Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони проживають в зареєстрованому шлюбі з 25.12.2001 року, про що зроблено актовий запис №14 у виконавчому комітеті Липовецької сільської ради Хустського району, Закарпатської області. Від їхнього шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO] Причиною розірвання шлюбу позивачка вважає те, що у них різні характери, погляди на життя, шлюб і сім'ю. Між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, вони втратили повагу одне до одного. Через постійні конфлікти та суперечки спільне життя стало неможливим. Вже 12 років сторони не проживають разом. На даний час відповідач проживає з іншою жінкою. Шлюбні відносини між сторонами припинилися, шлюб носить формальний характер та не виконує свого прямого призначення. Відповідачка вважає, що подальше сімейне життя між ними неможливе та просила шлюб між ними розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - «[PERSON]». Позивачка [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище - «[PERSON]», дітей залишити на утриманні та вихованні біля неї. Відповідач [PERSON] в судове засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи вимоги ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Частиною 2 вказаної норми передбачено постановлення судом рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Беручи до уваги вище наведене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved