Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить суд надати їй право на побачення з дитиною [PERSON], відносно якої позивач позбавлена батьківських прав. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що, внаслідок вживання наркотичних засобів, та, ухилення від обов'язків по вихованню дитини, рішенням суду від 09.02.2009 року її було позбавлено батьківських прав відносно її доньки [PERSON], [INFO]. Певний період часу вона знаходилась на лікуванні в центрі реабілітації наркозалежних осіб, та, за цей час повністю втратила залежність від наркотичних засобів і змінила спосіб свого життя. На теперішній час вона мешкає та працює в Центрі реабілітації «Новая жизнь», та має намір поновити батьківські права відносно її доньки [PERSON], для чого їй потрібно побачитись з дитиною, яка знаходиться у Дитячому будинку сімейного типу [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов, а також суду зазначила, що, з донькою не спілкувалась протягом 7-ми років. Донька перебуває у Дитячому будинку сімейного типу [PERSON], і, якщо донька буде мати бажання спілкуватись із нею, вона просить суд надати їй право на побачення з дитиною у тій кількості, яку визначить суд. В судовому засіданні представник відповідача - Служби у справах дітей Дніпродзержинської міської ради [PERSON] суду зазначив, що, даний спір може бути вирішено на розсуд суду. В судовому засіданні відповідач [PERSON] суду пояснила, що, як вихователь Дитячого будинку сімейного типу вважає можливим вирішити питання щодо побачення позивача з дитиною на розсуд суду, з урахуванням думки дитини. В судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Дніпродзержинського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді [PERSON] суду пояснила, що, два роки дитина - [PERSON] перебуває у Дитячому будинку сімейного типу [PERSON] У вказаний період вона, як соціальний працівник, здійснювала соціальне супроводження вказаного дитячого будинку, та, безпосередньо спілкувалась із дівчинкою. Побачення позивача та дитини вважає недоцільним, оскільки спілкування дитини як з матір'ю [PERSON], так і з біологічною матір'ю позивачем, може негативно вплинути на психоемоційний стан дівчинки. В судовому засіданні суд вислухав думку дитини - [PERSON], [INFO], яка суду зазначила, що, їй 13-ть років, вона пам'ятає біологічну матір позивача [PERSON], тому не має бажання з нею спілкуватись. Вислухавши сторони, думку дитини, вивчивши матеріали справи, та, дослідивши наявні у справі докази суд дійшов наступного висновку. Як встановлено судом в ході розгляду справи, рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09.02.2009 року позивача [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно її доньки - [PERSON], [INFO]. Згідно інформації, наданої головним лікарем КЗ «Дніпропетровський наркологічний диспансер»ДОР», позивач перебувала під диспансерно-динамічним наглядом у лікаря-нарколога з приводу розладів психіки та поведінки внаслідок вживання кількох наркотичних речовин та інших психоактивних речовин. Нагляд припинено з 05.02.2015р. у зв'язку з одужанням. Згідно повідомлення начальника управління - служби у справах дітей Самарської районної у місті Дніпропетровську ради від 30.10.2014р., донька позивача, відносно якої остання позбавлена батьківських прав, [PERSON] є вихованкою Дитячого будинку сімейного типу [PERSON] Згідно п.7 «Положення про дитячий будинок сімейного типу», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України N 564 від 26.04.2002р., соціальне супроводження дитячих будинків сімейного типу здійснюється центрами соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, що передбачає надання комплексу правових, психологічних, соціально-педагогічних, соціально-економічних, соціально-медичних та інформаційних послуг, спрямованих на створення належних умов функціонування дитячого будинку сімейного типу. Соціальне супроводження дитячого будинку сімейного типу здійснюється постійно. Для здійснення соціального супроводження за дитячим будинком сімейного типу закріплюється соціальний працівник відповідного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, який пройшов спеціальну підготовку за програмою, затвердженою наказом Мінсоцполітики. В судовому засіданні провідний спеціаліст відділу соціальної роботи Дніпродзержинського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді [PERSON], що здійснює соціальне супроводження Дитячого будинку сімейного типу [PERSON], суду зазначила, що, в ході бесіди із дівчинкою - [PERSON], [INFO], їй стало відомо, що, дівчинка не має бажання спілкуватись із позивачем. При цьому, в будинку, де виховується дівчинка, існують сприятливі умови для її виховання, і, спілкування дитини одночасно з біологічною матір'ю та вихователькою негативно вплине на психоемоційний стан дівчинки. Згідно ст.168 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною. Суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров'ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи. Згідно ст.171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Згідно ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» N 2402-III від 26.04.2001р., сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ст.15 ЗУ «Про охорону дитинства» N 2402-III від 26.04.2001р., дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Дитина має право на отримання інформації про відсутніх батьків, якщо це не завдає шкоди її психічному і фізичному здоров'ю. З вищенаведених норм діючого законодавства суд вбачає, що, при вирішенні спору щодо побачення з дитиною матері, яка позбавлена батьківських прав, приоритетним є забезпечення інтересів самої дитини, а також визначення можливого впливу вказаних побачень на психоемоційний стан дитини. Як встановлено судом в ході розгляду справи, дитині, з якою позивач має намір бачитись та спілкуватись, на час розгляду справи виповнилось 13-ть років. Протягом 7-ми років дитина з позивачем не спілкувалась. Протягом 2-х років дитина, з братами та сестрами, виховується у Дитячому будинку сімейного типу [PERSON], де існують доброзичливі стосунки та сприятливі умови для її виховання. В судовому засіданні дівчинка пояснила, що, не має бажання спілкуватись із біологічною матір'ю, і це рішення для неї є виваженим. Згідно ст.171 СК України, суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Разом з цим, в ході розгляду справи судом не встановлено обставин, які б давали суду підстави дійти висновку, що, інтереси дитини вимагають побачень з позивачем, і, вказані побачення можуть сприяти розвитку дитини, позитивно впливати на її психоемоційний стан, і, таким чином, будуть відповідати перш за все інтересам дитини. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що, позовні вимоги позивача є такими, що задоволенню не підлягають, оскільки не відповідають інтересам малолітньої [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed