Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначає, вона з сім`єю проживає у житловому будинку, що за адресою: [ADDRESS] , який належить їй на праві приватної власності. Вищевказаний житловий будинок знаходиться на земельній ділянці, яка також перебуває у її приватній власності і межує із земельною ділянкою, яка знаходиться в користуванні відповідача - ТОВ «Квасилівський ливарно-механічний завод». Зазначає що відповідач, здійснюючи свою господарську діяльність, не дотримується законодавства. Так, наприкінці 2014 року відповідачем на відстані не більше 2 метрів від межі присадибної ділянки позивачки та не більше 15 метрів від її житлового будинку було збудовано промисловий об`єкт (конструкцію), який призначений для переробки (подрібнення) металу і є джерелом шуму та підвищеної вібрації. Об`єкт використовується для підняття на визначену висоту важкого металевого виробу (ливарної форми) та кидання його на купу металобрухту викладену на землі під виробом. Зазначений виробничий цикл спричиняє сильну вібрацію навколишнього ґрунту та житлових будівель, які розташовані поруч, що призводить до їх руйнації та порушує санітарне благополуччя мешканців цих будинків. За таких обставин, позивачка вимушена звертатись до суду з позовом про встановлення заборони ТОВ «Квасилівський ливарно-механічний завод» використовувати промисловий об`єкт (конструкцію), який призначений для переробки металу і є джерелом підвищеної вібрації, на відстані - не менше 50 м від земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Також просить стягнути понесені судові витрати. У справі 18.10.2019 року було постановлене заочне рішення. Від представника відповідача до суду надійшла заява про перегляд заочного рішення. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 17.03.2020 року заява представника відповідача була задоволена, скасовано заочне рішення суду та справу призначено до розгляду на загальних підставах. Були заявлені клопотання: про доручення письмових доказів; про проведення судових засідань в режимі відеоконференції; про витребування доказів; про призначення експертизи, з яких перші два клопотання - задоволено, а у задоволенні решти клопотань - відмовлено. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити. Пояснила суду, що вона неодноразово зверталась до відповідача із вимогою про перенесення вищевказаного промислового об`єкту (конструкції), який є джерелом підвищеної вібрації на відстань, яка має бути не меншою, ніж це встановлено Державними санітарними правилами планування та забудови населених пунктів, але ТОВ «Квасилівський ливарно-механічний завод» ці вимоги грубо ігнорує, чим порушує її права на безпечне для життя і здоров`я довкілля. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити. Представник відповідача позов не визнав. Пояснив суду, що підприємство здійснює свою діяльність у відповідності до законодавства. У березні 2019 року підприємство придбало нове устаткування для подрібнення металу, яке значно знизило вібраційне та шумове навантаження. З метою доведення того, що підприємство не порушує вимоги санітарних норм, було заявлене клопотання про призначення експертизи, але у його задоволенні суд відмовив. Після цього підприємство за власною ініціативою вирішило провести відповідну експертизу, запропонували позивачці допустити експертів на свою територію з метою замірів шуму та вібрації, але позивачка не допустила до свого господарства ні експертів, ні представників заводу. Тому вважають, що позивачка не довела свій позов. А ті письмові доказі, які містяться в матеріалах справи - наведені дослідження від 18.08.2016 року - відносяться до періоду, коли підприємство ще не встановило нове обладнання. За наведеного у задоволенні позову просять відмовити. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог суд вважає, що позов не підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] разом зі своєю сім`єю проживає у житловому будинку, що за адресою: [ADDRESS] , який належить їй на праві приватної власності на підставі договору дарування №1146 від 28.07.2010 р., що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Вищевказаний житловий будинок знаходиться на земельній ділянці (кадастровий номер 5624655300:01:002:0061, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка також перебуває у приватній власності позивачки на підставі Державного акта про право власності на земельну ділянку серії НБ №067898, і