overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на ? частину жилого будинку з господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS], у спільній сумісній власності подружжя та на ? частину в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON]. В обґрунтування вимог вказувала, що в період шлюбу вона разом з чоловіком [PERSON] у 1991 році на земельній ділянці площею 0,25 га побудували зазначений будинок та господарські споруди, котрі прийняті в експлуатацію, але свідоцтво про право власності не видавалось. Станом на 15 квітня 1991 року дворогосподарство до колгоспного двору не відносилося. В 2013 році чоловік помер та на день його смерті у згаданому будинку позивачка проживала разом з ним і здійснила його поховання. Після смерті чоловіка вона як спадкоємиця за законом не може оформити спадщину на жилий будинок, оскільки на домоволодіння відсутній належно оформлений правоустановчий документ, тому змушена звернутись з цього приводу до суду. При розгляді справи представник позивачки [PERSON] позов [PERSON] підтримав та просив його задовольнити із вказаних підстав. Представник сільської ради в засідання не з`явився, подав суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Представник реєстраційної служби [PERSON] позов визнав, пояснив, що в разі задоволення позову [PERSON], дане судове рішення буде підставою для видачі їй відповідного свідоцтва про право власності на будинок. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, позов слід задовольнити. Встановлено, що у 1991 році в період шлюбу позивачка разом з покійним чоловіком [PERSON] на земельній ділянці площею 0,25 га побудували згаданий вище жилий будинок та господарські споруди, котрі прийняті в експлуатацію, але свідоцтво про право власності не видавалось. [INFO] року [PERSON] помер та після його смерті на ? частку жилого будинку з господарським спорудами відкрилась спадщина, у фактичне управління якою вступила позивачка. Про належність будинку названим особам свідчать дані довідки Роговичівської сільської ради за вих. № 426 від 25.10.2013 року, технічного паспорту. Оскільки будинок побудований в період шлюбу позивачки та [PERSON], укладений 19.11.1983 року, тому відповідно до ст.22 КпШС України згаданий будинок є спільною сумісною власністю подружжя в рівних частках. Після смерті спадкодавця позивачка як спадкоємиця за законом відповідно до ст.ст.1217, 1261, 1268 ЦК України, набула право власності на ? частку вказаного житла.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку з господарськими спорудами, що розташовані в с. Сасанівка Полонського району по вул. Островського, 41, Хмельницької області. В обґрунтування вимог вказувала, що на виділеній земельній ділянці було збудовано зазначений житловий будинок та господарські споруди, котрі відносились до колгоспного двору, головою якого був її чоловік [PERSON], а членами двору вона, їхній син [PERSON] та дочка [PERSON] У 2016 році чоловік помер та вона у встановлений законодавством строк прийняла спадщину, однак не має можливості оформити спадщину на житловий будинок, оскільки на домоволодіння відсутній належно оформлений правовстановлюючий документ, тому змушена звернутись з цього приводу до суду. При цьому, зазначила, що діти на спадщину після смерті батька не претендують. Сторони в судове засідання не з`явилися, подали суду письмові заяви про розгляд справи у їхній відсутності, а треті особи на стороні позивача та представник відповідача також вказали про визнання ними позову. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що в 1963 році на земельній ділянці площею 0,35 га було побудовано згаданий вище житловий будинок, а протягом 1965-1985 років господарські будівлі та споруди. Станом на 15 квітня 1991 року дворогосподарство відносилось до колгоспного двору, головою якого був [PERSON]., а членами двору його дружина [PERSON], син [PERSON] та дочка [PERSON], а тому вони, за час свого проживання до часу існування колгоспних дворів (15.03.1990 рік), набули, відповідно до ст.123 бувшого ЦК УРСР, права власності на домоволодіння кожний на ? частку. [PERSON] помер 27 червня 2016 року та після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на ? частину вказаного житлового будинку, на котрий він за життя не оформив правовстановлюючий документ. Вказані обставини підтверджуються даними довідок, виданих Сасанівською сільською радою 18.11.2016 року за № 372 та від 23.01.2017 року за № 69, технічного паспорту на житловий будинок. Позивачка після смерті [PERSON] у встановлений законодавством шестимісячний строк подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадини та нотаріусом заведено спадкову справу за № 59662342, про що свідчать дані Витягу № 45453390 від 18.10.2016 року про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Згідно ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її та згідно положень ч.1 ст.1270 цього Кодексу для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Після смерті спадкодавця позивачка, як спадкоємиця за законом першої черги, відповідно до ст.ст.1217, 1261 ЦК України, набула право власності на ? частину вказаного житла.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на ? частину квартири № 12, що розташована в м. Полонне по вул. Ак. Герасимчука (бувша назва вул. Кірова), 245, Хмельницької області. В обґрунтування вимог вказувала, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 29 січня 1994 року Полонською міською радою народних депутатів Хмельницької області, на праві спільної сумісної власності вказана квартира по ? частині належала її батькові [PERSON], його дружині [PERSON], котра проживала однією сім`єю з власником, їй та її синові [PERSON] У 2014 році батько помер та на його частку нерухомого майна відкрилася спадщина, однак вона не може оформити спадщину в нотаріальній конторі, так як свідоцтво про право власності на житло [PERSON] за життя не було зареєстровано в органах Бюро технічної інвентаризації або реєстраційній службі, тому вона змушена звернутись з цього приводу до суду. В судове засідання позивачка не з`явилася, доручила представляти свої інтереси адвокату [PERSON], котрий позов [PERSON] підтримав та просив задовольнити із вказаних вище підстав. Представник відповідача [PERSON] позов визнала. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що квартира № 12, яка розташована в м. Полонне по вул. Ак.Герасимчука (бувша назва вул. Кірова), 245, Хмельницької області, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 29 січня 1994 року Полонською міською радою народних депутатів Хмельницької області, на праві спільної сумісної власності в рівних долях належала [PERSON], його співмешканці [PERSON], його дочці [PERSON] та онукові [PERSON]. 12 вересня 2014 року [PERSON] помер та після його смерті відкрилася спадщина на належну йому ? частину вказаної квартири, на котру ним за життя не зареєстровано право власності в органах Бюро технічної інвентаризації та реєстраційній службі, про що свідчить повідомлення Бюро технічної інвентаризації Полонського району від 18 грудня 2015 року № 527 та приватного нотаріуса Полонського районного нотаріального округу [PERSON] від 05 травня 2016 року № 417/02-14/121-2014, що унеможливлює позивачці, як єдиній спадкоємиці за законом оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі. Вказані обставини стверджуються: поясненнями представників сторін; даними свідоцтва про право власності на житло, виданого 29 січня 1994 року Полонською міською радою народних депутатів, з якого вбачається, що квартира № 12 по вул. Ак. Герасимчука (бувша назва вул. Кірова), 245, що в м. Полонне, належить сім`ї [PERSON] на праві спільної сумісної власності; даними технічного паспорту на квартиру; свідоцтвом про смерть [PERSON] Після смерті спадкодавця позивачка як спадкоємиця за законом відповідно до ст.ст.1217, 1261 ЦК України, набула право власності на ? частину вказаного житла.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на ? частину квартири № 6, що розташована по вул. Півнюка, 1 в смт. Понінка Полонського району, Хмельницької області, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON]. В обґрунтування вимог вказувала, що в період шлюбу вона разом з чоловіком у 1993 році придбали зазначену вище квартиру, на котру отримали свідоцтво про право власності на житло, котре належить їм на праві приватної власності в рівних долях. У 2015 році [PERSON] помер та на день його смерті у згаданому будинку позивачка проживала разом з ним, а після смерті чоловіка вона, як спадкоємиця за законом, не може оформити спадщину на житло, оскільки свідоцтво про право власності на квартиру не було зареєстровано в органах бюро технічної інвентаризації, тому змушена звернутись з цього приводу до суду. При розгляді справи позивачка та її представник позов підтримали та просили його задовольнити із вказаних підстав. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши письмові докази, суд вважає, позов слід задовольнити. Встановлено, що у 1993 року в період шлюбу позивачка разом з покійним чоловіком [PERSON] придбали квартиру № 6, що розташована по вул. Півнюка, 1 в смт. Понінка Полонського району, Хмельницької області, котра, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03 липня 1993 року, належала їм в рівних долях на праві приватної власності. 24 квітня 2015 року [PERSON] помер та після його смерті на ? частку вказаного житла відкрилась спадщина, однак за життя він не зареєстрував свідоцтво про право власності на нього в бюро технічної інвентаризації, що стверджується даними свідоцтва про право власності та довідки КП «Бюро технічної інвентаризації» Полонського району, виданої 20 жовтня 2015 року за вих. № 418. 29 квітня 2015 року [PERSON] подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка, а його син [PERSON] того ж дня подав заяву про відмову від прийняття спадщини, але зазначена вище обставина унеможливлює позивачці оформити спадщину в нотаріальній конторі. Про належність квартири названій особі свідчать також дані технічного паспорту. Після смерті спадкодавця позивачка, як спадкоємиця за законом, відповідно до ст.ст.1217, 1261 ЦК України набула право власності на ? частину вказаного житла.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право на земельну ділянку площею 3,80 умовних кадастрових гектара в порядку спадкування за заповітом, яка розташована на території Малошкарівської сільської ради Полонського району Хмельницької області, та належала для [PERSON]. В обґрунтування вимог вказувала, що для [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну ділянку (пай) у вказаному розмірі серії ХМ № 000789 зареєстрований за № 267 від 04 липня 1996 року. [PERSON] був дядьком матері позивачки, який помер 06.10.1997 року, та який 11.05.1993 року заповів все своє майно для позивачки. Після смерті [PERSON]Г, позивачка фактично вступила у володіння та управління спадковим майном, оскільки проживала разом з покійним на день його смерті та за його життя вела спільне з ним господарство. Однак оформити право на спадщину позивачка позбавлена можливості, оскільки було втрачено оригінал сертифікату на право на земельну ділянку (пай), що унеможливлює позивачці як спадкоємиці за заповітом оформити спадщину в нотаріальній конторі, тому вона змушена звернутися з цього приводу до суду. При цьому, зазначала, що інших спадкоємців, крім неї немає.\~\~ В судове засідання позивачка не з`явилася, доручила представляти свої інтереси [PERSON], котрий при розгляді справи позов підтримав та просив його задовольнити із вказаних вище підстав. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не зявились, подали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, проти позову не заперечували. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази, суд вважає позов слід задовольнити. Встановлено, що для [PERSON] за життя Полонською районною державною адміністрацією було видано сертифікат на право на земельну ділянку (пай) у вказаному розмірі серії ХМ № 000789 зареєстрований за № 267 від 04 липня 1996 року площею 3,80 умовних кадастрових гектарах. 06 жовтня 1997 року [PERSON] помер. Після його смерті позивачка фактично вступила у володіння та управління спадковим майном. Оскільки сертифікат на право на земельну ділянку (пай) було втрачено, про що позивачем зроблено відповідне оголошення у місцевій газеті «Новий шлях» від 03 листопада 2016 року № 44 (10200) та загублений сертифікат вважається недійсним, що унеможливлює для [PERSON] в даний час отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. За вказаних обставин, відповідно до ст.ст.524,549 ЦК України 1963 року, позивачка як спадкоємиця за заповітом набула право на спадщину, оскільки фактично вступила в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом розміром 3,11 умовних кадастрових гектари, що перебувала у бувшому КСП «Мрія» та розташована на території Великокаленицької сільської ради Полонського району, Хмельницької області, котра належала її покійному сину [PERSON]. В обґрунтування вимог вказувала, що для її сина [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) у вказаному розмірі серії ХМ № 0317640, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 574 від 18.09.1997 року. 14 листопада 2012 року син помер, однак за життя він втратив оригінал сертифікату, не отримавши державного акту, що унеможливлює позивачці як спадкоємиці за законом оформити спадщину в нотаріальній конторі, тому вона змушена звернутися з цього приводу до суду. В судове засідання позивачка не з`явилася, доручила представляти свої інтереси [PERSON], котрий позов [PERSON] підтримав та просив його задовольнити із вказаних вище підстав. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання також не з`явилися, подали письмові заяви, в яких просили розгляд справи проводити у їхній відсутності та вказали, що проти позову не заперечують. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази, суд вважає позов слід задовольнити. Встановлено, що для [PERSON] за його життя було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0317640, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 574 від 18.09.1997 року, в розмірі 3,11 умовних кадастрових гектари із земель бувшого КСП «Мрія» на території Великокаленицької сільської ради Полонського району, Хмельницької області, про що свідчать дані листа відділу Держгеокадастру у Полонському районі за вих. № 31-28-99.4-111/15-15 від 26.11.2015 року. 14 листопада 2012 року [PERSON] помер. Після його смерті позивачка як спадкоємиця за законом прийняла спадщину, так як вона постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та протягом встановленого законодавством шестимісячного строку, не заявила про відмову від неї, що стверджується даними довідки виконавчого комітету Великокаленицької сільської ради, виданої 15 жовтня 2015 року за № 493. Оскільки сертифікат про право на земельну частку (пай) втрачено, в зв`язку з чим було зроблено відповідне оголошення у місцевій газеті «Новий шлях» від 22 жовтня 2015 року № 43 та загублений сертифікат вважається недійсним, що унеможливлює для [PERSON] в даний час отримати свідоцтво про право на спадщину, та в послідуючому державний акт про право на земельну частку (пай). За вказаних обставин, суд вбачає за можливе, відповідно до ст.ст.1217, 1268 ЦК України визнати за позивачкою право на земельну частку (пай), що належала покійному [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 3,43 умовних кадастрових гектара, яка розташована на території Бражинецької сільської ради Полонського району Хмельницької області. В обґрунтування вимог вказувала, що для неї було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №018228 зареєстрований за №120 від 12.01.1997 року площею 3,43 умовних кадастрових гектара. Однак, на даний час оформити право власності на вказану земельну ділянку позивачка позбавлена можливості через втрату оригіналу сертифікату, про втрату документу було зроблено оголошення в пресі. В судове засідання позивачка не з`явилася, доручила представляти свої інтереси [PERSON], котрий подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити із вказаних вище підстав. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не зявились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, проти позову не заперечували. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов слід задовольнити. Встановлено, що для [PERSON], було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №018228 зареєстрований за №120 від 12.01.1997 року площею 3,43 умовних кадастрових гектара, яка розташована на території Бражинецької сільської ради Полонського району Хмельницької області, про що свідчать дані листа відділу Держгеокадастру у Полонському районі за вих. № 29-28-99.4-2591/15-16 від 09 грудня 2016 року. Оскільки [PERSON] втратила сертифікат на право на земельну ділянку, про що позивачем зроблено відповідне оголошення у місцевій газеті «Новий шлях» від 08 грудня 2016 року № 49 (10205) та загублений сертифікат вважається недійсним, що унеможливлює для позивачки. в даний час отримати державний акт про право власності на земельну частку (пай). За вказаних обставин, суд вбачає за можливе, визнати за позивачкою право на земельну ділянку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визначити для неї додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її баби [PERSON], котра померла 24.12.2007 року. В обґрунтування позову [PERSON] зазначала, що вона являється спадкоємцем за заповітом, крім неї спадкоємцем є її мати [PERSON], яка не претендує на спадщину та не зверталась до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, але позивачці нотаріусом відмолено у відкритті спадкової справи, оскільки пропущено 6-ти місячний строк з часу відкриття спадщини і рекомендовано звернутись до суду. Крім того позивачка зазначила, що має хвору дитину, з приводу чого постійно проходить лікування, а також те, що позивачка проживає в іншій місцевості, що призвело до пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] заявлений позов підтримала та просила такий задоволити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву про визнання ним позовних вимог та просив слухати справу у його відсутності. Третя особа [PERSON] подала заяву про визнання нею позовних вимог та просила слухати справу у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов слід задовольнити. Встановлено, що 24.12.2007 року померла баба позивачки [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина. Позивачка, як спадкоємець за заповітом у шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця\~ не подала до нотаріуса заяву про прийняття нею спадщини. Приймаючи до уваги, що [PERSON] має хвору дитину, проходила лікування в період з 24.12.2007 року по 24.06.2008 року, проживає в іншій місцевості, тому цю обставину суд визнає як поважну причину пропуску строку для прийняття позивачем спадщини, та відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України знаходить підстави для визначення для нього додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визначити для неї додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері [PERSON], котра померла 24.06.2016 року. В обґрунтування позову [PERSON] зазначала, що вона являється єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері, в шестимісячний строк після відкриття спадщини вона звернулась до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, але нотаріусом відмолено у відкритті спадкової справи, оскільки пропущено 6-ти місячний строк з часу відкриття спадщини і рекомендовано звернутись до суду. Крім того позивачка зазначила, хворіла на важкі хвороби, з приводу чого проходила лікування, що призвело до пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини на два дні. В судовому засіданні позивачка заявлений позов підтримала та просила такий задоволити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву про визнання ним позовних вимог та просив слухати справу у його відсутності. Третя особа [PERSON] в суді проти позову не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов слід задовольнити. Встановлено, що 24.06.2016 року померла мати позивачки [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина. Позивачка, як спадкоємець за законом першої черги у шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця\~ не подала до нотаріуса заяву про прийняття нею спадщини. Приймаючи до уваги, що [PERSON] хворіла, проходила стаціонарне лікування, тому цю обставину суд визнає як поважну причину пропуску строку для прийняття позивачем спадщини, та відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України знаходить підстави для визначення для нього додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визначити для неї додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері [PERSON], котра померла 25.02.2013 року. В обґрунтування позову [PERSON] зазначала, що вона являється спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері, крім неї спадкоємцем є брат [PERSON], який претендує на іншу частину спадщини в шестимісячний строк після відкриття спадщини вона звернулась до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, але нотаріусом відмолено у відкритті спадкової справи, оскільки пропущено 6-ти місячний строк з часу відкриття спадщини і рекомендовано звернутись до суду. Крім того позивачка зазначила, що хворіє на важкі хвороби, з приводу чого проходила лікування, що призвело до пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини на два дні. В судовому засіданні позивачка заявлений позов підтримала та просила такий задоволити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву про визнання ним позовних вимог та просив слухати справу у його відсутності. Третя особа [PERSON] подав заяву про визнання ним позовних вимог та просив слухати справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов слід задовольнити. Встановлено, що 25.02.2013 року померла мати позивачки [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина. Позивачка, як спадкоємець за законом першої черги у шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця\~ не подала до нотаріуса заяву про прийняття нею спадщини. Приймаючи до уваги, що [PERSON] хворіла, проходила стаціонарне лікування, тому цю обставину суд визнає як поважну причину пропуску строку для прийняття позивачем спадщини, та відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України знаходить підстави для визначення для нього додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved