Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою в якій зазначила, що 06.10.2014 року між нею та [PERSON] укладено договір позики, згідно якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 50000 грн. строком до 06.10.2015 року. В забезпечення виконання договору, між позивачкою та ПрАТ «Запоріжоблторггромадхарч» укладено договір поруки, згідно якого поручитель забезпечує виконання забов'язання за договором позики у повному обсязі та несе разом з боржником солідарну відповідальність перед кредитором за належне виконання забов'язань. Але після настання строку виконання забов'язаня за договором, відповідач грошові кошти не повернув. У зв'язку з чим позивачка просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором позики у розмірі 50000 грн. та понесені судові витрати. В судовому засідання представник позивача позовні вимоги повністю підтримав, просить їх задовольнити. Представник відповідача ПрАТ «Запоріжоблторггромадхарч» позов визнав у повному обсязі, проти його задоволення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, своєї думки з приводу позовних вимог не висловив. Вислухавши пояснення сторін та перевіривши докази по справі суд встановив певні юридичні факти та відповідні до них правовідносини. Згідно ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як встановлено в судовому засіданні, 06.10.2014 року між позивачкою та [PERSON] укладено договір позики, згідно якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 50000 грн. строком до 06.10.2015 року (а.с.4). В забезпечення виконання договору, між позивачкою та ПрАТ «Запоріжоблторггромадхарч» укладено договір поруки, згідно якого поручитель забезпечує виконання забов'язання за договором позики у повному обсязі та несе разом з боржником солідарну відповідальність перед кредитором за належне виконання забов'язань (а.с.3). Після настання строку виконання забов'язаня за договором, відповідач грошові кошти не повернув. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання. З чого суд робить висновок, що уклавши договори позики та поруки сторони визнали всі їх суттєві умови, зокрема, щодо строків повернення. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Строк виконання договору позики - повернення [PERSON] [PERSON] 50000 грн. спливає 06.10.2015 року. Як зазначає представник позивачки, борг не повернуто, що є підставою для звернення позивачки до суду, так і для стягнення боргу в судовому порядку. Відповідач [PERSON] своїх доводів з приводу позовних вимог судові не представив. Згідно договору поруки від 06.10.2014 року ПрАТ «Запоріжоблторггромадхарч» є поручителем перед позивачкою за належне виконання відповідачем [PERSON] умов договору позики. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату к повного боргу, процентів, комісій, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно зі ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Представник відповідача ПрАТ «Запоріжоблторггромадхарч» позовні вимоги визнав у повному обсзяі, проти задоволення позову не заперечує. Як зазначено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.6.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших доказів. Частина 4 ст.174 ЦПК України, передбачає підставу для задоволення позовних вимог у випадку визнання їх відповідачем. На підставі вищенаведеного суд вважає, що правовідносини між сторонами щодо стягнення заборгованості за договором позики є безумовними, які не порушують права, свободи та інтереси інших осіб. Таким чином суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі у зв'язку з їх доведеністю, щодо правовідносин позивачки з відповідачем [PERSON] і визнанням відповідачем ПрАТ «Запоріжоблторггромадхарч», без з'ясування і дослідження інших доказів.

Outcome: approved