Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Свої вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] помер її батько, [PERSON] , який на день смерті постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за вищезазначеною адресою. За життя він заповіту не склав. Вона прийняла спадщину після смерті батька, подавши заяву до приватного нотаріуса Бобровицького районного нотаріального округу Чернігівської області, Щербини І.С. Дружина спадкодавця, [PERSON] та дочки спадкодавця [PERSON] і [PERSON] подали заяви про відмову від прийняття спадщини. У видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Тому просить визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами загальною площею 64,6 кв.м., житловою площею 29,0 кв.м в [ADDRESS] по праву спадкування після смерті батька. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач до суду також не з`явився, в поданій через канцелярію суду заяві, просить справу розглядати за відсутності його представника, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що сторони до суду не з`явились, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.247 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , який на день смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті і протягом шести місяців з дня смерті проживала його дружина, [PERSON] (а.с.8, 11). Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами загальною площею 64,6 кв.м., житловою площею 29,0 кв.м в [ADDRESS] (а.с.12). Спадщину після його смерті прийняла [PERSON] , позивачка в справі, подавши заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Бобровицького районного нотаріального округу Щербини І.С. Як вбачається із довідки від 20.07.2020 та постанови нотаріуса від 04.06.2020, заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] подала дочка, [PERSON] , дружина спадкодавця, [PERSON] та дочки спадкодавця [PERSON] і [PERSON] подали заяви про відмову від прийняття спадщини. У видачі свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частину будинку [PERSON] було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.17). Оскільки нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, позивачка не може в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за нею права власності на спадкове майно, реалізувати своє право на спадщину. Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з приписами ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Враховуючи те, що спадкодавець [PERSON] помер, спадкоємицею за законом першої черги, яка прийняла спадщину є позивачка в справі, яка не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на вищевказане спадкове майно, так як відсутні правовстановлюючі документи і єдиними шляхом реалізації її права на спадщину є рішення суду, тому суд вважає, що вимоги позивачки про визнання права власності на нерухоме майно є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved