Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, посилаючись на те, що в період спільного проживання з останнім у них [INFO] народився син [PERSON]. Відповідач працездатний, але ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає. Син перебуває на повному її утриманні. Разом з тим, вона є інвалідом ІІІ групи і потребує матеріальної допомоги на своє утримання, оскільки вона отримує на даний час лише пенсію, розмір якої складає, 949 грн. і інших доходів не має. Вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 23.06.2015 року було розірвано на підставі рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки від усіх видів заробітку та аліменти на її утримання в розмірі ? частини від усіх видів заробітку. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву в якій просила справу слухати у її відсутність. Вимоги викладені в позовній заяві підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просив справу слухати у його відсутність позовні вимоги щодо розміру аліментів на утримання дитини визнав повністю, щодо аліментів на утримання дружини визнав в розмірі 1/6 частини. Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі наявних письмових доказів. Дослідившиматеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Ст. 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Права на утримання не має той із подружжя, хто негідно поводився у шлюбних відносинах, а також той, хто став непрацездатним у зв'язку із вчиненням ним умисного злочину, якщо це встановлено судом. Той із подружжя, хто став непрацездатним у зв'язку з протиправною поведінкою другого з подружжя, має право на утримання незалежно від права на відшкодування шкоди відповідно до ЦК України. Ст. 76 КК України вказує на те, що розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Особа має право на утримання і тоді, коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу. Якщо на момент розірвання шлюбу жінці, чоловікові до досягнення встановленого законом пенсійного віку залишилося не більш як п'ять років, вона, він матимуть право на утримання після досягнення цього пенсійного віку, за умови, що у шлюбі вони спільно проживали не менш як десять років. Якщо у зв'язку з вихованням дитини, веденням домашнього господарства, піклуванням про членів сім'ї, хворобою або іншими обставинами, що мають істотне значення, один із подружжя не мав можливості одержати освіту, працювати, зайняти відповідну посаду, він має право на утримання у зв'язку з розірванням шлюбу і тоді, якщо є працездатним, за умови, що потребує матеріальної допомоги і що колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання у цьому випадку триває протягом трьох років від дня розірвання шлюбу. Відповідно до виписки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 10 ААВ № 625505 встановлено третю групу інвалідності до [INFO] У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до повноліття. Ч. 3 ст. 181 СК України вказує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. 09.06.2012 року сторони уклали шлюб в Копенкуватській сільській раді Новоархангельського району Кіровоградської області за актовим записом № 2, що підтверджується світлокопією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. 23.06.2015 року на підставі рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області шлюб між сторонами було розірвано. Ч. 2 ст. 114 СК України наголошує на тому, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Зазначене рішення суду набрало чинності 03.07.2015 року. Відповідач є батьком неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження, серії [NUMBER]. Згідно ст. 77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. Якщо платник аліментів виїжджає на постійне місце проживання у державу, з якою Україна не має договору про надання правової допомоги, аліменти можуть бути сплачені наперед за час, визначений домовленістю подружжя, а у разі спору - за рішенням суду. Відповідно до приписів ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітнього сина та дружини, суд у відповідності з ч. 1 ст. 182 СК України враховує обставини, а саме стан здоров'я та матеріальне становище дитини та дружини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. І приходить до наступного висновку, що відповідач на сьогоднішній день має регулярний дохід, є дієздатним та працездатним і на думку суду має можливість виплачувати аліменти на утримання дитини та дружини. Відповідач в добровільному порядку уникає, від свого обов'язку утримувати свою неповнолітню дитину та дружину, яка є інвалідом ІІІ групи. Щодо розміру стягнення аліментів в частці на утримання дружини суд приходить до висновку про доцільність та враховуючи можливість надавати відповідачем допомогу (враховуючи його довідку про доходи) про визначення розмірі у виді 1/6 частини від усіх видів заробітку. Дитина на даний час проживає біля позивачки і перебуває на повному її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї позивачки. Згідно ч. 1 ст. 79 СК України та ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину та дружину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З відповідача на користь держави у відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір. Враховуючи викладене та

Outcome: partial