Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі 800 гривень на місяць. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала і пояснили, що відповідач бере дитину на прогулянки під час яких витрачає кошти на ласощі. Одяг, харчування дитини, витрати за перебування дитини в дитячому садочку несе позивачка. Позивачка за два останні роки за свої кошти возила дитину на відпочинок на море. Представник позивача вважає. що краще б відповідач давав кошти позивачці і ці кошти витрачались на щось інше, що потрібно дитині, а не на придбання ласощів для дитини. Відповідачу не створюються перешкоди для спілкування з дитиною. Відповідача в судовому засіданні позов визнав частково і пояснив, що ніде не працює. Бере дитину на прогулянки, забирає до себе додому. Купує їй ласощі, іграшки. Водить дитину на атракціони . В місяць на дитину витрачає біля 700 гривень. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи в повному об'ємі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Дана обставина в судовому засіданні сторонами визнана і не оспорюється. Відповідача в судовому засіданні позов визнав частково і пояснив, що ніде не працює. Витрачає на утримання дитини біля 700 гривень на місяць. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Відповідно до ст.. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає, що аліменти на користь позивачки підлягають стягненню в сумі 600 гривень. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивачки, , відповідача, який ніде не працює , однак є фізично здоровим , те, що з 01 січня 2015 року прожитковий мінімум на дитину на дитину після 6 років становить - 1286 гривень, те, що батьки в рівних частинах повинні нести витрати по утриманню та вихованню дітей. Також з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., що відповідає 0,2 від розміру мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2015 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial