Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розділ домоволодіння, який в травні 2016 року уточнила та просила визначити порядок володіння та користування домоволодінням № 87 по вул. Кільченській в м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, виділивши їй, [PERSON] в користування 2 житлові кімнати площею 8,3 кв.м. та 10,1 кв.м.; залишити в загальному користуванні житлову кімнату 1-3 площею 15,4 кв.м., № 1 коридор площею 7,9 кв.м., № 2 коридор площею 8,6 кв.м., № 6 санвузол площею 5,4 кв.м., № 7 кухня площею 8,2 кв.м., та господарські будівлі і споруди: прибудову літ. а-1 площею 11,4 кв.м., прибудову літ. а1-1 площею 10,9 кв.м., ганок літ. а площею 5,2 кв.м., сарай літ. Б площею 12,9 кв.м., погріб під літ. Б площею 8,8 кв.м., вбиральня літ. В площею 1,2 кв.м., огорожі № 1-8, мощення І. В обґрунтування позову позивачка вказала, що відповідач її колишній чоловік, шлюб з яким було розірвано за рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2013 року. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2013 року за нею визнано право власності на 1/2 частину придбаного в період спільного життя будинку за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вул. Кільченська, д. 87. У зв'язку з тим, що відповідач добровільно вирішити питання про розподіл домоволодіння або виплати їй компенсації за належну їй частину спільно нажитого майна не бажає, вона звернулася до суду з даним позовом. Представник позивачки за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені в позові. Відповідач та його адвокат за договором про надання правової допомоги [PERSON] у судовому засіданні позов визнали частково, а саме відповідач погодився на визначення порядку користування спірним майном, однак шляхом виділення йому в користування житлової кімнати площею 8,3 кв.м., а [PERSON] житлової кімнати площею 10,1 кв.м., оскільки до кімнати площею 8,3 кв.м. відсутній вхід з кімнати площею 10,1 кв.м. Суд, вислухавши у судовому засіданні пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Встановлено, що сторони в період з 15 вересня 2001 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2013 року був розірваний (а.с.9). Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2013 року визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину домоволодіння, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вул. Кільченська, № 87 (а.с.10). На підставі вищевказаного рішення, [PERSON] у встановленому законом порядку зареєструвала на своє імя право власності на 1/2 частину будинку № 87 по вул. Кільченській в м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 52779218 від 08 лютого 2016 року (а.с.127-128). Домоволодіння складається з житлового будинку літ. А-1, загальною площею 63,9 кв.м., житловою площею 33,8 кв.м., до складу якого входить: 1 коридор площею 7,9 кв.м., 2 коридор площею 8,6 кв.м., 3 - житлова кімната площею 15,4 кв.м., 4 житлова кімната площею 8,3 кв.м., 5 житлова кімната площею 10,1 кв.м., 6 санвузол площею 5,4 кв.м., 7 кухня площею 8,2 кв.м., а також: прибудови літ. а-1 та літ. а1-1, ганку літ. а, сараю Б, погрібу літ. під Б, вбиральні літ. В, споруди, мостіння № 1-8, І, що підтверджується Технічним паспортом виготовленим станом на 20 липня 2015 року (а.с.129-136). У сторін дійсно виник спір щодо користування будинком, оскільки проживає в ньому тільки відповідач,який перешкоджає колишній дружині володіти і користуватися її майном. Згідно Висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 3331-14 від 20.11.2014 року, зокрема по другому питанню: враховуючи внутрішнє обємно-планувальне рішення приміщень будинку поділити в натурі на дві рівні частини житловий будинок з прибудовами розташований: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район м. Підгородне, вул. Кільченська, 87, з дотримання вимог державних будівельних ДБН В.2.2-15-2005 та ДБН В.3.2-2-2009 не можливо (а.с.14-20), тому позивачкою змінено підстави позову і вона не просить розділити будинок, а просить лише встановити порядок користування майном. Разом з тим,згідно ст. 152 ЖК України, виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, дозволяється тільки в разі якщо дані переобладнання не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування та не потребують отримання документів, що дають право на їх виконання. На підставі вказаної норми закону, суд вважає вірною позицію відповідача щодо встановлення порядку користування будинком шляхом виділення сторонам кожному у користування по кімнаті 1-4,1-5 , які є роздільними ,оскільки при запропонованому позивачкою варіанті, остання не матиме змоги потрапляти до кімнати 1-4 з причини відсутності дверей( а.с.131). Відповідно до ст.69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, що також передбачено ст. 372 ЦК України, згідно якої у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Посилання позивачки на те, що їй потрібно більше площі для дітей, суд не приймає до уваги,оскільки сторони мають рівні долі у праві власності на домоволодіння,діти зареєстровані у будинку та мають право мешкати з батьками в спірному домоволодінні і користуватися ним. За таких обставин суд вважає позовні вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню та вважає за необхідне визначити порядок користування домоволодінням № 87 по вул. Кільченській в м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області між [PERSON] та [PERSON], виділивши в будинку літ. А-1 загальною площею 63,9 кв.м., житловою площею 33,8 кв.м., в користування [PERSON] житлову кімнату 1-5 площею 10,1 кв.м., в користування [PERSON] житлову кімнату 1-4 площею 8,3 кв.м., залишити в загальному користуванні житлову кімнату 1-3 площею 15,4 кв.м. , № 1 коридор площею 7,9 кв.м., № 2 коридор площею 8,6 кв.м., № 6 санвузол площею 5,4 кв.м., № 7 кухня площею 8,2 кв.м., та господарські будівлі і споруди: прибудову літ. а-1 площею 11,4 кв.м., прибудову літ. а1-1 площею 10,9 кв.м., ганок літ. а площею 5,2 кв.м., сарай літ. Б площею 12,9 кв.м., погріб під літ. Б площею 8,8 кв.м., вбиральня літ. В площею 1,2 кв.м., огорожі № 1-8, мощення І. Згідно ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial