Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивачка зазначає, що 19 серпня 2016 року вона з відповідачем уклала шлюб. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. 23 вересня 2013 року шлюб між ними було розірвано за рішенням суду. Після розірвання шлюбу вона з дитиною проживають окремо від відповідача, та дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки добровільно не надає, тому вона змушена звернутися до суду з вказаною позовною заявою. Інших осіб, які б мали можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньки у неї немає. Відрахування по іншим виконавчим листам із доходів відповідача не проводиться. Позивачка у судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Через повторну неявку відповідача у судове засідання, враховуючи письмову згоду позивача на заочний розгляд справи, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за його відсутності та неявки в судове засідання відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.08.2006 року сторони зареєстрували шлюб,актовий запис № 779, що підтверджується копією заочного рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області (а.с.4). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Рішенням Мелітопольского міськрайонного суду Запорізької області від 23 вересня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.4). 28 грудня 2013 року позивачка уклала шлюб з [PERSON], та змінили прізвище з «Павленко» на «Аблякімова», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6). Після розірвання шлюбу, дитина проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні (а.с.7). Відповідач не надає позивачці добровільно регулярної матеріальної допомоги на утримання дитини. За наданими позивачкою даними, відповідач має можливість надавати таку допомогу та не має інших утриманців. Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При вирішенні питання щодо визначення розміру аліментів, суд враховує обставини, зазначені у ст. 182 СК України Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає необхідним відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір». Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави також судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved