Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом (а.с.1), який згодом уточнила (а.с.24), та просить постановити рішення, яким стягнути на її користь в інтересах сина [PERSON], [INFO] аліменти з батька [PERSON] у розмірі 600.00 гривен щомісячно до досягнення сином повноліття. Дитина знаходиться повністю на утриманні позивачки, добровільно матеріальної допомоги відповідач не надає, хоча має таку можливість. В судове засідання позивачка не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що в справі є відповідні докази (а.с.32). Надала клопотання про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні уточнених позовних вимог (а.с.1, 36). Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся за адресою свого постійного місця реєстрації: [ADDRESS] (а.с.16). Повідомлення повернулося до суд з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою (а.с.16-17. На виконання вимог ч.9 ст. 74 ЦПК України, відповідач, фактичне місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликався в суд через оголошення у пресі. Тобто, відповідач був повідомлений через засоби масової інформації шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур'єр»№ 208 (5828) від 05.11.2016 року (а.с.34). З опублікуванням оголошення про виклик в засобах масової інформації - відповідачка вважається повідомленою належним чином про час і місце розгляду справи. Крім того, надіслане вдруге повідомлення на адресу відповідача, було ним отримано (а.с.29). Втім, будь-яких заяв, пояснень, заперечень на спростування доводів, викладених в позовні заяві до суду не надав. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України (а.с.36). Розглянувши подані документи та матеріали, заяви позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення уточнених позовних вимог за наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 11 травня 2006 року, який зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Ямпільського районного управління юстиції в Вінницької, актовий запис №26 та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). 29 липня 2009 року від цього шлюбу народився син [PERSON], батьками якого є позивачка та відповідач по справі, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] (а.с.4). Відповідно до довідки № 2803 від 05.09.2016 року, виданої виконавчим комітетом Болградської міської ради Одеської області, неповнолітній [PERSON], [INFO], повністю знаходиться на утриманні та вихованні позивачки (а.с.5). Відповідач жодних заперечень до суду не надав. На підставі досліджених доказів суд вбачає, що позивачка перебуває у скрутному матеріальному становищі та має необхідність в отриманні аліментів. Будь-яких інших доказів в підтвердження передбачених ст. 182 Сімейного кодексу України обставин на підтвердження матеріального стану та стану здоров'я як відносно позивачки, так і відносно відповідача суду не надано, крім тих, що досліджені в судовому засіданні, не встановлено таких і при розгляді справи. Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою ( ч.1 ст. 141 СК України). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991р. та набула чинності для України 27 вересня 1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 2 ст.182 Сімейного Кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць на дітей віком від 6 (шести) до 18 (вісімнадцяти) років з 1 травня 2016 року - 1 531.00 гривен, з 01 грудня 2016 року - 1637.00 гривен. Таким чином, розмір аліментів не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку виходячи з зазначених в Законі «Про державний бюджет України» сум, тобто не менше 491.10 гривен. З огляду на те, що дитина знаходиться на повному утриманні матері, а також те, що прожитковий мінімум в державі змінюється в сторону збільшення декілька разів на рік, відсутність будь-яких відомостей та доказів щодо офіційного працевлаштування відповідача на час прийняття рішення судом, матеріального положення відповідача, суд вважає за необхідне уточнені позовні вимоги позивачки задовольнити, та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 600.00 гривен щомісячно, до досягнення сином повноліття. Відповідно до положень ст.ст.79, 88 ЦПК України також підлягає стягненню на користь держави з відповідача судовий збір в розмірі 551.20 гривен. На підставі викладеного і

Outcome: approved