Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідачки про позбавлення її батьківських прав відносно сина, [PERSON], [INFO] р. н., посилаючись на те, що відповідачка є матір'ю дитини. Вказувала, що батько дитини був записаний на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Зазначала, що онук позивачки, [PERSON], мешкає разом із нею, оскільки усі обовязки по вихованню дитини вона виконує самостійно. Натомість мати дитини ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не приймаючи участі у матеріальному забезпеченні дитини, у її вихованні, не цікавлячись протягом тривалого часу життям та здоров'ям сина. На підставі переліченого просила суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно [PERSON], 2008 р. н., для подальшого встановлення опіки над дитиною. В судовому засіданні позивачка повністю підтримала заявлені нею позовні вимоги, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, додавши, що позбавлення батьківських прав буде відповідати інтересам її онука, [PERSON], оскільки мати дитини усунулась від його виховання, а вихованням малолітнього [PERSON] займається вона разом із своїм чоловіком та свекром, [PERSON] Відповідачка до судового засідання не з'явилась повторно за невідомих суду причин, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Представник Органу опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради, яка діє на підставі довіреності, [PERSON], в судовому засіданні залишила вирішення питання доцільності позбавлення батьківських прав відповідачки на розсуд суду, зважаючи на відсутність відомостей про фактичне її місцезнаходження. При цьому просила суд при ухваленні рішення максимально врахувати інтереси дитини. Представники Органу опіки та піклування Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради до судового засідання не зявились повторно за невідомих суду причин, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. Представник прокуратури, [PERSON], в судовому засіданні вважав за можливе ухвалити судове рішення про задоволення заявлених [PERSON] позовних вимог. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, постановлячи заочне рішення, на підставі чого зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення учасників процесу, вислухавши свідка та дослідивши письмові докази, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. На підставі ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Згідно із свідоцтвом про народження, виданим 10 липня 2008 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 827 від 10 липня 2008 року, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] року, батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] (а. с. 6). На підставі витягу з державного реєстру актів цивільного стану вбачається, що Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області до актового запису № 827 від 10 липня 2008 року про народження [PERSON] відомості про батька дитини були внесені згідно із ч. 1 ст. 135 СК України (а. с. 7). За ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Свідок [PERSON] у судовому засіданні вказував, що він є свекром для [PERSON], мешкаючи окремо від неї та свого сина. Вказував, що близька двох років його правнук, [PERSON], 2008 р. н., постійно мешкає із бабусею, [PERSON] Зазначає, що йому невідомо, чому мати покинула свого сина, [PERSON]. Його правнук часто приїздить до нього на вихідні дні, а інший час він мешкає разом із позивачкою та його сином [ADDRESS]. Де знаходиться відповідачка йому невідомо, яку він в останнє бачив три роки потому. Додавав, що правнук йому також не повідомляє, де знаходиться мати [PERSON] та чому вона зникла. При цьому малолітній [PERSON] майже не згадує про свою матір. Додавав, що [PERSON] зовсім не надає грошей на утримання сина. З відповіді від 4 січня 2016 року головного лікаря ЦПМСД № 2 міста Маріуполя вбачається, що [PERSON], 2008 р. н., протягом останніх півтора роки разом із бабусею, [PERSON], та дідусем, [PERSON], мешкає по [ADDRESS] та відвідує школу № 53. При цьому доглядом та лікуванням дитини займається [PERSON], а мати, [PERSON], жодної участі у вихованні дитини не приймає, місце знаходження якої невідоме. З 2014 року [PERSON] перебуває на «Д» обліку в окуліста. Вказане також підтверджується відповіддю зазначеного медичного закладу від 24 червня 2016 року (а. с. 8, 69). На підставі довідки загальноосвітньої школа № 53 міста Маріуполя вбачається, що [PERSON] навчається у 1-Б класі вказаного навчального закладу з вересня 2015 року, вихованням якого займається бабуся, [PERSON], та дідусь, [PERSON], які створили для онука необхідні матеріально-побутові умови. Натомість мати дитини не мешкає із сином, [PERSON] жодного разу не відвідала школу, участі у вихованні та навчанні сина вона не приймає. Вказане також підтверджується характеристикою [PERSON], наданої загальноосвітньою школою № 53 (а. с. 9, 68). За інформацією Маріупольського міського центру з обслуговування громадян без визначеного місця проживання від 21 червня 2016 року вбачається, що відповідачка, [PERSON], з 26 квітня 2014 року прописана по [ADDRESS] разом із сином, [PERSON], однак фактично не мешкає за цією адресою (а. с. 70). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ч. 1 ст. 164 СК України мати чи батько дитини можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За ч. 2 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Оскільки в судовому засіданні на підставі досліджених доказів було в достатній мірі встановлено, що відповідачка, [PERSON], будучи матір'ю [PERSON], 2008 р н., тривалий час не піклувався сином, не займається його вихованням, не надає матеріальної та іншої допомоги по його утриманню, відмовившись фактично від участі у вихованні дитини, залишивши самовільно сина своїй матері, позивачці, то з огляду на зазначені обставини, суд вважає, що в судовому засіданні достатньою мірою було доведено винну поведінку відповідачки щодо ухилення нею від виконання своїх батьківських обов'язків відносно сина, [PERSON]. Таким чином суд встановив, що оскільки [PERSON] ухилилась від виконання своїх обов'язків по вихованню [PERSON], 2008 р. н., то з метою захисту інтересів дитини, суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги [PERSON] шляхом позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина, [PERSON], 2008 р. н. На підставі ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. За ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі. Суд, з огляду на викладене, дійшов висновку, що з відповідачки, [PERSON], на користь фізичної особи або державної установи, під піклуванням чи опікою яких буде перебувати малолітній [PERSON] необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно із ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню витрати [PERSON] по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved