Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

Позивачка звернулася\~в суд\~з позовом\~до відповідача про стягнення сум матеріальної допомоги при звільненні. На підставу своїх вимог спирається на те, що позивачка, працювала на виборній посаді секретаря Буцької селищної ради протягом останніх двох років - з 2015 по 2018 рік, що підтверджується записом у трудовій книжці. На підставі рішення сесії депутатів Буцької селищної ради від 04 січня 2018 року № 22-5/ VII було прийнято рішення надати позивачці як секретарю Буцької селищної ради одноразову матеріальну допомогу у розмірі трьох середньомісячних заробітних плат у звязку з припиненням повноважень, а головному бухгалтеру Буцької селищної ради [PERSON], провести виплату одноразової матеріальної допомоги у розмірі трьох середньомісячних заробітних плат у день розрахунку. 9 січня 2018 року у Буцькій селищній раді\~відбулося складення\~позивачкою повноважень секретаря Буцької селищної ради і офіційне звільнення з посади. У Буцькій селищній раді 19 січня 2018 року зареєстровано подане позивачкою звернення\~з проханням\~виплати зазначені\~кошти,\~але станом\~на день\~подачі позовної\~заяви до\~суду жодної\~виплати не\~відбулося. Оскільки, середньомісячна заробітна плата позивачки становила 8305 грн., то сума матеріальної допомоги у розмірі трьох середньомісячних заробітних плат становить 24915 грн. Останній робочий день позивачки на посаді згідно запису в трудовій книжці це 09 січня 2018 року, а розрахунок від організації надійшов 31 січня 2018 року, що є порушенням статей 116, 117 КЗпП України, що і змусило позивачку звернутись з відповідним позовом до суду. Позивачка до суду не зявилася, але надала суду заяву, згідно якої просила справу слухати в її відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник Буцької селищної ради в судове засідання не зявився, але не одноразово на адресу суду надсилав заяви про відкладення судового засідання, однак доказів поважності відкладення судових засідань не нанедавав, згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин. Зазначене дає суду всі підстави вважати що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи і його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі зібраних доказів у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: позивачка, працювала на виборній посаді секретаря Буцької селищної ради протягом останніх двох років - з 2015 по 2018 рік, що підтверджується записом у трудовій книжці. На підставі рішення сесії депутатів Буцької селищної ради від 04 січня 2018 року № 22-5/ VII було прийнято рішення надати позивачці як секретарю Буцької селищної ради одноразову матеріальну допомогу у розмірі трьох середньомісячних заробітних плат у звязку з припиненням повноважень, а головному бухгалтеру Буцької селищної ради [PERSON], провести виплату одноразової матеріальної допомоги у розмірі трьох середньомісячних заробітних плат у день розрахунку. 9 січня 2018 року у Буцькій селищній раді\~відбулося складення\~позивачкою повноважень секретаря Буцької селищної ради і офіційне звільнення з посади. У Буцькій селищній раді 19 січня 2018 року зареєстровано подане позивачкою звернення\~з проханням\~виплати зазначені\~кошти,\~але станом\~на день\~подачі позовної\~заяви до\~суду жодної\~виплати не\~відбулося. Оскільки, середньомісячна заробітна плата позивачки становила 8305 грн., то сума матеріальної допомоги у розмірі трьох середньомісячних заробітних плат становить 24915 грн. Останній робочий день позивачки на посаді згідно запису в трудовій книжці це 09 січня 2018 року, а розрахунок від організації надійшов 31 січня 2018 року, що є порушенням статей 116, 117 КЗпП України. Позивач працювала на виборній посаді секретаря Буцької селищної ради протягом останніх двох років - з 2015 по 2018 рік, що підтверджується записом у трудовій книжці. (а.с.4). На підставі рішення сесії депутатів Буцької селищної ради від 4 січня 2018 року №22-5/VII було прийнято рішення надати позивачці як секретарю одноразову матеріальну допомогу у розмірі трьох середньомісячних заробітних плат у зв'язку з припиненням повноважень, а головному бухгалтеру Буцької селищної ради [PERSON], провести виплату одноразової матеріальної допомоги у розмірі трьох середньомісячних заробітних плат у день розрахунку. (а.с.5). Рішенням Буцької селищної ради №3-47/VII від 23.02.2018 р. вбачається відміна п. 2,3,4 рішення від 04.01.2018 р. Згідно рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 5 жовтня 2018 р. вбачається, що рішення Буцької селищної ради №3-47/VII від 23.02.2018 р. щодо відміни п. 2,3,4 рішення від 04.01.2018 р. скаксовано і дане рішення набрало законної сили.(а.с. 29, 67-70), оскільки дії по відміні даних пунктів рішення відповідачем були предметом розгляду Черкаським окружним адміністративним судом під розгляду позову позивачки до відповідача про скасування рішення №3-47/VII від 23.02.2018 р. і рішення по даній справі набрало законної сили. Згідно довідки Буцької селищної ради від 06.02.2018 року № 185 середня заробітна плата позивачки за останні два місяці становить 8305 грн. 00 коп. ( а.с. 17). Беремо заробітну плату за останні два повних робочих місяці 8305 грн., ділимо на робочі дні (в січні 2018 року) було 21 робочий день. 8305:21= 395,48 грн. (отримали заробітну плату за один день). Позивачку звільнили 9 січня 2018 року, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 4), фактичний розрахунок з позивачкою відбувся 31 січня 2018 року, тобто 16 днів затримки. 395,48 грн., (зарплату за один день)*16 (на кількість днів затримки) = 6327 грн., 68 коп., тобто дана сума є середнім заробітком за весь час затримки. Згідно вимог статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно статті 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідно до положень ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника. Відповідно до ст. 48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п'ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню. Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п'яти днів після прийняття на роботу. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Згідно із ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Обчислення середньої заробітної плати проводиться відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 «Порядок обчислення середньої заробітної плати», де в п.8 зазначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Стаття 79 ЦПК України визначає, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно положень ст. 81 ЦПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповіднодо ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно положень ст. 13 ЦПК України закріплено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Із матеріалів справи вбачається відсутність будь-яких заяв та клопотань представника відповідача щодо витребування доказів в зв?язку з неможливістю їх отримання. Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність в матеріалах справи поданих позивачем достовірних доказів, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи та достатність доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, що дає суду можливість надати відповідну належну оцінку доказам та ухвалити законне, обгрунтоване рішення по суті спору, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Крім того у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved