Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання до суду позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що вона проживала у цивільному шлюбі з відповідачем. У них є спільна малолітня дитина дочка, [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні. Сімейне життя сторін не склалося, проживають окремо. Відповідач не виконує свого батьківського обовязку, дитину матеріально не утримує, не надає позивачці коштів на утримання дитини. Позивачка у судове засідання 31.03.2017 року не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. На заочний розгляд справи згодна, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання. Судова повістка повернулась до суду не врученою з відміткою за зазначеною адресою не проживає. За таких обставин, виходячи з положень ч.5 ст.74 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про день та час розгляду справи належним чином (а.с.9, 15). Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно вимог ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не зявилась, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд прийшов до висновку про можливість заочного розгляду справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в ході судового засідання, у сторін є спільна малолітня дитина дочка [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ЕЛ № 128691, видане 25 вересня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції). Батьком у свідоцтві про народження дитини вказаний відповідач. Сімейне життя сторін не склалося, проживають окремо. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області 21.02.2017 року за № 470. У відповідності до ч.1 ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, встановлених ст.184 цього кодексу. Зважаючи на викладене, з урахуванням матеріального становища обох сторін, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України судовий збір по справі слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved