Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на майно у порядку спадкування за заповітом. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що її батько [PERSON] був власником будинковолодіння по вул. Жовтнева ( на даний час вул. Незалежності), 83 у с. Чорнолізці Тисменицького району Івано-Франківської області відповідно до дублікату свідоцтва про право власності на житловий будинок від 15.01.1991 р., виданого Чорнолізькою сільською радою 18.12.2013 р. на підставі рішення виконкому сільської ради № 28 від 26.11.2013 р. Однак, оригінал правовстановлюючого документу на майно втрачено. Інвентаризаційна вартість домоволодіння на даний час складає 195670 грн. 11 травня 2004 р. батько склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Чорнолізької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, згідно якого все належне йому на день смерті майно заповів позивачці. Після смерті батька 10.01.2014 р. відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі і на вказане домоволодіння. Позивачка як єдиний спадкоємець за заповітом прийняла спадщину відповідно до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 17.05.2016 р. на належну батькові земельну ділянку. Інших спадкоємців немає, оскільки мама позивача, а дружина померлого [PERSON] померла 11.08.2015 р. У звязку з відсутністю оригіналу правоустановлюючого документу на спадкове майно державний нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просила визнати за нею право власності на вказане нерухоме майно у порядку спадкування за заповітом після смерті батька. Позивачка та її представник у судове засідання не зявились, у поданій суду заяві представник позивачки просив справу розглянути у його відсутності та відсутності позивачки, позов підтримав і просив його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві відповідач позов визнав, просив справу розглянути у відсутності свого представника. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що батько позивачки [PERSON] був власником будинковолодіння № 83 по вул. Жовтнева ( на даний час вул. Незалежності) у с. Чорнолізці Тисменицького району Івано-Франківської області відповідно до дублікату свідоцтва про право власності на житловий будинок від 15.01.1991 р., виданого Чорнолізькою сільською радою 18.12.2013 р. на підставі рішення виконкому сільської ради № 28 від 26.11.2013 р. Оригінал правовстановлюючого документу на майно втрачено. Інвентаризаційна вартість будинковолодіння на даний час складає 195670 грн. Після смерті 10.01.2014 р. [PERSON] позивачка як єдиний спадкоємець за заповітом, посвідченим 11.05.2004 р. секретарем виконкому Чорнолізької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, прийняла спадщину відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 17.05.2016 р. на належну батькові земельну ділянку. Інших спадкоємців немає. Вказані обставини, які відповідачем не заперечувались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами. З огляду на те, що відсутність правоустановлюючого документу на спадкове будинковолодіння позбавляє позивачку можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку, за нею слід визнати право власності на вказане нерухоме майно у порядку спадкування за заповітом після померлого батька. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 1223, 1268 ЦК України,

Outcome: approved