Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування свого позову зазначила, що вона є спадкоємицею першої черги після смерті свого чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , після смерті якого прийняла спадщину, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 06.11.2013 року про спадкування права на земельну частку (пай), але до складу спадкового майна також входить інше нерухоме майно, у тому числі, жилий будинок за адресою: [ADDRESS] . Вказаний жилий будинок розташований на земельній ділянці, що належить на праві власності [PERSON] . Власником будинку за адресою: [ADDRESS] вказаний [PERSON] .. Разом з позивачкою в будинку зареєстровані її сини: [PERSON] , 1979 року народження, [PERSON] , 1982 року народження, [PERSON] , 1985 року народження. [PERSON] не проживає в будинку з 2015 року. Їй відомо про те, що він знаходиться на території Росії, його адреса їй не відома, стосунки з ним не підтримує. Від прийняття спадщини після смерті батька він відмовився, про що є його заява у спадковій справі в Токмацькій районній державній нотаріальній конторі. Добровільно знятися з реєстраційного обліку відповідач не бажає, його місцезнаходження їй не відомо, у зв`язку з чим позивачка змушена нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг, не може розпоряджатися належним їм майном у повному обсязі, не має змоги оформити субсидію, через що змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 13 вересня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, справа розглядається за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Токмацького\~районного суду\~Запорізької області\~від 26\~жовтня 2021\~року було закрито підготовче судове засідання та призначено до розгляду. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст. 223 ЦПК України та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до положень\~ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень\~ст.77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд встановив, що [PERSON] , позивачка по справі, є спадкоємицею першої черги після смерті свого чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] та свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] . Власником будинку\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~вказаний [PERSON] \~на підставі\~договору купівлі-продажу\~від 19.09.1991\~року,\~зареєстрованого в\~кн.\~1\~р.\~№ 64,\~що підтверджується\~довідкою \~ПП«Малі-44» від 16 серпня 2021 № 177. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.10.2021 року позивачка успадкувала після смерті [PERSON] житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Разом з позивачкою в будинку за вказаною вище адресою зареєстровані її сини [PERSON] , 1979 року народження, [PERSON] , 1982 року народження, [PERSON] , 1985 року народження, що підтверджується довідкою з місця проживання, яка видана виконавчим комітетом Роздольської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, Коханівський старостинский округ вих. №201 від 27.10.2021 року. [PERSON] фактично не проживає. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою позивачки. Їй відомо, що [PERSON] не проживає в будинку [ADDRESS] з 2015 року. Свідок [PERSON] , який є сусідом позивачки підтвердив факт не проживання [PERSON] за місцем реєстрації більше двох років. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. [PERSON] ,\~ [INFO] ,являється повнолітньою особою, договір найму житла між позивачкою та відповідачем не укладався. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Відповідно до положень\~ст. 405 ЦК України\~члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що призводить до втрати членів сім`ї права користування помешканням. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] , 1985 року народження таким, що втратив право на користування житлом за адресою: [ADDRESS] . Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 16 січня 2012 року у справі №6-57цс11. Зокрема, у тексті постанови зазначено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом із тим одну з таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньої; 4) про оголошення фізичної особи померлою. За змістом\~ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, позовні вимоги позивачки про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У зв`язку з відсутністю клопотання позивача про стягнення сплаченого судового збору, дане питання судом не вирішується.

Outcome: approved