межує із земельною ділянкою, яка знаходиться в користуванні відповідача - ТОВ «Квасилівський ливарно-механічний завод». Позивачка зазначає, що на відстані не більше двох метрів від межі її присадибної ділянки та не більше 15 метрів від її житлового будинку, всупереч вимог ДБНБ.2.2-Х:201Х відповідачем було збудовано промисловий об`єкт (конструкцію), який призначений для переробки (подрібнення) металу і є джерелом шуму та підвищеної вібрації. Об`єкт використовується для підняття на визначену висоту важкого металевого виробу (ливарної форми) та кидання його на купу металобрухту викладену на землі під виробом). Зазначений виробничий цикл спричиняє сильну вібрацію навколишнього ґрунту та житлових будівель, які розташовані поруч, порушує санітарне благополуччя мешканців. Також позивачка неодноразово зверталась до керівника ТОВ «Квасилівський ливарно-механічний завод» з проханнями ізолювати джерела шкідливості, наявні на підприємстві, від її житлової зони, на підтвердження звернень надала суду копію листа від 25.058.2015 (а.с.11). Крім того, за зверненням [PERSON] ДУ «Рівненський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України» було проведено обстеження на шумове навантаження території будинку за адресою: [ADDRESS] . За результатами інструментальних досліджень шумового навантаження (дата проведення дослідження 18.08.2016) було складено протокол №61/18.08.2016, яким встановлено, що станом на дату проведення дослідження на території, що безпосередньо прилягає до житлового будинку [ADDRESS] , еквівалентний рівень шуму перевищує нормативний рівень на 5 дБ А, а максимальний рівень шуму на 11 дБ А, відповідно до вимог СН №3077-84 «Санитарные нормы допустимого шума в помещениях жилых и общественных зданий и на территории жилой настройки».(а.с.21). У листі №1310 від 01.09.2016 року Квасилівська селищна рада Рівненського району Рівненської області зазначає, що відстань від майданчика установки з подрібнення металу, внаслідок діяльності якої утворюється вібрація, до межі ділянки житлової забудови повинна становити не менше 100 метрів, яка в даному випадку не дотримується. Проте суд зауважує, що на даний час підприємство провело модернізацію устаткування, на підтвердження чого надало відповідні письмові докази. Представник відповідача зазначає, що нове устаткування не створює шумового та вібраційного навантаження, що перевищує встановлені норми. Також зазначає, що таке устаткування розташоване відповідно до плану. З метою підтвердження своїх доводів просив призначити експертизу, і наведений перелік питань відповідав предмету заявленого позову. Також представник відповідача зазначив, що після відмови суду у призначенні експертизи (проти проведення якої категорично заперечувала позивачка) підприємство за власною ініціативою вирішило провести відповідну експертизу, запропонували позивачці допустити експертів на свою територію з метою замірів шуму та вібрації, але позивачка не допустила до свого господарства ні експертів, ні представників заводу. І зазначена обставина не була спростована позивачкою. Отже, у разі проведення експертизи суду були б надані висновки стосовно того, чи дійсно промисловий об`єкт розташований з порушенням відповідних норм, чи ні; і чи дійсно цей об`єкт створює шумове чи вібраційне навантаження понад встановлені норми. Але позивачка не забажала проведення такої експертизи, та ще й не забезпечила проведення такої експертизи за ініціативою відповідача. За наведеного судом не можуть бути прийняті до уваги ті докази, на які покликається позивачка як на доведення заявлених нею позовних вимог. Адже вони відносяться до періоду, коли підприємство ще не встановило нове обладнання. У відповідності до статті 282 ЦК України фізична особа має право вимагати усунення небезпеки, створеної внаслідок підприємницької або іншої діяльності, яка загрожує життю та здоров`ю. Стаття 104 ЗК України передбачає, що власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу. Проте позивачка не довела, що діяльність підприємства, зокрема конструкції для переробки металу, створює загрози її життю та здоров`ю; і що ця установка здійснює шкідливий вплив. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини суд вважає, що заявлений позов є недоведеним, а тому у його задоволенні слід відмовити. Розподіл між сторонами судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, і вони покладаються на позивачку.

Outcome: dismissed