Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до Петрівської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 09 грудня 2016 року помер її рідний брат [PERSON]. На час відкриття спадщини йому належала на праві приватної власності земельна ділянка за цільовим призначенням надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивачкою було пропущено строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] Причинами пропуску строку позивачка вказала свою тривалу хворобу протягом строку на прийняття спадщини, так як протягом року вона пережила три смерті своїх близьких родичів , що суттєво вплинуло на її психологічний та фізичний стан та підірвало її здоровя. Крім того, позивачка зазначає, що фактично вона прийняла спадщину , так як оригінал правовстановлюючого документу зберігається у неї , вона веде з орендарем перемови щодо користування земельною ділянкою, а її юридична необізнаність призвела до того , що нею невірно було визначено строк для подання заяви. Хоча вона все ж таки звернулася до нотаріуса для уточнення цього питання , але строк в одинадцять днів нею було пропущено, про що нотаріус надала їй постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивачка стверджує, що інші спадкоємці майна померлого [PERSON], відсутні, так як останній не мав сімї та дітей. На підставі ст. 1272 Цивільного кодексу (далі ЦК) України позивачка просить суд визначити їй додатковий строк у три місяці для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Позивачка в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі . Відповідач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав у повному обсязі.. В судове засідання сторони не з'явилися, тому відповідно до ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 10 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 10 ЦПК України). Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1). Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В судовому засіданні встановлено, що 09 грудня 2016 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 721173 від 12.12.2016 року виданого виконкомом Петрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області за актовим записом № 23. Померлому на підставі Державного акту серії І-ДП № 107966 на праві приватної власності на землю належала земельна ділянка за цільовим призначенням надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею- 6,410 гектари , розташована на території Петрівської сільської ради Петропавлівського району Д6іпропетровської області. Інші спадкоємці майна померлого [PERSON], крім позивачки, відсутні, що підтверджується довідкою Петрівської сільської ради № 468 від 15.06.2017 року , у якому зазначено, що покійний проживав один. Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються ЦК України. Так, у відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1222 ЦК України визначає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно із ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивачка після смерті спадкодавця хотіла прийняти спадщину на майно, проте не зробила цього вчасно. Позивачкою було пропущено строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] з таких причин: погане самопочуття у звязку з втратою за короткий період своїх близьких людей протягом строку на прийняття спадщини, відсутність коштів у звязку з витратою всіх своїх заощаджень на поховання родичів. Позивачка помилялася у визначенні строку звернення до нотаріуса через свою необізнаність, але як тільки дізналася про достовірну інформацію , одразу звернулася до нотаріуса, через це нею пропущено всього 11 днів . 21.06.2017 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак нотаріус постановою від 21.06.2017 року відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті олексієнко О.О., вказавши, що строк для прийняття спадщини нею пропущено у зв'язку з чим позивачці слід звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, що вбачається з копії постанови . Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1). Позивачка звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, у якому вказала, що строк на прийняття спадщини пропущений з поважних причин і суд може його поновити. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Відповідно до Листа Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. У п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, суд може визнати поважними причинами пропуску строку на прийняття спадщини позивачкою тільки її фізичний та психологічний стан, через втрату близьких родичів . Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку д подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину, могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. За змістом абзацу 2 п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Таким чином, належним відповідачем у цій справі є Петрівська сільська рада Петропавлівського району Дніпропетровської області, на території якої розташоване спадкове майно у вигляді земельної ділянки. Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, тому суд може визначити їй додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: partial