Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який розірвано 27 лютого 2014 року. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Хустського районного суду від 09.10.2013 року стягнуто на її користь з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 600 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. На сьогоднішній день сума стягуваних аліментів на утримання дітей є мізерною. Діти ростуть і відповідно витрати на їх утримання збільшуються. Вона не спроможна сама створювати дітям всіх необхідних умов для належного матеріального утримання, фізичного розвитку та харчування. Відповідач постійно виїжджає на сезонні роботи у Росію, заробляє добре, працює на лісоповалі, але його заробіток їй невідомий. На даний час вона знаходиться у важкому матеріальному становищі, є інвалідом третьої групи, не працюючою, а тому більше не в змозі самостійно утримувати дітей і змушена звертатися до суду із заявою про збільшення аліментів. Просить суд збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів та стягувати з нього на її користь аліменти у твердій грошовій сумі на утримання дітей щомісячно у розмірі по 1200 гривень до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, просила суд його задоволити з мотивів, викладених у заяві. Представник відповідача [PERSON], в судовому засіданні позов не визнала, подала суду письмове заперечення та просила суд не збільшувати розмір стягуваних з [PERSON] аліментів з мотивів, викладених у запереченні. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвали 27 лютого 2014 року, що стверджується копією рішення Хустського районного суду в цивільній справі № 309/4117/13-ц, яке набрало законної сили. За час спільного проживання у шлюбі у них 22.11.2003 року народилася донька [PERSON], а 25.06.2005 року [PERSON]. Рішенням Хустського районного суду від 09 жовтня 2013 року відповідача зобовязано сплачувати аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 600 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Як вбачається з довідки про склад сімї від 27.05.2014 року доньки позивачки проживають разом з нею. На сьогоднішній день сума аліментів, яку сплачує відповідач згідно рішення суду від 09.10.2013 року є недостатньою для матеріального забезпечення дітей , оскільки вони в силу свого віку потребують більших витрат. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В даному випадку змінився матеріальний стан дітей та матері, оскільки збільшився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, значно зросли ціни на продукти харчування, різного роду товари та послуги, тому суд вважає, що розмір аліментів необхідно змінити. Однак, згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Як вбачається з довідки від 20.11.2015 року, наданої представником відповідача [PERSON], відповідач [PERSON] працює у ТОВ «Штиль» водієм і його заробітна плата за серпень, вересень, жовтень 2015 року складає 30000 Російських рублів, тобто відповідач має постійне місце роботи та сталий дохід. Отже, беручи до уваги те, що у відповідача є постійне місце роботи та сталий заробіток (дохід), суд за правилами ст. 183 СК України визначає, що з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти на утримання дітей у частці від його заробітку (доходу). Одночасно, за правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує ту обставину, що у відповідача на утриманні знаходиться дитина [PERSON], [INFO], від шлюбу, укладеного 25.07.2014 року з [PERSON]. Дана обставина стверджується наданими представником відповідача копіями свідоцтва про укладення шлюбу та свідоцтва про народження дитини. Виходячи з наведеного та враховуючи прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, беручи до уваги матеріальний та сімейний стан як платника аліментів так і одержувача, а також те, що відповідач зобовязаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітніх доньок у розмірі 1/2 частини з усіх видів його доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved