Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивачка звернулася до Малиновського районного суду м.Одеси з позовом до [PERSON] Анатолійовичапро встановлення порядку виховання їх неповнолітньої дитини та просить визначити порядок спільної участі у вихованні малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], шляхом встановлення терміну побачення батька - [PERSON] із сином - [PERSON] кожної останньої неділі календарного місяця з 11 год. 00 хв. до 15 год. 00 хв. у присутності матері дитини - [PERSON]. В обґрунтування позивних вимог [PERSON] зазначила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають спільного сина - [PERSON], [INFO]. Заочним рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 27.09.2012 року шлюб між сторонами розірвано. Фактично з моменту розлучення у позивача [PERSON] почалися непорозуміння з відповідачем [PERSON], щодо прийняття його участі у вихованні дитини (намагався здійснити побачення після 21 години вечора або о 06 годині ранку, коли дитина відпочиває, або намагався здійснити побачення з дитиною без відома позивача). Усі спроби позивача у добровільному порядку налагодити нормальні стосунки, щодо встановлення порядку виховання дитини (участь у вихованні, утриманні, розвитку здібностей) та надання поради відповідачу звернутись до органів опіки та піклування з приводу вказаного питання, в запобігання виникнення негативних наслідків психологічного розладу та уникнення конфліктів, ні до чого не призвели. Враховуючи, що існуючі непорозуміння негативно впливають на психологічний стан дитини, позивачка змушена звернутися з вказаним позовом до суду. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав заяву, у якій проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник Служби у справах дітей Одеської міської ради позовні вимоги підтрималв у повному обсязі. Відповідач, сповіщений належним чином, у судове засідання не з'явився, про день розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив, заперечень стосовно предмету позову, або заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Згідно ст. 224 Цивільного процесуального України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засідання встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу сторони мають спільного сина - [PERSON], [INFO], відповідно Свідоцтва про народження від 20.07.2011 року, актовий запис №673. Заочним рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 27.09.2012 року (справа №1519/13183/2012) шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати разом з матір'ю, позивачем по справі - [PERSON] за адресою її реєстрації: [ADDRESS], згідно довідці форми №1 від 24.04.2013 року. Позивач здійснює догляд за дитиною, піклується про неї, займається вихованням, створює усі необхідні умови для розвитку сина. Представник позивача надав пояснення, згідно яких вбачається, що неодноразові прояви непередбаченої поведінки батька, пов*язані з прагненням здійснення спілкування з дитиною, спричиняли численні конфліктні ситуації у родині та сприяли виникненню негативних наслідків психологічного розладу в оточенні малолітньої дитини. Зокрема, відповідач намагався здійснити побачення з дитиною після 21:00 годин вечора або о 06:00 годин ранку, коли дитина відпочиває, а також без відома позивача. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі. Стаття 142 СК України зазначає, що діти мають рівні права та обов'язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебувають їхні батьки у шлюбі між собою. Стаття 153 СК України закріпляє право батьків та дитини на спілкування, яке повинно здійснюватися безперешкодно. Тобто ніхто не може чинити перешкоди у спілкування батьків та дітей, крім випадків, коли спілкування негативно впливатиме на дитину та її інтереси. Таким чином, питання виховання дитини батьки вирішують спільно та

Outcome: approved