Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON], про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину. Свої вимоги мотивувала тим, що вона з листопада 1995 року по 12 серпня 2004 року перебувала в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. На цей час донька навчається на денній формі навчання у коледжі «Освіта» Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» на умовах контракту, потребує матеріальної допомоги на забезпечення своїх соціально побутових потреб, оплати за навчання. Відповідач уникає від надання матеріальної допомоги, ніяким чином не надає матеріальної підтримки на її виховання, не приймає участі у її утриманні, хоча має таку можливість. Він працездатний, здійснює підприємницьку діяльність більше 10 років і як фізична особа підприємець, і як власник приватного підприємства «Будівничий». Також здає в оренду належний йому на праві власності нежитлові приміщення по вул. Коржівська, 105 і по вул. Маяковського, 49 в м. Ромни. В звязку з захворюванням доньки на придбання медичних препаратів сплачено нею за чеком № 42377 суму 334 грн., за чеком від 28.07.2016 року сплачено 551, 85 грн., сплачено за медичні послуги 37, 32 грн. та 1400 грн., загалом 3835, 14 грн. Відповідно до квитанцій від 01.08.2013 року, 18.08.2014 року, 21.07.2016 року, 16.06.2015 року було сплачено за навчання по 6480 грн. за кожною квитанцією, загалом 25920 грн. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] щомісячно у розмірі 1/ 4 частин від всіх його доходів до закінчення донькою навчання, суму додаткових витрат, що викликані особливими обставинами у розмірі 14877, 57 грн.; судові витрати у розмірі 551, 20 грн. Позивачка в судове засідання не зявився, надала заяву про розгляд справи в його відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні відносно позову заперечували . Свої заперечення мотивували тим, що місцем проживання повнолітньої дочки є м.Київ, вул.Зодчих 62/ 277, де вона навчається на денній формі навчання в коледжі «Освіта». Таким чином [PERSON], яка не проживає з повнолітньою дочкою, подала позов з порушенням вимог ч.2 ст. 3 ЦПК України, ч.3 ст. 199 СК України ( є неналежним позивачем), що є самостійною підставою для відмови в позові. Вимоги про стягнення додаткових витрат на оплату навчання та лікування є незаконними та необґрунтованими. Крім того, на утриманні він має непрацездатну матір та сплачує аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1250 грн. За станом здоровя він не може влаштуватися на високооплачувану роботу. Він не має можливості утримувати свою дочку до закінчення навчання або досягнення нею 23 років, тому в задоволені позову просив відмовити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася. Від неї до суду надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу слухати без її участі. Третя особа [PERSON] надала суду заяву, в якій відносно позову поклалася на думку суду, просила справу слухати без її участі. Судом встановлено, що позивачка перебувала в шлюбі з відповідачем, який 12 серпня 2004 року було розірвано (а. с. 4, 6). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] ( а.с.5) . В свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач. Відповідно до довідки № 7255 від 27.09.2016 року [PERSON] є студенткою 4 курсу, денного форми навчання, молодший спеціаліст, за спеціальності Туристичне обслуговування у коледжі «Освіта» Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна», термін закінчення навчального закладу 30 червня 2017 року (а. с. 7). Позивачкою за навчання доньки [PERSON] сплачено 01 серпня 2013 року 6480 грн., 18 серпня 2014 року 6840 грн., 21.07.2016 року 6480 грн. та 18 червня 2015 року 6840 грн. ( а.с.55-58). Згідно довідки ТОВ «32 Дента» від 16.11.2016 року [PERSON] знаходилась на лікуванні в стоматологічній лікарні «32 ДЕНТ» 20.06.2016 року та 10.07.2016 року (а.с.23), за що було сплачено 20.06.2016 року 1400 грн. та 1180 грн. 10.07.2016 року, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера та довідками ТОВ «32 ДЕНТ» (а.с.51-54). Відповідач здійснює підприємницьку діяльність, має у власності нежитлові будівлі , які здає в оренду , тобто має регулярний дохід (а.с.68-78). Згідно рішення Роменського міськрайонного суду від 17 серпня 2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1250 грн., щомісячно , до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні встановлено, що дитина знаходяться на утриманні позивачки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання повнолітньої дитини та стягнення додаткових витрат . Згідно зі ст. ст. 199, 200 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, або у частці від заробітку платника аліментів. В силу ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Постановою Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. В п. 20 постанови Пленуму Верховного [PERSON] України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто однією із умов стягнення аліментів на повнолітню дитину є можливість надавати матеріальну допомогу. Як встановлено судом, [PERSON], [INFO], навчається у коледжі «Освіта» Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» . Позивачка [PERSON] одна несе витрати по утриманню доньки і немає достатніх коштів для витрат на її навчання та розвитку, самостійно утримувати доньку в повному обсязі вона не спроможна. Таким чином суд вважає, що відповідач, як батько дитини, зобов'язаний і має можливість утримувати свою повнолітню дитину, яка навчається, в зв'язку з чим не має самостійного заробітку і потребує матеріальної допомоги з боку батька у період навчання, але не більше, ніж до дня досягнення нею двадцяти трьох річного віку.\~ Відповідач [PERSON] є фізичною особою - підприємцем, у власності має нежитлові приміщення, які здає в оренду, та отримує постійний дохід. Виходячи з критеріїв розумності та справедливості , та те, що обов'язок матеріально утримувати дитину є як у матері так і у батька, суд вважає , що позовні вимоги в частині стягнення аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання слід задовольнити частково. З відповідача необхідно стягувати на користь позивачки аліменти, на утримання дочки [PERSON], яка продовжує навчання в розмірі 1/ 6 частини його заробітку , щомісячно до закінчення навчання. При цьому суд враховує, що відповідач сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у такому розмірі. Такий розмір аліментів є розумним і необхідним для забезпечення мінімальних потреб, необхідних для виховання і утримання дочки , яка продовжує навчання. Доказів, про неможливість сплачувати аліменти на період навчання дитини, відповідач не надав. Заперечуючи проти позову, відповідач зазначав про відсутність у нього можливості надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці , оскільки його матеріальне становище не дає йому такої змоги, так як він уже сплачує аліменти на неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1250 грн. та доглядає за непрацездатною матірю. Але суд не може прийняти дані заперечення до уваги, оскільки відповідач не є інвалідом , є працездатним , крім того, є приватним підприємцем, має у власності кілька нежитлових приміщень, отримує кошти від їх здачі, а також не надані належні докази на підтвердження факту потреби матері відповідача у допомозі та її перебування на утриманні саме у відповідача. Доводи позивача про наявність у нього кредитних зобов'язань перед ПАТ «УкрСиббанк» суд не бере до уваги, оскільки кредитні правовідносини не впливають на обов'язок батька щодо утримання дитини. Позивачкою не надано доказів на підтвердження того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки , яка продовжує навчання, саме в розмірі 1/ 4 частини його заробітку. Що стосується вимог позивачки про стягнення з відповідача на її користь додаткових витрат на дитину [PERSON], у розмірі 14877 грн. 57 коп. , суд приходить до наступного висновку. За змістом\~ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат.\~\~Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 6 СК України). У п.18 постанови Пленуму Верховного [PERSON] України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства га стягнення аліментів» роз'яснено, що участь у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. \~\~\~\~ Судом встановлено , що позивачка просить стягнути з відповідача додаткові витрати, які були витрачені нею на лікування дочки та оплату її навчання, за період коли [PERSON] була ще неповнолітню. З наданих позивачкою доказів вбачається, що [PERSON], [INFO], навчається у коледжі «Освіта» Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» . Суд вважає, що навчання у вузі є розвитком особливих здібностей дитини, а тому витрати позивачки на навчання дочки є витратами на розвиток особливих здібностей дитини. Як вбачається з наданих суду квитанцій на оплату за навчання доньки в період з 2013-2016 р.р. позивачем витрачено 26640 грн., 1 / 2 частина яких, а саме13320 грн., підлягають стягненню з відповідача. А загальний розмір документально підтверджених витрат на лікування дочки в ТОВ «32 ДЕНТ», в період коли остання була ще неповнолітньою, становить 2580 грн., 1 / 2 частина яких , а саме 1290 грн., підлягають стягненню з відповідача. Тому суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути додаткові витрати в розмірі 14610 грн. Суд не може взяти до уваги надані позивачкою чеки на придбання ліків на суму 551 грн. 85 коп. та 334 грн. 00 коп. ( а.с.47-48), оскільки позивачкою не надано доказів на підтвердження того, що дані ліки придбавались саме на лікування [PERSON] Крім того, суд не може прийняти до уваги надані позивачкою квитанції про надання медичних послуг [PERSON] в сумі 37 грн.32 коп. та 129 грн. 33 коп. ( а.с.49-50), оскільки позивачкою не додано доказів на підтвердження того, які саме медичні послуги надавалися та не надано жодних доказів обґрунтованості цих витрат. Суд не бере до уваги заперечення відповідача, в тій частині, що [PERSON] є неналежним позивачем. Сам відповідач в суді підтвердив, що дочка проживає не з ним, а з позивачкою. Проживання дочки в м.Києві повязане з навчанням і не спростовує того, що дочка проживає з позивачкою. Тому суд не бере до уваги дані доводи відповідача. Згідно квитанції, позивачкою було сплачено судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп. за подання до суду вказаного позову з вимогою про стягнення додаткових витрат, тому\~з відповідача на користь позивачки, відповідно до ст.88 ЦПК необхідно стягнути \~ судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. \~ Також відповідно до ч. 3\~ст. 88 ЦПК України\~та п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України\~«Про судовий збір» \~з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. за вимогу про стягнення аліментів, від оплати якого позивача звільнено законом.

Outcome: partial