Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.07.2015 року помер її брат [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 62/100 частин житлового будинку, загальною площею 50,8 кв.м., житловою 31,1 кв.м., веранд (а1, а2, б), літньої кухні (Б), ? частини огорожі (№ 1-2) та земельної ділянки площею 0,0400 га, розташованих за адресою: вул. Любарська, 103, м. Лебедин, Сумської області. Дану спадщину бажає прийняти позивачка, але не може цього зробити в звязку з відсутністю реєстрації права власності на вказане майно на імя [PERSON] Тому вона просила встановити факт його належності померлому, а за нею визнати право власності на дане майно в порядку спадкування. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися. Позивачка в наданій заяві свій позов підтримала та просила справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача в заяві, адресованій суду, вказав те, що проти задоволення вимог [PERSON] не заперечує, справу також просить розглянути без його участі. Беручи до уваги те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги повязані зі спорами про спадкове право, позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні було встановлено наступне. 21.07.2015 року помер громадянин [PERSON] Зі смертю останнього відкрилася спадщина, до складу якої входить 62/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд по вул. Любарська, 103, м. Лебедин, Сумської області, що належали померлому на підставі рішення народного суду Лебединського району від № 2-3-82 від 14.06.1982 року (а.с. 8-9), а також земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0400 га, розташована за вказаною адресою, яка належала померлому відповідно до рішення виконкому Лебединської міської Ради народних депутатів № 305 від 29.11.1993 року, що вбачається з довідки Лебединської міської ради (а.с. 11). Спадщину після смерті [PERSON] бажає прийняти його сестра [PERSON], яка є спадкоємиця померлого за заповітом (а.с. 10). Але їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю реєстрації права власності за померлим на вказані будівлі. Також судом встановлено, що [PERSON] за життя не отримував державний акт на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0400 га, розташовану по вул. Любарська, 103, м. Лебедин, Сумської області, передану йому у власність, що вбачається з довідки Лебединської міської ради (а.с. 11). Зазначене змусило позивачку звернутися до суду за захистом своїх прав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно вимог ст. ст. 325, 328, 1216, 1222 1223 ЦК України фізичні особи можуть бути субєктами права власності на підставах, не заборонених законом і мають право звернутися до суду з позовом про визнання права власності, а спадкоємці мають право прийняти спадщину. Факт належності [PERSON] спірного майна стверджується матеріалами справи в їх сукупності та не оспорюється з боку сторони відповідача, а тому він підлягає встановленню. Інші обставини, на які позивачка посилається в своєму позові, у судовому засіданні також знайшли своє підтвердження. Оскільки вимоги [PERSON] не суперечать закону, не порушують права та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність їх задоволення.

Outcome: approved