overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, який з урахування уточнення, обґрунтувала тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого у них народився син [PERSON], 10.02.1999 року. На даний час їхній син навчається на денній формі в Державному вищому навчальному закладі «Придніпровський енергобудівний технікум» на 3 курсі. Позивачу важко належним чином утримувати сина, а добровільно надавати матеріальну допомогу відповідач не бажає, що сталою причиною звернення з даним позовом до суду, в якому вона просить стягнути з відповідача на користь сина аліменти в розмірі 1/4 частини\~\~всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позов визнає в повному обсязі. Третя особа в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, про причини не явки суд не повідомив. Суд, дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 06 червня 1998 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 058409. Від шлюбу\~\~у сторін народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія І-КИ № 031192. 02 листопада 2005 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], було розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-КИ № 136835. З довідки від 30.01.2017 року № 26, виданої Державним вищим навчальним закладом «Придніпровський енергобудівний технікум», вбачається, що [PERSON] є студентом 3 курсу, форма навчання бюджетна, термін навчання до 30.06.2017 року. Відповідно до ч 1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який в свою чергу потребує цієї допомоги. Відповідно до ч 1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначені розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховувши обставини зазначені у ст.182 СК України, вважає, що\~ з відповідача необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/4\~\~частини від його заробітку (доходу) до закінчення [PERSON] навчання, але не більш як до досягнення ним 23-х років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що вона є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. В зазначеній квартирі зареєстрована в тому числі відповідачка [PERSON], яка є її сестрою. Відповідачка зареєстрована в зазначеній квартирі, але в квартирі не мешкає з 1999 року без поважних причин, особисті речі, що належать їй, в квартирі відсутні, оплату за житлово-комунальні послуги не здійснює. Так як до теперішнього часу відповідачка добровільно не знялася з реєстрації, вона вимушена нести додаткові витрати у зв'язку з оплатою житлово-комунальних послуг за зареєстровану відповідачку. Просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням. Позивачка та її представник в судове засідання не прибули, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, просять позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не прибула, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, заяву про розгляд справи у її відсутність не надала, причини неявки не повідомила. Суд, враховуючи згоду позивачки та її представника і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідачки. Представник третьої особи - Департаменту реєстраційний послуг Запорізької міської ради в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, третьої особи за наявними у справі доказами. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. В зазначеній квартирі зареєстрована позивачка [PERSON] та відповідачка по справі [PERSON] Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оцінивши обставини справи та надані докази в їх сукупності, взаємозв'язку і достатності, суд вважає доведеним, що відповідачка [PERSON] не проживає в спірній квартирі без поважних причин понад 6 місяців, ніяких перешкод їй в користуванні спірним житлом не чинилось, тривалий час вона ним не користується з власної ініціативи, її майна в квартирі немає, житлово-комунальні послуги не сплачує, однак добровільно з реєстраційного обліку не знялася, чим чинить позивачці перешкоди в користуванні житлом, оскільки вона вимушена нести додаткові витрати по сплаті житлово-комунальних послуг Суд вважає, що за вказаних обставин відповідачка втратила право користування спірним житловим приміщенням. На підставі вищевикладеного, позов [PERSON] слід задовольнити повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 10.10.2015 зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Однак сімейне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, подружні права та обовязки, внаслідок чого сімя розпалася і зберегти її неможливо. Посилаючись на ці обставини, просила розірвати шлюб, залишивши їй шлюбне прізвище, а витрати по справі просила покласти на неї. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала, вказувала, що має іншу сімю. Відповідач також не зявився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій позов визнав та просив справу слухати за його відсутності. Про правові наслідки визнання позову обізнаний. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у \~разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ В силу статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статі 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 та ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, коли сторони, не зважаючи на наданий судом строк на примирення, подальшого спільного життя і збереження сімї не бажають та наполягають на розірванні шлюбу, суд вважає, що ця сімя вже повністю розпалась, тому визнання позову відповідачем відповідає вимогам закону, не порушує інтересів інших осіб та може бути прийняте судом. Виходячи з ч. 1 ст. 113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, позивачці слід залишити шлюбне прізвище. Судові витрати не розподіляються, враховуючи відповідне клопотання позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 15.05.2010 зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Однак сімейне життя не склалось, через непорозуміння та конфлікти два роки з відповідачем проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, мають окремий бюджет та не ведуть спільного господарства. Посилаючись на ці обставини, просила розірвати шлюб, залишивши їй шлюбне прізвище. У судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала і просила судовий розгляд здійснювати без її участі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив та своїм правом на подачу відзиву на позов не скористалася. З'ясувавши обставини, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню, виходячи з наступних міркувань. В силу статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статі 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 та ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з15.05.2010, від якого мають двох неповнолітніх дітей (а.с. 5-7). Через непорозуміння та конфлікти сторони проживає окремо, не підтримують подружніх стосунків, мають окремий бюджет та не ведуть спільного господарства. Один з\~подружжя подальшого спільного життя і збереження сімї не бажає та наполягає на розірванні шлюбу, що свідчить про те, що ця сімя вже повністю розпалась та збереження шлюбу суперечило б приписам ст. 24 СК України. Таким чином, беручи до уваги наведені правові норми та даючи оцінку наявним у справі доказам, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. Виходячи з правил ч. 1 ст. 113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, позивачці слід залишити шлюбне прізвище. В силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати по оплаті судового збору при подачі позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 23.11.2010 зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Однак сімейне життя не склалось, на протязі останніх трьох років спільного проживання між сторонами постійно виникали сварки, непорозуміння, зникло почуття любові, відповідач виїхав з квартири, в якій сторони разом проживали. Посилаючись на ці обставини, просила розірвати шлюб, залишивши їй шлюбне прізвище, а витрати по справі просила покласти на неї. Позивачка у підготовче засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій справу просила розглянути без її участі, позов підтримала. Відповідач також не з'явився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій позов визнав та просив справу слухати за його відсутності. Про правові наслідки визнання позову обізнаний. У відповідності до ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В силу статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статі 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 та ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, коли сторони подальшого спільного життя і збереження сім'ї не бажають та наполягають на розірванні шлюбу, суд вважає, що ця сім'я вже повністю розпалась, тому визнання позову відповідачем відповідає вимогам закону, не порушує інтересів інших осіб та може бути прийняте судом. Виходячи з ч. 1 ст. 113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, позивачеві слід залишити шлюбне прізвище. Судові витрати не розподіляються, враховуючи відповідне клопотання позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 24.02.2011 зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Однак сімейне життя не склалось, відповідач пішов з родини та проживає з іншою жінкою, яка має народити від нього дитину. Посилаючись на ці обставини, просила розірвати шлюб, залишивши їй шлюбне прізвище та поклавши на відповідача витрати по справі. Позивачка у підготовче засідання не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій справу просила розглянути без її участі, позов підтримала. Відповідач також не зявився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій позов визнав та просив справу слухати за його відсутності. Про правові наслідки визнання позову обізнаний. У відповідності до ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у \~разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ В силу статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статі 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 та ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, коли сторони подальшого спільного життя і збереження сімї не бажають та наполягають на розірванні шлюбу, суд вважає, що ця сімя вже повністю розпалась, тому визнання позову відповідачем відповідає вимогам закону, не порушує інтересів інших осіб та може бути прийняте судом. Виходячи з ч. 1 ст. 113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, позивачеві слід залишити шлюбне прізвище. На підставі ч. 1 ст. 141, ч.1 ст. 142 ЦПК України, у зв'язку з визнанням відповідачем\~ позову до початку розгляду справи по суті, слід\~ повернути з державного бюджету позивачці половину сплаченого нею судового збору,\~ а іншу частину стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 25.04.1981 зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені з лютого 1992 року. Посилаючись на ці обставини, просила шлюб розірвати, залишивши їй шлюбне прізвище. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій справу просила розглядати за її відсутності, позов підтримала. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився без поважних причин, про час та місце розгляду справи в силу був повідомлений належним чином у порядку визначеному ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відзив на позов не подав. Враховуючи зазначене, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши документи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З наявних у справі документів вбачається, що 25.04.1981 сторони зареєстрували шлюб, про що Відділом ЗАГС м. Путивль зроблено актовий запис № 40 від цього ж числа (а.с. 5). В силу статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статі 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 та ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановивши, що протягом тривалого часу сторони разом не проживають та не підтримують шлюбних стосунків, один з подружжя подальшого спільного життя і збереження сім'ї не бажає та наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що ця сім'я вже повністю розпалась і зберегти її неможливо. Отже, наявні у справі докази та їх належна оцінка свідчать про те, що позов є обґрунтованим і підлягає повному задоволенню. Виходячи з ч. 1 ст. 113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, позивачці слід залишити шлюбне прізвище. У зв'язку з задоволенням позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки понесені нею витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує його тим, що з 28.02.2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. 02.09.2009 року у сторін народилася донька [PERSON] Через різні погляди на побут, виховання дитини, постійні сварки і суперечки втратили почуття поваги і любові один до одного. Намагання якимось чином зберегти нормальні подружні стосунки не призвели до позитивного результату. Продовжувати спільне сімейне життя не має сенсу, оскільки не мають ні спільних інтересів, ні спільних планів на майбутнє, кожен живе своїм окремим життям, не підтримують дружніх стосунків. Майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній. За таких обставин просить розірвати шлюб з відповідачем зареєстрований у відділі РАЦС Сумського міського управління юстиції, актовий запис №241. У судове засідання сторони не з'явилися, але подали заяви про розгляд справи без їх участі, згідно яких позивач свої вимоги підтримала, а відповідач визнав їх. Суд, дослідивши докази справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 28.02.2009 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб 1-БП № 043170, актовий запис № 241 (а.с.7). Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БП № 087850 (а.с.8). Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Подружні стосунки між сторонами припинені, їх сім`я фактично розпалася, внаслідок чого подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 09.09.2014 року зареєструвала шлюб з відповідачем. До укладення шлюбу у сторін народилась спільна дитина [PERSON], [INFO] Протягом останніх двох років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Сторони досягли згоди, що їхня донька після розірвання шлюбу буде проживати разом із матірю, а батько постійно братиме участь у вихованні доньки та до досягнення нею повноліття щомісячно буде надавати матеріальну допомогу у вигляді аліментів для забезпечення умов її життя. За таких обставин просить розірвати шлюб з відповідачем та стягувати з нього на свою користь аліменти на утримання доньки у розмірі 30% від усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Після розірвання шлюбу, залишити їй дошлюбне прізвище -Маркова. У судове засідання сторони не з'явилися, але подали заяви про розгляд справи без їх участі, згідно яких позивач свої вимоги підтримав, а відповідачка визнала їх. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.09.2014 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 2396 (а.с.4) Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.5). Подружні стосунки між сторонами припинені, їх сім`я фактично розпалася, внаслідок чого подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи, що відповідач є батьком [PERSON], 03.01.2014 року, дитина знаходяться на утримання матері, а тому відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, суд вважає необхідним стягувати з нього аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки до досягнення нею повноліття та аліменти сплачувати позивачу, починаючи стягнення з 06.07.2017 року. Згідно з ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: approved