Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно їх сина. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, за час якого у них народився син. Зазначила, що з 2017 року відповідач з ними не проживає, не цікавиться дитиною, не приймає участі у її вихованні та спілкуванні з дитиною. Також, зазначила, що відповідач матеріально не утримує їх дитину. Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позову та просив їх задовольнити з викладених у заяві підстав. Відповідач і представник третьої особи в судове засідання не прибули. Відповідач надав суду заяву у якій просив розглянути справу у його відсутності та визнав позов (а.с. 93). Вислухавши вступне слово представника позивача та дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд приходить до наступних висновків. Сторони є батьками дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11 січня 2012 року (а.с. 14). Позивач разом із своїм сином проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується заявою [PERSON] та відображено в листі служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації № 101/46-3537 від 09.11.2020 року (а.с. 20, 47). Із листа відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області № 10783 від 16.11.2020 року та штампу в паспорті громадянина України вбачається, що зареєстрованим місцем проживання відповідача є адреса: [ADDRESS] (а.с. 11 - 13, 37). Натомість, за змістом нотаріально завіреної заяви відповідача від 14.10.2020 року вбачається, що він постійно проживає в місті Армавір Краснодарського краю (а.с. 93). Також, у вказаній заяві відповідач підтвердив обставини його самоусунення від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно свого сина, не спілкується із ним понад три роки, не утримує його матеріально, не приймає участі у вихованні та житті сина і не підтримує із ним зв`язок. Зазначені обставини також відображено і у висновку органу опіки та піклування Дарницього району м. Києва № 101-1578/02 від 04.03.2021 року (а.с. 97 - 98). Норми статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачають, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці; позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Стаття 150 СК України встановлює обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Відповідно до положень статті 155 СК України, здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини; відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства; ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом другим частини першої статті 164 СК України передбачено, що батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Оскільки відповідач проживає окремо від свого сина, який знаходиться на повному утриманні матері, не відвідує його, не спілкується з ним, не займається його вихованням і піклуванням, не цікавиться життям дитини, не надає будь-якої, у тому числі матеріальної допомоги та не надає позивачу грошові кошти на утримання їх дитини, суд приходить до висновку, що такою бездіяльністю відповідач ухиляється від виконання обов`язків по вихованню своєї малолітньої дитини, а тому має бути позбавлений батьківських прав. Зазначені обставини знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні. Також, згідно висновку органу опіки та піклування Дарницього району м. Києва № 101-1578/02 від 04.03.2021 року, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 97 - 98). Судом не встановлено, що [PERSON] будь-хто та/або яким-небудь чином чинив перешкоди у належному виконанні його батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини. Норми статті 206 ЦПК України передбачають, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Обставин, які б свідчили, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом не встановлено. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При цьому, у зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, на підставі частини першої статті 142 ЦПК України, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи викладене,

Outcome: approved