Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], до досягнення ним повноліття в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка пояснює, що від шлюбу із [PERSON] у них 29 березня 2010 року народився син [PERSON], який проживає разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Мотивуючи свої вимоги тим, що з [PERSON] спільне життя сторін припинено, відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, позивачка і просить суд стягувати з нього аліменти на її утримання. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте завчасно подала до суду письмову заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення позивачка не заперечує та просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився також через невручення йому рекомендованого поштового відправлення, яке було повернено до суду Укрпоштою в зв»язку з не проживанням за адресою: [INFO]. Відповідно ж до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Місце ж проживання відповідача [PERSON] згідно з довідкою Прилуцького міського відділу УДМС України в Чернігівській області зареєстроване за адресою: [INFO]. У зв'язку з цим суд на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку: Відповідно до копії Свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області від 10 жовтня 2009 року серії 1-ЕЛ №047202, [PERSON] та [PERSON] 10 жовтня 2009 року зареєстрували шлюб, про що в Кизі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №384 (а.с.4). Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-ЕЛ №088462 від 13 квітня 2010 року, [PERSON] народився 29 березня 2010 року, та його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). У відповідності до довідки Комітету самоорганізації населення №3 мікрорайону Рокитний від 09 лютого 2016 року №603, [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю [PERSON] та батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] ніде не навчається, не служить, не працює, не займається підприємницькою діяльністю, а здійснює догляд за сином [PERSON], інвалідом з дитинства (а.с.2). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає необхідним задовольнити заявлений позов та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття на користь позивачки. На підставі ст.ст. 180 - 183 СК України,

Outcome: approved