Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про визнання - [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, зокрема, будинком [ADDRESS] у зв'язку з тим, що останній не проживає за вищевказаною адресою. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що згідно договору купівлі-продажу від 15.11.2011 року вона є власником 35/100 частин будинку [ADDRESS]. У будинку зареєстрований відповідач, але з листопада 2011 року його місцезнаходження їй не відомо. З вказаного часу він у будинку не проживає, особистих речей його не має, комунальні послуги не сплачує. Така ситуація створює перешкоди у користуванні позивачкою належним їй об'єктом нерухомості, ускладнює реалізацію її прав, як власника житла. У зв'язку з цим, вона була вимушена звернутися до суду для вирішення спірного питання. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. З огляду на те, що в матеріалах справи досить даних про права і взаємини сторін, справа розглянута за відсутністю відповідача. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм відносини. Відповідно до договору купівлі-продажу частини жилого будинку від 15 листопада 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Скалун Л.М. у реєстрі за №1563, [PERSON] є власником 35/100 частини будинку [ADDRESS] Донецької області. Згідно інформації №45-126-1629 виданої 13.06.2018 року Центром надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг ММР, у будинку [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно акту від 19.10.2018 року складеного Комітетом самоорганізації населення «Новоселівка», у будинку [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], [INFO], але фактично не проживає з 2015 року, що підтверджують сусіди. Статтями 317, 319, 321 і 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним право користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців та у відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. Статтею 405 Цивільного Кодексу України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право користування жилим приміщенням у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік. Відповідач не проживає у [ADDRESS], а відповідно втратив право користування житлом, у зв'язку з чим, суд вважає обґрунтованими твердження позивачки про порушення її прав, як власника спірного житла, з боку відповідача, за захистом якого вона звернулася до суду. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved