Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем. Посилається у позові на те, що 25.07.2009 між сторонами було укладено шлюб, від шлюбу сторони двох малолітніх синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначено, що шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припиненні, а шлюб носить суто формальний характер. Причиною розірвання шлюбу є те, що сімейне життя між ними не склалося, стосунки між ними погіршилися, вони виявилися різними за характерами та поглядами на життя людьми, і тому подальше спільне проживання між ними стало неможливим. Ухвалою судді від 13.02.2019 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Протокольною ухвалою суду від 04.06.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачка у судове засідання не з`явилася, представник позивачки подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність відповідача та його представника, позовні вимоги визнали. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб (повторне) серія [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, було зареєстровано 25.07.2009 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 588 від 25.07.2009. Також встановлено, що у сторін є двоє малолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (повторне), виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві від 19.04.2016, серія [NUMBER] , актовий запис № 364 від 05.03.2010 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (повторне), виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві від 19.04.2016, серія [NUMBER] , актовий запис № 118 від 22.01.2015. Встановлено, що за час спільного проживання сторони не змогли створити міцної та дружньої сім`ї. Суперечності, що виникали між ними, привели до її розпаду. Сторони перестали підтримувати подружні стосунки, ведення домашнього господарства. За визначенням ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що однією із ознак сім`ї є спільне проживання та спільний побут подружжя. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З точки зору сімейного законодавства шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді чоловіка та жінки. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з обставин, встановлених в судовому засіданні, умов проживання сторін та взаємовідносин в шлюбі; відсутність взаємної підтримки, як подружжя, категорична позиція позивача з приводу розірвання шлюбу та її небажання продовжувати шлюб, виходячи з рівноправ`я шлюбного союзу, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася, поновлена бути не може, а тому шлюб сторін підлягає розірванню. Судом враховано, що відповідачем визнано позов, а відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved