Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей Ізюмської міської ради Харківської області про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 02 червня 2007 року по 04 жовтня 2010 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, з яким мають спільну малолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з позивачкою. Позивачка має бажання тимчасово виїхати за кордон, а саме в Єгипет для відпочинку разом з її матір`ю [PERSON] , сином [PERSON] Для виїзду дитини за кордон необхідно мати нотаріальний дозвіл відповідача, однак відповідач ухиляється від надання такого дозволу, позивачка просить суд дозволити тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу батька - відповідача по справі у Єгипет у період з 02 жовтня 2019 року по 12 жовтня 2019 року. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у позовних вимогах [PERSON] Представник позивача [PERSON] - [PERSON] 24 вересня 2019 року надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив позовні вимоги задовольнити. 24 вересня 2019 року відповідач у справі [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Представник третьої особи Служба у справах дітей Ізюмської міської ради в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, заперечень не надала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, з 02 червня 2007 року по 04 жовтня 2010 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, з яким мають спільну малолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] . Шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з позивачкою. Позивач має бажання тимчасово виїхати з дитиною за кордон, а саме до Єгипту для оздоровлення та відпочинку. Для виїзду дитини за кордон необхідно мати нотаріальний дозвіл відповідача, однак відповідач ухиляється від надання такого дозволу Згідно ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. п.18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування для відпочинку, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог та надання дозволу на виїзд малолітнього сина [PERSON] за кордон без згоди батька та до конкретної держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved