Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом в обґрунтування якого посилається на те, що 18.07.2018 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Нетішинському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №96. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що подружні стосунки з відповідачем не склалися через різні погляди на сімейне життя, через непорозуміння та різне ставлення до вирішення сімейних проблем, з приводу яких виникають постійні сварки. Крім того, вказує, що відповідач систематично вчиняє відносно неї і їх малолітнього сина домашнє насильство. З кінця лютого 2020 року сторони фактично припинили подружні стосунки та проживають окремо. Позивачка переконана, що за вказаних обставин збереження сім`ї є неможним та суперечитиме її інтересам, а тому просить шлюб розірвати. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 06.04.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 21.04.2020 року провадження у справі зупинено, надано сторонам строк для примирення один місяць. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 21.05.2020 року поновлено провадження у справі, призначено судове засідання. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб, оскільки не бажає зберігати сім`ю з відповідачем. Зазначила, що протягом строку який надавався судом для примирення таке не наступило. Представник позивачки - адвокат Бойко В.Ф. позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві. Крім того, просив стягнути з відповідача на користь позивачки понесені судові витрати, що складаються з витрат понесених на оплату судового збору в сумі 840,80 гривень та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1400 гривень. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив що не заперечує щодо розірвання шлюбу з позивачкою. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, представника позивачки, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для справи, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч.3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Нетішинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, сторони по справі зареєстрували шлюб, про що 18.07.2018 року складено відповідний актовий запис за №96. Судом встановлено, що сторони подружні стосунки не підтримують, їх шлюб став носити формальний характер. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи, що сторони подружні стосунки не підтримують, визнання позову відповідачем, категоричність сторін в рішенні розірвати шлюб, а також те, що наданий судом строк для примиренняне сприяв збереженню сім`ї, суд приходить до висновку, що їх подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимоги позивача про розірвання шлюбу. Згідно з ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Частиною другою статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в сумі 840,80 грн., що відповідатиме вимогам ч.1 та ч.2 ст.141 ЦПК України. При визначенні розміру відшкодування відповідачем витрат позивачки на правову допомогу, суд в порядку ст.137 ЦПК, враховує критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зважаючи на понесені позивачкою витрати на правову допомогу, сплата яких підтверджується прибутковими касовими ордерами на загальну суму 1400 грн., тривалість розгляду справи, поведінку обох сторін, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивачки 500 грн. витрат на правову допомогу. Відповідно до ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 137, 141, 142, 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved