Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просила ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання малолітньої дитини: доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, також просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1500 грн. щомісячно, до досягнення донькою [PERSON], [INFO], трирічного віку, тобто до 22.07.2019 року. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 16.12.2015 року. Від даного шлюбу у сторін є малолітня дитина: донька [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Через скрутне фінансове становище та через те, що відповідач відмовляється у добровільному порядку надавати допомогу, позивачка була змушена звернутись до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивачка просила задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 2000 грн. та стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною, трирічного віку, тобто до 21.12.2019 року. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав частково та просив стягувати аліменти на утримання дитини у розмірі 750,00 грн., а в задоволенні решти позовних вимог відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД № 247370, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 16.12.2015 року, сторони зареєстрували шлюб 16.12.2015 році, актовий запис № 936 (а.с.7). Від вказаного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 480707 (а.с.6), яка проживає з матір`ю та знаходяться на її утриманні, відповідно до довідки №2360 від 18.08.2017 року виданої виконавчим комітетом Біляївської міської ради Одеської області (а.с.2). Згідно вказаного вище свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком [PERSON]. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ) дитина, враховуючи її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. На підставі ст. 180 СК України батьки несуть рівний обов'язок по утриманні дитини до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одночасно, стаття 183 СК України зазначає частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі ч. 1 ст. 75 Сімейного Кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Як вбачається з матеріалів справи позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 2000,0 грн., при цьому, суд враховує той факт, що [PERSON] офіційно не працевлаштований, не має постійного заробітку, також звертає увагу на бажання відповідача надавати допомогу дитині та на той факт, що він має дитину від першого шлюбу, на яку сплачує аліменти в сумі 600 грн. щомісячно, інших неповнолітніх дітей на його утриманні не має і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їх доньки [PERSON], [INFO], щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі 1800,0 грн. до досягнення останньою повноліття. У своєму запереченні відповідач посилається на те, що він не має постійної роботи та стабільного і достатнього заробітку, по незалежним від нього причинам, виходячи із незадовільного економічного стану в країні в цілому, так і в їхньому регіоні, він постійно шукає роботу, розмір якої рідко коли перевищує розмір мінімальної заробітної плати, також має на утриманні дитину від першого шлюбу, на яку виплачує аліменти в сумі 600 грн. щомісячно, також вказує на те, що з часу звільнення з останнього місця роботи ТОВ «Дизель [PERSON]» з 07.11.2012 року по теперішній час він не має постійного визначеного заробітку та вважав за можливе сплачувати аліменти на дитину у розмірі 750 грн. Суд не погоджується з доводами відповідача про те, що у нього не має можливості надавати кошти більш ніж 750 грн. щомісяця, так як він не має постійної роботи та стабільного і достатнього заробітку, по незалежним від нього причинам, оскільки суду не надано відповідачем доказів того, що він має будь-які вади здоровя, що перешкоджають йому працювати, його не бажання працювати не є підставою щодо стягнення аліментів у мінімальному розмірі, а отже відповідач має змогу працевлаштуватися та отримувати зарплатню, тому суд переконаний, що \~відповідач в змозі сплачувати аліменти на дитину, крім того, відповідно до ст. 80 Сімейного Кодексу України, з урахуванням матеріального стану сторін, суд вважає необхідним \~присудити аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьохрічного віку. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до\~ст. 88\~ЦПК України з відповідача також підлягають \~стягненню судові \~витрати \~по справі.

Outcome: partial