Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] з грудня 2008 року, а [PERSON] з травня 2010 року відсутні в її житловому приміщенні без поважних причин, а тому втратили право користування жилим приміщенням в будинку №14 про вул. К.Непопа (Леніна) в с. Хотянівка Вишгородського району Київської області. Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Відповідачі, будучи повідомленим про розгляд справи в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України, в судове засідання не зявився. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи, на підставі ст. 169 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] на підставі договору дарування від 11 листопада 2000 року є власником житлового будинку №14 про вул. К.Непопа (Леніна) в с. Хотянівка Вишгородського району Київської області. Позивачка постійно проживає у вказаному будинку, веде господарство та несе витрати по його утриманню. Як вбачається з даних будинкової книги [PERSON] та [PERSON] з 02 вересня 2010 року та 21 травня 2009 року зареєстровані в будинку позивачки. В грудні 2008 року відповідач [PERSON] забрав всі свої речі і виселився з будинку позивачки. Відповідач [PERSON] проживав у вказаному будинку на підставі договору найму №06 від 20 травня 2009 року. Відповідно до п. 4 вказаного договору він укладений строком на 1 рік. В травні 2010 року відповідач [PERSON] забрав всі свої речі і виселився з будинку позивачки. З того часу відповідачі у вказаному будинку не проживають та витрати по утриманню будинку не несуть. Вказані обставини підтверджуються і актами складеними депутатом Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 23 липня, 20 грудня 2015 року, 15 червня, 28 листопада та 12 грудня 2016 року. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1-3 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: 1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; перебування на військовій службі прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби - протягом перших п'яти років перебування на дійсній військовій службі; 2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; 3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі відсутні у житловому приміщенні позивачки більше шести місяців без поважних причин згаданих у ч. 3 ст. 71 ЖК України. З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено право позивачки вимагати визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, відповідно до вимог статей 71 та 72 ЖК України. Відтак предявлені вимоги ґрунтуються на вимогах Закону і підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved