Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. У судовому засіданні позивачка надала письмову заяву у якій підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просили стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини та дитини у розмірі по ? частини від усіх його видів доходу щомісячно, та проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.10.2014 року (свідоцтво про шлюб серії І-КИ №290725) і від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-КИ №572045). Проте, з березня 2016 року сторони фактично припинення шлюбні відносини, проживають окремо і відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий доход, а також за інших обставин, що мають істотне значення, суд, за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка вказує на те, що відповідач офіційно працює в КП «Водоканал» та має стабільний заробіток, у звязку з чим, вона просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини та 1/6 частини на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки вона на даний час не працює і знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Так, відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища. На підставі вищевикладеного, враховуючи матеріальний стан позивачки, обставини справи та той факт, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а також приймаючи до уваги матеріальний стан відповідача, суд вважає за необхідне частково задовольнити вимоги позивачки в частині стягнення з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 від всіх видів його прибутку, вважаючи такий розмір обґрунтованим, обєктивним та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства. Разом з тим, суд, враховуючи матеріальний стан позивачка, яка на даний час не працює і знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, вважає вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі 1/6 частини від всіх видів його прибутку обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 640,00 гривень.

Outcome: partial