Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що після смерті [PERSON], яка померла 11.09.2013 року та за життя залишила заповіт, відповідно до якого вона є єдиним спадкоємцем. В звязку із чим позивачка звернулась до Білоцерківської районної державної нотаріальної контори з питань оформлення спадкових прав на садибний (індивідуальний) житловий будинок та земельну ділянку, які знаходяться за адресою: вул. Кільцева, буд. 17, с. Мазепинці, Білоцерківського району, Київської області. Однак, державний нотаріус [PERSON] відмовила їй в оформленні спадкових прав та видачі свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на зазначене майно та не проведено державної реєстрації прав власності даного обєкта спадкового майна. А тому, позивачка просила суд визнати за нею право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що за адресою: вул. Кільцева, буд. 17, с. Мазепинці, Білоцерківського району, Київської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. В судове засідання позивачка та її представник не зявились, направили заяву в якій позов підтримали та просили слухати справу за їх відсутності. Відповідач [PERSON] сільська рада Білоцерківського району до суду свого представника не направила, про час та день слухання справи була повідомлена належним чином причини неявки суду не відомі, направили до суду заяву, в якій позовні вимоги визнають повністю та просять слухати справи за їх відсутності. Третя особа Білоцерківська районна державна нотаріальна контора направила до суду заяву, відповідно до якої просить розглядати справу за відсутністю її представника. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків \\ спадщини\\ від фізичної особи, яка померла \\ спадкодавця\\, до інших осіб \\ спадкоємців\\. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухому майно та їх обтяження» права на нерухому майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухому майно та їх обтяження» права на нерухому майно та їх обтяження , що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Таким чином, виникнення права власності на будинки, квартири, споруди, інше нерухоме майно не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільного Кодексу та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухому майно та їх обтяження». Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи вище викладене, спадкодавець набула права власності на вказаний вище будинок, який увійшов до складу спадщини, а позивач набув право на спадкування майна після смерті [PERSON] Згідно п.37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2013 року № 868, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є: в тому числі і рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Із спадкової справи щодо майна померлої [PERSON] за № 3\\2014 вбачається, що позивачка [PERSON] подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. 20.06.2014 р. позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майновий пай, у загальному пайовому фонді колективного сільськогосподарського підприємства імені Леніна, село Дрозди, Білоцерківського району, Київської області. Постановою від 23.12.2015 р. державний нотаріус Білоцерківської районної державної нотаріальної контори [PERSON] відмовила позивачці в оформленні спадкових прав та видачі свідоцтв про право на спадщину на садибний (індивідуальний) житловий будинок та земельну ділянку, які знаходяться за адресою: вул. Кільцева, буд. 17, с. Мазепинці, Білоцерківського району, Київської області, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на вказане майно та не проведено державної реєстрації прав власності даного обєкта спадкового майна. Як вбачається з довідки, виданої [PERSON] сільською радою Білоцерківського району № 02-14-15 від 27.01.2016 р., згідно витягу з господарської книги, особовий рахунок господарства № 713-1, адреса господарства в с. Мазепинці, вул. Кільцева, буд. 17 належав [PERSON], дата забудови будинку 1950 рік. Згідно довідки №533, виданої виконкомом Михайлівської сільської ради на запит нотаріуса, [PERSON] до дня смерті проживала в цьому будинку одна і була за цією адресою зареєстрована. Суду також було представлено технічний паспорт на вищевказаний житловий будинок, виданий КП КОР « Південне бюро технічної інвентаризації» від 02.12.2015 р., відповідно до якого житловий будинок побудований у 1950 році, погріб з шийкою у 1950 році, надвірні споруди : сарай 1960 рік. Загальна площа будинку 49,30 кв.м , житлова - 17,40 кв.м. Оскільки, судом встановлено, що будинок № 17 по вул. Кільцева в с. Мазепинці Білоцерківського району був побудований у 1950 році, застосуванню підлягають правові норми щодо набуття права власності на нерухоме майно, які діяли на той час, тобто норми Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 р. Згідно ст. 120 ЦК УРСР 1963 р.\\ до внесення змін згідно Закону України « Про власність» від 06.01.1994р.\\ колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок. продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Таким чином, суд вважає, що померла [PERSON] набула у власність житловий будинок під № 17 по вул. Кільцева в с. Мазепинці Білоцерківського району відповідно до законодавства, яке діяло на час його забудови. А тому за позивачкою [PERSON] слід визнати право власності на вищевказаний житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved