Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, зазначивши, що 26.07.2001 року у виконкомі Старобросківецької сільської ради, Сторожинецького району, Чернівецької області, актовий запис №2, було укладено шлюб між позивачем та відповідачем. Від шлюбу у них народилося двоє дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають та знаходяться на утриманні позивачки. Причиною розпаду сім'ї явилось те, що сторони перестали розуміти один одного, у них виникали сварки, відповідач не прислухається думки позивачки, позивачка вважає, що їх сім'я розпалася. Одночасно із розірванням шлюбу позивачка бажає вирішити питання щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини. На підставі вищевикладеного, позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. Стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO] по 650 грн., щомісячно до досягнення дитини повнолітнього віку та [PERSON], [INFO], по 520 гривень, щомісячно. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги щодо розірвання шлюбу не визнав, просить шлюб не розривати, щодо позовної вимоги про стягнення аліментів зазначив, що згідний сплачувати аліменти у розмірі по 520гривень. В судовому засіданні встановлено, що 26.07.2001року у виконкомі Старобросківецької сільської ради, Сторожинецького району, Чернівецької області, актовий запис №2, було укладено шлюб між позивачем та відповідачем. Від шлюбу у них народилося двоє дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають та знаходяться на утриманні позивачки. Сторони подружніх стосунків не підтримують. Шлюб носить формальний характер та не відповідає своєму призначенню. За час, який було надано сторонам для примирення останні не примирилися. Суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд виходить з наступного: відповідно до ч.1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 ч.2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, ту обставину, що відповідач згідний сплачувати аліменти у розміррі по 520гривень і вважає за необхідним визначити розмір аліментів в сумі по 520.00грн. щомісячно, оскільки розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи, що з 01 січня 2016р. прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дитини віком до 6років складає 1167грн., для дитини віком від 6 до 18років складає 1455грн.. Окрім того позивачка не надала суду доказів про майновий стан відповідача, його доходи та можливість сплачувати ним аліменти у розмірі, які заявлені у позові.

Outcome: partial