Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на будинковолодіння у порядку спадкування за законом. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що її свекруха [PERSON] була власником будинковолодіння № 4 по вул. 17 Вересня в с. Узин Тисменицького району Івано-Франківської області, яке побудоване у 1948 р. Право власності на вказане будинковолодіння підтверджується відповідним записом у погосподарській книзі сільської ради, однак, право власності не було зареєстровано, належний правовстановлюючий документ відсутній. Вартість будинковолодіння на даний час складає 53171 грн. Після смерті 27.04.1990 р. свекрухи та її чоловіка [PERSON], який помер 14.06.1990 р., спадщину відповідно до вимог ст.549 ЦК УРСР 1963 р. шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном прийняв спадкоємець за законом першої черги [PERSON], який був сином померлих та її чоловіком. Після смерті чоловіка, що настала 28.04.2001 р., позивачка прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Інші спадкоємці першої черги за законом, якими є їх діти відповідачі у справі, на спадкове майно не претендують. У звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове будинковолодіння нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Просила визнати за нею право власності на будинковолодіння у порядку спадкування за законом після померлого чоловіка. Позивачка у судове засідання не зявилася, у поданій суду заяві просила справу розглянути в її відсутності, позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявилися, у надісланих суду заявах просили справу розглянути у їх відсутності, позов визнали, не заперечували щодо його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що свекруха позивачки [PERSON] була власником будинковолодіння № 4 по вул. 17 Вересня в с. Узин Тисменицького району Івано-Франківської області, 1948 року побудови, інвентаризаційна вартість якого на даний час складає 53171 грн. Право власності на вказане будинковолодіння підтверджується відповідним записом у погосподарській книзі сільської ради, однак, право власності не було зареєстровано, належний правовстановлюючий документ відсутній. Після смерті 27.04.1990 р. [PERSON] та 14.06.1990 р. її чоловіка [PERSON] спадщину прийняв спадкоємець за законом першої черги [PERSON], який був сином померлих та чоловіком позивачки, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Після смерті 28.04.2001 р. чоловіка [PERSON] позивачка прийняла спадщину у порядку ст.549 ЦК УРСР 1963 р. шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Інші спадкоємці за законом першої черги, якими є їх діти відповідачі у справі, на спадкове майно не претендують. Вказані обставини, які відповідачами не заперечувались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами. З огляду на те, що відсутність правоустановлюючого документу на спадкове будинковолодіння позбавляє позивачку можливості оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку, за нею слід визнати право власності на будинковолодіння у порядку спадкування за законом після померлого чоловіка. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.),

Outcome: approved