Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2015 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання спільних дітей сторін [PERSON] , [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1093 грн., починаючи з 02 березня 2015 року до досягнення повноліття дітьми. 18 травня 2015 року вона отримала виконавчий лист на виконання вказаного рішення і здала його на примусове виконання до Солонянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області де було відкрито виконавче провадження №47749991. Але відповідач належним чином рішення суд не виконував, у зв`язку з чим в нього утворилась заборгованість по сплаті аліментів за період з 02 березня 2015 року по 01 червня 2018 року в розмірі 6001 грн. 30 коп., на яку вона відповідно до законодавства нарахувала пеню в сумі 6405 грн. 51 коп., яку просила стягнути з відповідача. Позивачка в судове засідання не з`явилась, приймала участь в судовому засіданні через повноважного представника. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, заявою просив розглянути справу за його відсутності, позов визнав у повному обсязі та не заперечував проти його задоволення (а.с. 82). Представник третьої особи в судове засідання не з`явився про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, згідно заяви просив проводити судовий розгляд без участі представника (а.с. 83). Суд вислухавши думку представника позивачки, враховуючи, що позивачка, відповідач та представник третьої особи повідомлені про час та місце судового засідання належним чином, постановив проводити судовий розгляду у відсутність не з`явившихся осіб. Суд, вислухавши представника позивачки, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 206 ЦПК України - позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У\~разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається із заяви відповідача від 11 жовтня 2019 року він в повному обсязі визнає позовні вимоги позивачки і просить їх задовольнити (а.с. 82). Окрім визнання відповідачем позову, суд встановив таке. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 02\~червня 2015 року, державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП №47749991 з примусового виконання виконавчого листа №192/283/15-ц виданого18 травня 2015 року, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти в розмірі 1093 грн. на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] та доньки [PERSON] (а.с. 18). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, за виконавчим листом № 192/283/15-ц виданого18 травня 2015 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області, за період з 02\~березня 2015 року по 01 липня 2018 року заборгованість складає 6001 грн. 30 коп. (а.с. 17). Як вбачається з розрахунку зробленого позивачкою і який не оспорюється відповідачем, за період з 02 березня 2015 року по 01 червня 2018 року розмір пені складає 6405 грн. 51 коп. Відповідно до ст. 196 СК України - у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За таких підстав, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає за можливим стягнення з відповідача заявленої суми пені, яка перевищує максимальний розмір встановлений ст. 196 СК України і тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, але враховуючи, що відповідач, відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як особа, що має пільги як учасник бойових дій, звільнений від сплати судового збору, тому судові витрати по справі слід віднести за рахунок держави (а.с. 54). На підставі викладеного, ст. 196 СК України,

Outcome: approved