Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинськ від 05.07.2002 року з відповідача [PERSON] було стягнуто на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше1/2 частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що становить 8,50 грн. Після звільнення відповідача з роботи - з ПАТ «Дніпровагонмаш», відповідач аліментів не сплачує. Відповідач є особою працездатного віку, тяжких захворювань не має, інших дітей чи осіб, які перебувають на утриманні немає. Позивач вважає за необхідне змінити розмір аліментів і стягувати з нього аліменти в розмірі 450 грн. щомісячно. Позивач [PERSON] надала суду заяву з проханням розгляд справи провести у її відсутності, позовні вимоги підтримує і прохає їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, повторно до суду не з'явився. Заяви про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, дійшов висновку до задоволення позовних вимог. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що шлюб між сторонами по справі розірвано 19.11.2002 року (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинськ від 05.07.2002 року з відповідача [PERSON] стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку чи доходу) щомісячно, але не менше1/2 частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи стягнення з 03.06.2002 року і до її повноліття (а.с.6). З супровідного листа ПАТ «ДНІПРОВАГОНМАШ» від 21.05.2014 року на адресу ВДВС Заводського УЮ м. Дніпроздержинськ вбачається, що [PERSON] звільнився з роботи, аліменти із заробітної плати утримано по 14.05.2014 року (а.с. 8). У зв'язку з цим позивач, яка є одержувачем аліментів згідно вищевказаного рішення суду, звернулася до суду із позовом про зміну розміру аліментів. Відповідно до ст.180 СК України обов'язком батьків є утримання дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд також враховує правову позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 143 цс згідно якої з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] до 14.05.2014 року працював ПАТ «ДНІПРОВАГОНМАШ» і аліменти з нього утримано по 14.05.2014 року. Після звільнення, бухгалтерією підприємства виконавчий лист було повернуто до ВДВС Заводського УЮ (51931, м. Дніпродзержинськ, вул. Спортивна, 19 (а.с. 8). Після звільнення з роботи і на даний час відповідач не працевлаштований, не отримує регулярного доходу, що у відповідності до вимог ст. 184 СК України є підставою для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Тому суд дійшов висновку, що слід змінити розмір аліментів шляхом зміни способу його присудження, тобто змінити розмір аліментів, стягнутих за рішенням суду від 05.07.2002 року у частці від заробітку (доходу) на розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі. Водночас, згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Та обставина, що [PERSON] не працює, не звільняє його від обов'язку утримувати неповнолітню дитину, оскільки він є особою працездатного віку тяжких захворювань не має, інших дітей чи осіб, які перебувають на утриманні немає. Доказів протилежного відповідачем не надано. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2015 року складає 1286 грн. Визначаючи аліменти у розмірі 450 грн. щомісячно, суд виходить з того, що даний розмір не є надмірним з точки зору звичайних і необхідних потреб неповнолітньої дитини на один місяць та спроможності відповідача з огляду на його вік та повну працездатність працевлаштуватись і отримувати дохід, з якого сплачувати аліменти саме в цьому розмірі. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved