Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивачка звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловою квартирою за адресою: [ADDRESS], внаслідок відсутності понад встановлені строки. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [PERSON], є власником житлової квартири за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі - продажу квартири від 10.01.2000 року. Відповідно до довідки про фактичне проживання у житловому приміщенні, за вказаною адресою зареєстрований, однак не проживає з 04.11.2014 року відповідач по справі - [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про зміну імені [NUMBER], прізвище відповідача - [PERSON], було змінено на [PERSON]. З 2006 року та по теперішній час позивачці не відомо де саме мешкає відповідач [PERSON]. Весь цей час позивачка самостійно сплачує комунальні послуги та несе витрати по утриманню житлової квартири. Цей факт, призводить до порушення прав позивачці, як власника даної квартири. На підставі викладеного позивачі просять суд, задовольнити їх позовні вимоги, і визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловою квартирою за адресою: [ADDRESS], внаслідок відсутності понад встановлені строки. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але на адресу суду, від неї надійшла письмова заява про слухання справи за її відсутністю, підтримує позовні вимоги викладені у позові, та наполягає на їх задоволенні. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, рекомендованими листами, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутністю від нього не надходило. До Мелітопольського міськрайонного суду повернувся конверт з відміткою листоноші «по закінченню терміну зберігання» так як адресата не було дома. У відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене позивачу належним чином. Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви представника позивача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON], є власником житлової квартири за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 10.01.2000 року, серія [NUMBER], (а.с.6). Відповідно до довідки про фактичне проживання у житловому приміщенні, за вказаною адресою зареєстрований, однак не проживає з 04.11.2014 року - [PERSON], [INFO], (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про зміну імені [NUMBER], прізвище відповідача - «[PERSON]», було змінено на «[PERSON]». На теперішній час, місце знаходження відповідача невідомо, відповідач з житлової квартири добровільно так і не виписався. Реєстрація відповідача в житловій квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS], приводить до порушення прав позивачці, комунальні послуги за проживання в квартирі нараховуються на усіх осіб, які зареєстровані в квартирі, і вона повинна сплачувати їх за свій рахунок. Згідно з вимогами ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, хоч ті порушення й не були пов'язані з позбавленням права володіння. Згідно з п.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 71 Житлового Кодексу України, при відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, відповідач по справі [PERSON], [INFO], не проживає за місцем реєстрації вже понад тривалого часу без поважних причин, плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги не сплачує. Таким чином, у ході судового розгляду встановлено, що відповідачка по справі [PERSON], [INFO] прописаний, але не проживає в житловій квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved