Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстровано 09.12.1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Бердичівського міськвиконкому Житомирської області. Від шлюбу мають двох синів: [PERSON], який народився 23.09.1999 року, та [PERSON], який народився 08.06.2008 року. Спільне життя з відповідачем не склалось. З вересня 2016 року чоловік проживає окремо від неї та дітей, шлюбні відносини між ними припинені, загальне господарство ними не ведеться. Відповідач ухиляється від обовязку утримувати своїх дітей, а тому вона просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі по 1000,00 грн. на кожну дитину щомісяця. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримала, та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи, на засадах змагальності, як того вимагає ст. 10 ЦПК України та у відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 09.12.1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Бердичівського міськвиконкому Житомирської області зареєстровано шлюб між сторонами, актовий запис № 645, що підтверджується свідоцтвом про одруження(а.с. 6). Оскільки сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Вищенаведені обставини, на думку суду, свідчать про неможливість збереження шлюбу, а тому суд вважає позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підставними, підлягаючими задоволенню. У відповідності до ст. 105 ч. 3 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки у твердій грошовій сумі по 1000,00 грн. на кожну дитину, щомісяця, то суд вважає, що дана позовна вимога підлягає задоволенню, оскільки відповідач її визнав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України(далі - СК України), батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач являється батьком - [PERSON], який народився 23.09.1999 року, та [PERSON], який народився 08.06.2008 року, що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с. 7,8). Діти проживають разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні, даний факт сторонами не оспорюється. Вирішуючи спір про стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей, суд виходить з рівності обов'язку батьків утримувати своїх дітей, та враховуючи той факт, що він позовні вимоги визнав, а тому з нього підлягають стягненню аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. на кожну дитину, щомісяця,. Відповідно п. 7 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць. У відповідності до статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому необхідно стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 640.00 гривень на користь позивачки, оскільки його понесення підтверджено документально( а.с. 3), та на користь держави.

Outcome: partial