Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що в жовтні 2016 року помер її брат [PERSON] , після смерті якоговідкрилася спадщина на належне йомумайно - земельні ділянки площею 0,2426 га, 4,9065 га та 0,6113 га, які належали останньому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті бабусі [PERSON] . Позивачка зазначає, що вона прийняла спадщину після смерті брата [PERSON] шляхом спільного проживання з ним, а її брат [PERSON] та сестра [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини на її користь. У жовтні 2019 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, проте нотаріусом було надано лист-роз`яснення, відповідно до якого їй рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання можливості видачі свідоцтв про право на спадщину. Посилаючись на ці обставини, позивачка просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,2426 га, кадастровий номер 5924787300:02:005:0045; земельну ділянку площею 4,9065 га, кадастровий номер 5924787300:02:007:0025; земельну ділянку площею 0,6113 га, кадастровий номер 5924787300:02:005:0171, що знаходяться на території Сульської сільської ради Сумського району Сумської області із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Від сільського голови Сульської сільської ради надійшла заява про визнання позову та розгляд справи без участі їх представника. Треті особи - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, наявні у справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що виконкомом Сульської сільської ради Сумського району Сумської області внесено актовий запис № 14 від 25.10.2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9) та після його смерті відкрилась спадщина на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 5,7804 га, що знаходяться на території Сульськоїсільської ради Сумського району. Згідно довідки, виданої виконкомом Сульської сільської ради Сумського району Сумської області, [PERSON] здійснила похорон брата [PERSON] , померлого [INFO] (а.с. 14). Згідно довідки, виданої виконкомом Сульської сільської ради Сумського району Сумської області, померлий [INFO] [PERSON] був зареєстрований і проживав до дня смерті за адресою [ADDRESS] . На час смерті померлого [PERSON] в житловому будинку, крім померлого, були зареєстровані: брат - [PERSON] , 1988 р.н., сестра - [PERSON] , 1979 р.н., сестра - [PERSON] , 1987 р.н., племінник - [PERSON] , 2008 р.н., племінниця - [PERSON] , 2015 р.н. Спадкоємицею на майно померлого являється сестра [PERSON] . Наявність інших спадкоємців сільській раді невідома. Заповіт від імені померлого у виконкомі сільської ради не посвідчувався (а.с. 15). Також судом встановлено, що хоча на момент смерті [INFO] [PERSON] разом з ним були зареєстровані треті особи по справі - брат [PERSON] та сестра [PERSON] , яка змінила прізвище на [PERSON] , проте вони фактично не проживали разом із спадкодавцем та протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, заявили про відмову від спадщини на користь позивача [PERSON] , склавши нотаріально завірені заяви від 21.03.2017 року та 23.03.2017 року (а.с. 16,17). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , зареєструвала шлюб 07 липня 2017 року та змінила прізвище на Анцібор (а.с. 8). Як вбачається з листа-роз`яснення №3/01-16 від 21.01.2020 року приватного нотаріуса Сумського районного нотаріального округу Сумської області Степаненко Т.І. (а.с. 19), на підставі заяви [PERSON] від 23.10.2019 року було заведено спадкову справу №98/2019 після померлого [INFO] брата [PERSON] (а.с. 41-47). Проте нотаріусом відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] та для вирішення вказаного питання рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до пункту 3.1. Листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (згідно із статтею 392 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05 лютого 2008 року [PERSON] належали земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 5,7804 га, що знаходяться на території Сульськоїсільської ради Сумського району, які належали померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №057470, індексно-кадастрові номери: 5924787300:02:007:0025, 5924787300:02:005:0045, 5924787300:02:005:0171 (а.с. 18). Отже, оскільки судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] володів спадковим майном на законних підставах, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивачки, так як рішення суду в такому разі буде підставою для належного оформлення за нею права власності на земельні ділянки.

Outcome: approved