON] , [INFO] , до закінчення навчання в ВНПЗ «Дніпропетровський гуманітарний університет», а у разі продовження навчання до закінчення терміну навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-х років, починаючи стягнення з 01.04.2019 року. Також з відповідача підлягає стягненню 768,40 гривень судового збору на користь держави.

Outcome: approved