Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку удаваним в частині покупця, визнання покупцем за договором купівлі-продажу та визнання права власності, \~ в котрій зазначено, що він та відповідач по справі [PERSON] є родичами, а саме, вона є його матірю. 28 травня 2004 року нею було придбано за власні кошти старенький житловий будинок, що розташований в с. Засупоївка Яготинського району Київської області по вул. Шевченка, 65. В звязку з тим, що вона є громадянкою [PERSON] та на час оформлення договору не мала права на постійне місце проживання на території України, за домовленістю з відповідачем, даний житловий будинок було оформлено на його імя. Влітку 2004 року придбаний нею старий будинок було зруйновано та на протязі трьох років побудовано новий, житловою площею 94,90 м.кв. Проте, на даний час їй стало відомо, що відповідач по справі, незважаючи на їхню домовленість, а також те, що новий будинок був побудований нею лише за власні кошти без будь якої фінансової допомоги відповідача, без її згоди займався оформлення документів на своє імя, а саме: в 2005 році отримав державний акт на земельну ділянку, що розташована по вул. Шевченка, 65 в с. Засупоївка Яготинського району Київської області, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; в 2007 році вів новозбудований будинок, 2005 року побудови в експлуатацію, що підтверджується актом державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом обєкта в експлуатацію від 16.05.2007 року. Крім того, має намір звернутися до реєстраційної служби Яготинського районного управління юстиції Київської області для отримання правовстановлюючого документу на новозбудований будинок - свідоцтва про право власності. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За положеннями\~ст. 203 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою\~статті\~\~\~203 цього Кодексу. Згідно із\~ст. 655 ЦК України\~за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За своєю суттю та загальним правилом договір купівлі-продажу передбачає для однієї сторони право отримання предмету купівлі-продажу у власність та зобов'язання сплатити його покупну ціну, а для другої сторони право на отримання ціни та обов'язок передати предмет договору наступному власнику. Крім того, покупець може домовитись з іншою особою про придбання власності за її рахунок з наступним відшкодуванням цій особі витрат. Отже, за звичаями ділового обороту презумується, що предмет договору належить продавцю та переходить у власність покупця, якщо інше не передбачено домовленістю сторін, та покупець має сплатити ціну за власний рахунок, якщо інше не передбачено домовленістю сторін договору або покупцем та іншою особою. Разом з тим, відповідно до\~ст. 235 ЦК України\~удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. При цьому, удаваним може бути не весь правочин, але лише в частині когось з його учасників, якщо буде встановлено що інший учасник за змістом договору домовлявся про істотні умови договору, про її ціну, сплатив за власні кошти її покупну ціну, придбав майно для себе та наступні дії сторін свідчать про прийняття виконання договору іншою стороною. 28 жовтня 2005 році в звязку з тим, що на імя відповідача був оформлений договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого по вул. Шевченка,65 в с. Засупоївка Яготинського району Київської області, [PERSON] здійснив приватизацію на своє імя прилеглої земельної ділянки, яка призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд . Стаття 392 ЦК України встановлює, що\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Отже, відповідно до вимог чинного законодавства вона має право на земельну ділянку, на якій розташований спірний житловий будинок. Так, відповідно до ч.1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно із ч. 1\~ст. 377 ЦК України\~до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). З п. 18 постанови Пленум Верховного суду України від 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» вбачається, що З 1 січня 2010 р. до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377 ЦК і статті 120 ЗК в редакції Закону України від 5 листопада 2009 р. № 1702-VІ; З врахуванням вищевикладеного, просила визнати договір купівлі - продажу житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами,що розташований по вул. Шевченка, 65 в с. Засупоївка Яготинського району Київської області, укладений 28 травня 2004 року, реєстровий номер 1457, удаваним в частині покупця з моменту його укладення, визнати її покупцем по договору купівлі - продажу житлового будинкуз відповідними господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Шевченка, 65 в с. Засупоївка Яготинського району Київської області, укладений 28 травня 2004 року, реєстровий номер 1457, визнати за нею право власності на житловий будинок, 2005 року побудови та господарські будівля та споруди, а саме гараж «Б», убиральню «В», колодязь №1, вигрібну яму № 2, вимощення №І, що розташовані по вул. Шевченка, 65 в с. Засупоївка Яготинського району Київської області та на земельну ділянку, розміром 0,2500 га., кадастровий номер 3225581801:05:003:0001, яка розташована по вул. Шевченка ,65 в с. Засупоївка Яготинського району Київської області та призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги. Представник відповідача позов визнав. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, враховуючи, що представник відповідача позов визнав, та визнання позову не суперечить закону, та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved