Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дітей. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що від зареєстрованого шлюбу з відповідачем мають двох дітей. Для отримання спеціальної освіти позивачка виїхала в місто Груєць (Польща), де діти навчаються, донька- Вілена в 1 класі загальноосвітнього ліцею Імені Петра Скарги, а син - [PERSON] у 5 класі Державної початкової школи №2 імені Юзефа Вибіцького. У зв`язку із навчанням дітей [PERSON] несе додаткові витрати. Просить Стягнути з [PERSON] на її користь половину вартості додаткових витрат в розмірі 46475 гривень 00 коп. В судовому засіданні позивачка та представник позивача [PERSON] позов підтримали і пояснили, що діти проживають з позивачкою в республіці Польща і тому відповідач повинен нести додаткові витрати на утримання дітей в сумі 46475 гривень 00 коп. Відповідач та його представник позов не визнали. Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи в повному об`ємі суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який розірвано рішенням Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 31 січня 2012 року , справа № 2-2591/11. Від шлюбу сторони мають двоє неповнолітніх дітей , доньку [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою в Республіці Польща. З довідки про наявність заборгованості по сплаті аліментів від 22 липня 2021 року № 45207/208-30 вбачається, що згідно виконавчого листа № 2-2637/11 стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей. З копій заяв [PERSON] від 04.07.2019 року, 08.07.2020 року, 03.07.2020 року, 28.08.2018 року, 01.12.2017 року , посвідчених приватним нотаріусом Кам`янець - Подільського міського нотаріального округу, Рибаком С.Й., вбачається, що відповідач надавав згоду на виїзд дітей за кордон. З приводу даних обставин позивач та представник позивача пояснили, що відповідач надавав згоду на виїзд дітей за кордон, однак відповідач не надавав дозволу на виїзд за кордон і тому позивачка пред`явила в відділ ДВС виконавчий лист про стягнення аліментів і після отримання довідки про наявність заборгованості по сплаті аліментів вона з дітьми виїхали в Республіку Польща. Відповідач з приводу цих обставин пояснив, що він отримував позику для погашення заборгованості по сплаті аліментів. Кошти сплачував на рахунок сестри позивачки [PERSON] . Позивачка не давала йому можливості спілкуватись з дітьми, а коли він намагався зустрітися з дітьми, позивачка викликала працівників поліції. Відповідно ч.1,ч.2 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Обґрунтовуючи позов в позовній заяві позивачем вказано, що нею понесенні витрати на придбання підручників 3576 гривень , на лікування 1976 гривень , на проживання дітей , а саме оренда квартири - 81400 гривень та на оплату комунальних послуг 6008 гривень. Разом 92500 гривень. З відповідача підлягають стягненню 1/2 частина витрат в сумі 46475 гривень. Суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню додаткові витрати на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 2771 гривні 00 коп. , які складаються з 1/2 частини витрат на придбання ліків та придбання книг ((3576 гривень + 1976 гривень) /2)). Позивачка, відповідач, неповнолітні діти є громадянами України , спір розглядається судом відповідно до норм держави Україна. При відмові в стягненні витрат на проживання дітей суд враховує, що після розірвання шлюбу неповнолітні діти залишились проживати з позивачкою. Вартість оренди квартири в договорі оренди (т.1, а.с. 18) вказана в розмірі 1100 злотих та витрати по оплаті за електроенергію, експлуатацію та споживанням води і опаленням квартири і в цій квартирі разом з неповнолітніми дітьми проживала позивачка , а відповідач не повинен нести витрати за проживання позивача. Крім того позивачка не визначила в обґрунтуванні позовних вимог, яка частина від розміру орендної плати йшла на її проживання, а яка - на проживання дітей , скільки кіловат електроенергії споживала вона, а скільки - діти, і тому подібне. Також суд враховує, що діти є неповнолітніми , а плату за проживання повинні нести тільки повнолітні особи ( ст. 160 ЖК УРСР). Відповідно до ст. 160 ЖК УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. При частковому задоволенні позову суд враховує, що витрати на проживання неповнолітніх дітей , це є витрати на проживання які включаються в розмір аліментів , а не додаткові витрати на дітей, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Враховуючи, що позов задоволено частково в розмірі 0,059 частки від суми заявленого позову, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 55 гривень 00 коп. ( 908 гривень х 5,9 %). На підставі викладеного,

Outcome: partial