Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом виселення, мотивуючи свої вимоги тим, що є власницею житлового будинку та земельної ділянки по [ADDRESS] . У вказаному житловому будинку зареєстровані та проживають її бабуся [PERSON] , 1938 року народження та її батько [PERSON] , який є особою з інвалідністю. З березня 2020 року в її будинку без її дозволу став проживати її брат [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідач неодноразово судимий, створив притон для своїх товаришів, створює небезпеку та порушує права осіб, які проживають у вказаному житловому будинку, з приводу чого вона неодноразово зверталася до працівників поліції. На даний час в Охтирському міськрайонному суді знаходиться справа за обвинуваченням [PERSON] за ознаками незаконного виготовлення, придбання, зберігання наркотичних засобів. Спільне проживання з відповідачем неможливе, добровільно виселитися з її будинку відповідач відмовляється. Тому, просить суд виселити [PERSON] з житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , без надання йому іншого житлового приміщення. Ухвалою суду від 22.05.2020 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала повністю з підстав викладених у позовній заяві. Зазначила, що в даному будинку проживають її бабуся та батько-інвалід. Навесні цього року самовільно, без її дозволу вселився відповідач, який є її братом. На її вимоги про виселення реагує агресивно. Останній веде аморальний спосіб життя, зловживає наркотичними засобами. Без її дозволу впускає до будинку сторонніх осіб, які вживають наркотичні засоби та періодично мешкають у ньому. Він також періодично викрадає речі з будинку, як-то труби. Вона зверталась неодноразово до поліції, але належного реагування не було. Бабуся боїться відповідача і через це будь-яких претензій на його адресу не висловлює. Відповідач раніше мешкав за місцем реєстрації у своєї матері, але чомусь вважає, що має право проживати в належному їй будинку без дозволу. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Причини його неявки до суду визнані не поважними, так як він не надав належних доказів їх поважності. Приймаючи до уваги згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі. Дослідивши докази у справі, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] на праві власності належать земельна ділянка та житловий будинок із господарчими спорудами за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями договорів дарування житлового будинку та земельної ділянки від 05.06.2012 (а.с. 7, 12). У вказаному житловому будинку зареєстровані та проживають [PERSON] , 1938 року народження, [PERSON] , 1958 року народження. (а.с. 14, 16). Згідно з довідкою Відділу з питань державної реєстрації Охтирської міської ради від 20.05.2020 № 15-11/1524 відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 19). Згідно з довідкою, виданою ОСББ «Дружба» від 27.07.2020 відповідач [PERSON] не зареєстрований, але фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 26). Позивачка пояснила суду, що її брат без її відома та без її дозволу водить в належний їй будинок своїх приятелів, які ведуть асоціальний спосіб життя, у відповідача на її земельній ділянці вилучили 35 кущів рослин коноплі. [PERSON] створює нестерпні умови проживання, чинить перешкоди в користуванні будинком, постійно вчиняє сварки. За положеннями ч. 1 ст. 317 та ч. 1 ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і він реалізовує їх на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Глава 28 ЦК України визначає житло об`єктом права приватної власності. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Судом встановлено, що відповідач без правових підстав займає житлове приміщення будинку та чинить перешкоди власниці будинку у її праві користування та розпорядженні майном, між позивачкою та відповідачем договір найму жилого приміщення не укладався, будь-які домовленості щодо проживання відповідача у спірному будинку між ними не досягнуто. Відповідач не працює, постійно вчиняє сварки, які порушують право позивача та членів її сім`ї на спокійне життя та завдає останній моральних страждань. Така поведінка відповідача унеможливлює спільне проживання в будинку. На пропозиції позивачки звільнити житлове приміщення, виселитись з житлового будинку, відповідач категорично відмовляється, створюючи перешкоди у володінні та користуванні приватним майном позивачки. Суд вважає, що право позивача порушено та підлягає захисту в суді, тому позов [PERSON] слід задовольнити і виселити [PERSON] з житлового будинку, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , без надання йому іншого житлового приміщення. На підставі викладеного,

Outcome: approved