Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що 09 січня 2002 року вона уклала шлюб з відповідачем, який було розірвано рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 06 квітня 2012 року. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дочок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою. З моменту розлучення відповідач проживає окремо. Участі у вихованні та догляді за дітьми він не бере, їх фізичним, духовним та моральним розвитком не займається. Матеріальної допомоги не надає, хоча за рішенням суду повинен сплачувати аліменти. Загальна сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 01 липня 2019 року становить 55120,00 гривень. Вважає, що відповідач свідомо самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, тому просить позбавити його батьківських прав. Позивачка в судовому засіданні повідомила, що відповідач участі у вихованні дітей не приймає, матеріальної допомоги не надає. Одна із доньок вже навчається в університеті, проте батько навіть не знає в якому саме. Протягом восьми років не проживають разом, відповідач не спілкується з дітьми. Просить позбавити його батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, відзив на позову заяву не подав, заяв та клопотань від нього не надходило. Ухвалу про відкриття провадження, якою визначено строк подачі відзиву на позовну заяву та копію позовної заяви з додатками відповідачу було направлено на адресу зареєстрованого місця проживання. До суду повернулися конверти з поштовою відміткою «з інших причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, не проживає», тому відповідач був повідомлений про день, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засіданні на офіційному веб-сайті Судової влади України. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Представник заінтересованої особи: органу опіки та піклування Дубенської РДА Романова В.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, показала, що станом на 01 березня 2020 року відповідач має заборгованість по сплаті аліментів в сумі 61 296 грн. Вважають за доцільне позбавити батьківських прав відповідача відносно доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] , разом з матір`ю та дочками: [PERSON] та [PERSON] , згідно довідки Озерянської сільської ради від 22 липня 2019 року № 552 (а.с. 8). Згідно довідки від 24.07.2019, [PERSON] працює в ТзОВ «Волинь Край», займає посаду завідувач складу, дохід за період з 01 січня 2019 року по 30 червня 2019 року склав 48 215,25 грн. (а.с. 9). [PERSON] народилася [INFO] , її батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] , згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с. 10). [PERSON] народилася [INFO] , її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] , згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с. 10). Згідно характеристики виданої ТзОВ «Волинь Край» від 22 липня 2019 року, [PERSON] працює в ТзОВ «Волинь Край» на посаді завідувач складу, за час роботи виявила себе як дисциплінований працівник та надійний помічник. Відповідальна, ініціативна та оперативна у прийнятті рішення. За успіх у трудовій діяльності неодноразово нагороджувалася грошовими преміями (а.с. 11). Як зазначено у характеристиці Озерянської сільської ради від 22 липня 2019 року № 553, [PERSON] проживаючи на території сільської ради проявила себе з позитивної сторони, турботлива, дбайлива матір яка виховує двох доньок, користується авторитетом односельчан (а.с. 12). Згідно акту обстеження умов проживання № 16 від 25 липня 2019 року, умови проживання [PERSON] в [ADDRESS] , задовільні, відповідають санітарним нормам. Діти [PERSON] та [PERSON] знаходяться на повному утриманні матері. Для них відведені окремі кімнати, в яких обладнані спальні місця для дітей. Діти забезпечені всім необхідним. Батько дітей [PERSON] з ними не проживає, не цікавиться життям дітей, фінансово на допомагає (а.с. 13). Як зазначено в характеристиці [PERSON] , учениці 11 класу Квітневської ЗОШ І-ІІІ ст., вихованням доньки займається мама, яка приділяє належну увагу навчанню. Часто відвідувала навчальний заклад, була головою батьківського комітету, брала активну участь у житті школи (а.с. 14). Згідно характеристики [PERSON] , учениці 9 класу Квітневської ЗОШ І-ІІІ ст., батько не брав участі у вихованні та матеріальній підтримці доньки. Вихованням займається мама, яка приділяє належну увагу дитині та забезпечує матеріально. Часто відвідує навчальний заклад, була головою батьківського комітету класу (а.с. 15). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів АСВП № 40751823, станом на 01 липня 2019 року [PERSON] має заборгованість 55 120 грн. (а.с. 16-19). Відповідно до довідки Озерянської сільської ради від 25 липня 2019 року № 566, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але не проживає (а.с. 20,21). Згідно рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 06 квітня 2012 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу дітей залишено проживати з матір`ю (а.с. 22). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Дубенської райдержадміністрації від 02 березня 2020 року № 654/02-13/20, вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 75-78). За змістом ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Згідно із п.2 ч.1 ст.164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснено у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 18 грудня 2008 року по справі «Савіни проти України» наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. У принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». У частині 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, вказано: «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 цієї Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім цього, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року по справі «Хант проти України»). Згідно зі ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позивачкою було надано суду достатньо доказів та пояснень того, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , і подання зазначеного позову є насамперед способом захисту прав та інтересів дітей. Як зазначено в ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи викладене, пояснення позивачки та висновок органу опіки та піклування Дубенської РДА, суд вважає, що відповідач свідомо ухилявся та ухиляється від виконання батьківського обов`язку відносно своїх доньок. Він не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя. Відповідач взагалі не спілкується з дітьми, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти. Зазначене є підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 4 зазначеної статті суд при поновленні батьківських прав перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ч.1 ст.133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачкою було сплачено судовий збір у розмірі 768, 40 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved