Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів мотивуючи тим, що у неї на утриманні перебуває неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], батьком якого являється відповідач по справі [PERSON], який не проживає разом з відповідачем. У позовній заяві позивач зазначає, що відповідач протягом тривалого часу не надає будь яких коштів на утримання дитини та не підтримує будь-які відносини. Тому вона змушена звернутися до суду із вказаним позовом, просить суд стягувати із відповідача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON] і до досягнення ним повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомив. Заяв чи клопотань до суду не надходило. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. З урахуванням письмової позиції позивача, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне за згодою позивача на підставі ст. 280 ЦПК України постановити заочне рішення, яким позов задовольнити повністю з наступних підстав. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав. Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 6) встановлено, що сторони являються батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки Микулинецької сільської ради Літинського району Вінницької області за № 582 від 02.10.2018 р. (а.с. 7) встановлено, що до складу сім'ї позивача входить син [PERSON], [INFO], та чоловік [PERSON]. Випискою із медичної картки амбулаторного хворого (а.с. 8), направленням (а.с. 9) та дослідженням від 24.01.2017 р. (а.с. 10) позивач зазначає докази щодо стану здоров'я дитини. Із довідки про доходи (а.с. 11) судом встановлено розмір заробітної плати у позивача. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789 ХІІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками. Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з п. 17 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей той із них, з ким вони проживають, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову позицію позивача, суд вважає необхідним позов задовольнити і стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO], оскільки відповідач являється батьком дитини, має стабільний дохід і зобов'язаний утримувати його до досягнення ним повноліття. Враховуючи те, що позов задоволено повністю, тому з відповідача на підставі ст.141 ЦПК України на відповідний рахунок необхідно стягнути судовий збір в сумі 768,40 гривень.

Outcome: approved