Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Шлюб між сторонами зареєстрований 24 лютого 2008 року у Кричківській сільській раді Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис № 6. У шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON],[INFO]. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, у них часто виникали непорозуміння та суперечки через різні погляди на сімейне життя, та несумісність характерів. Вважає, що шлюб носить формальний характер, тому просить його розірвати. Також просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати на сплату судового збору та правничу допомогу на загальну суму 1904, 80 грн. В судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву у якій просила проводити розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала в повному обсязі, примирення вважає неможливим, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся в установленому законом порядку. В звязку з цим ухвалено проводити розгляд справи в порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 лютого 2008 року у Кричківській сільській раді Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис № 6. У шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Однак шлюбні відносини не склалися і вони припинили спільне проживання. Відповідно до ст.ст. 104, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Стосунки, які існують між подружжям виключають можливість збереження сім'ї, а тому шлюб слід розірвати. Позивачка також просили стягнути з відповідача витрати по несені витрати по сплаті судового збору та на правову допомогу в сумі 1904,80 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до вимог ч.3 ст.133, ч.2 ст.137, ст.141 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження вище вказаних обставин суду надані: договір про надання правової допомоги від 02.08.2018 року, Акт наданих послуг та розрахунок суми судових витрат, квитанція. Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17.10.2014 визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. З досліджених судом доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу судом встановлено, що в Договорі про надання правової допомоги та Акті наданих послуг та розрахунок суми судових витрат наявні виправлення, які не засвідчені підписами сторін, а квитанція пошкоджена, тому неможливо встановити дату її видачі. За таких обставин вказані документи не можуть бути належним і допустимим доказом понесених позивачкою витрат на правову допомогу. За наведених обставин, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути 704 грн. 80 коп. понесених судових витрат. На підставі викладеного та ст.ст. 104 112 СК України,

Outcome: partial