overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідачки про визнання права власності на будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом. Заявлені позовні вимоги обґрунтовувала тим, що її батько [PERSON] був власником будинковолодіння [ADDRESS], однак правовстановлюючий документ на майно відсутній. 26.09.2003 р. батько склав заповіт, посвідчений секретарем Липівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, згідно якого все належне йому майно заповів позивачці, заповіт не скасовувався і не змінювався. Після смерті [INFO] батька відкрилась спадщина на все належне йому майно, у тому числі на спірне будинковолодіння. Вона як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спадкоємцем за законом першої черги, яким є дочка померлого, яка є відповідачем у справі, на спадкове майно не претендує. У зв'язку з відсутністю правоустановлюючого документу на спадкове будинковолодіння нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Просила визнати за нею право власності на спадкове будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом після смерті батька. Позивачка у судове засідання не з'явились, у поданій суду заяві просила справу розглянути у її відсутності, позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, у поданій суду заяві позов визнала, щодо його задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що батько позивачки [PERSON] був власником будинковолодіння [ADDRESS], інвентаризаційна вартість якого на даний час складає 137975 грн. Однак, належний правовстановлюючий документ відсутній. 26.09.2003 р. [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Липівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, згідно якого спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами заповів позивачці, заповіт не скасовувався і не змінювався. Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина на все належне йому майно, у тому числі на спірне будинковолодіння. Позивачка як єдиний спадкоємець за заповітом прийняла спадщину відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Липівської сільської ради від 18.04.2016 р. № 241. Спадкоємець за законом першої черги - дочка померлого, яка є відповідачем у справі, на спадкове майно не претендує. З огляду на те, що відсутність правоустановлюючого документу на спадкове будинковолодіння позбавляє позивачку можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку, за нею слід визнати право власності на будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом після смерті батька. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 1223, 1268, 1269 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідачки про визнання права власності на майно. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема будинковолодіння [ADDRESS]. Заповіту на випадок своєї смерті він не залишив, а тому спадкоємцями за законом першої черги являється вона, позивачка, і відповідачка [PERSON] як дочки покійного. Інших спадкоємців не має, оскільки її мати, а дружина покійного [PERSON] померла [INFO], брат [PERSON] помер [INFO], сестра [PERSON] померла [INFO] Відповідачка на спадкове майно не претендує та не заявляла своїх спадкових прав. Вона, позивачка, спадщину прийняла, шляхом вступу у володіння та користування спадковим майном, оскільки постійно проживала із спадкодавцем та продовжує проживати у спадковому будинку. Однак нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючий документ на будинковолодіння відсутній. Просила визнати за нею право власності на будинковолодіння в порядку спадкування за законом після померлого батька. Позивачка в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позов визнала, проти його задоволення не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON], якому належало будинковолодіння [ADDRESS], що підтверджується рішенням десятої сесії 4-го скликання Лисецької селищної ради Тисменицького району від 23.02.2003р.(а.с.14), будинковою книгою(а.с.16-21). Спадкоємцями за законом першої черги являються позивачка та відповідачка як діти покійного. Інших спадкоємців за законом, чи заповітом не має. Відповідачка [PERSON] на спадкове майно не претендує, про що свідчить нотаріально посвідчена письмова заява останньої від 05.03.2014р., посвідчена державним нотаріусом другої Краматорської державної нотаріальної контори Чумаковою О.І., зареєстрованою в реєстрі за №241(а.с.22). Позивачка прийняла спадщину, шляхом вступу в управління, володіння та розпорядження спадковим майном, що підтверджується довідкою Лисецької селищної ради №391 від 08.05.2014р.(а.с.11). Однак через відсутність правовстановлюючих документів на майно, оформити свої спадкові права позивачка не може. Тому за нею слід визнати право власності на будинковолодіння у порядку спадкування за законом після смерті батька. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 529, 549 ЦК УРСР(в редакції 1963р.), ст.ст. 386, 392, 1217, 1222, 1223, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідачки про визнання права власності на ? частину будинковолодіння в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 15.12.1999р. померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема ? частину будинковолодіння №1 по вул.. Бриндзея в с. Радча Тисменицького району Івано-Франківської області, що мало статус колгоспного двору. У зв»язку з відсутністю заповіту спадкоємцями за законом першої черги являється вона, позивачка, та відповідачка [PERSON]Інших спадкоємців не має, а також відповідачка [PERSON] на спадкове майно не претендує. Вона спадщину прийняла належним чином, шляхом вступу в управління, володіння та розпорядження спадковим майном, у зв»язку з тим, що проживала у спадковій частині будинку. Однак у нотаріальній конторі їй відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спірна частина будинковолодіння є колгоспним двором і неможливо встановити спадкову масу. Просила визнати за нею право власності на ? частину будинковолодіння в порядку спадкування за законом після померлої матері. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник позивачки в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідачка в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позов визнала, проти його задоволення не заперечувала. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Встановлено, що 15 грудня 1999року померла мати позивачки [PERSON] Згідно рішення виконкому Тисменицької районної ради народних депутатів №233 від 19.12.1989р. за покійною як головою колгоспного двору визнано право власності на ? частину будинковолодіння №1 по вул. Бриндзея в с. Радча Тисменицького району Івано-Франківської області та 05.03.1991р. видано свідоцтво про право власності і проведено реєстрацію майнових прав в Івано-Франківському ОБТІ(а.с.14-15). На момент вступу в дію Закону України «Про власність» 15 квітня 1991року в колгоспному( селянському одноосібному) дворі проживала [PERSON]. Спадкоємцями належного останній майна за законом першої черги являються діти покійної- позивачка [PERSON] та відповідачка [PERSON] Остання на спадкове майно не претендує. Інших спадкоємців за законом, чи за заповітом не має. Позивачка прийняла спадщину належним чином, шляхом вступу в управління, володіння та розпорядження спадковим майном(а.с.16).проживав разом з ним.авця проживав разом з ним. час смерті спадкодавця проживав разом з ним./4 повному обсязі.ршої ін Тому за нею слід визнати право власності на ? частину будинковолодіння у порядку спадкування за законом після смерті матері. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 529, 549 ЦК УРСР(в редакції 1963р.), ст. ст. 386, 392, 1217, 1222, 1223, 1261, 1268 ч.1 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідачки про визнання такою, яка втратила право на користування жилим приміщенням. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що відповідачка є її внучкою, яка зареєстрована у належному їй на праві приватної власності будинку № 6 по вул. Миру в смт. Єзупіль Тисменицького району Івано-Франківської області. У 2007 р. після розірвання шлюбу із сином позивачки матір відповідачки [PERSON] виїхала з будинку, знявшись з реєстрації; відповідачка, яка на той час була неповнолітньою, вибралась з будинку разом з матір’ю і з того часу у будинку не проживає. Оскільки відповідачка залишилась зареєстрованою у належному позивачці будинку, це створює певні труднощі в користуванні будинком. Тому просила визнати відповідачку такою, яка втратила право на користування житлом. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідачка, яка була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи за адресою свого місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, повторно у судове засідання не з’явилася, не повідомила суду про причини неявки. За таких обставин суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що відповідачка як член сім’ї позивачки – власника житлового будинку № 6 (колишній № 36) по вул. Миру в смт. Єзупіль Тисменицького району Івано-Франківської області – не проживає у цьому будинку без поважних причин більше одного року, а саме з 2007 р., при цьому зареєстрована у спірному будинку. Вказані обставини підтверджуються показаннями свідка [PERSON] та наявними у матеріалах справи письмовими доказами, а саме: свідоцтвом про право на спадщину за законом від 13.06.1990 р. з відповідним реєстраційним записом Івано-Франківського ОБТІ від 30.06.1990 р. реєстровий № 67 (а.с.16-17), довідкою Єзупільської селищної ради Тисменицького району (а.с.4), копією будинкової книги (а.с.6-7), довідкою про реєстрацію місця проживання фізичної особи (а.с.12). Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України член сім’ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім’ї без поважних причин понад один рік. Тому відповідачку слід визнати такою, яка втратила право на користування вказаним житлом. На підставі наведеного, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідачки про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що [INFO] помер її син [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на належну йому 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Вона є єдиним спадкоємцем за законом першої черги. Спадкоємцем за законом другої черги є її дочка - відповідачка у справі, яка разом зі своїм чоловіком [PERSON] також є співвласниками вказаної квартири. Позивачка пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини у зв'язку з тим, що з 2003 р. перебувала за кордоном. Відповідачка спадщину не прийняла і на неї не претендує. Просила визначити їй додатковий строк - три місяці - для подання заяви про прийняття спадщини після померлого сина. Позивачка у судове засідання не з'явилася, у поданій суду заяві просила справу розглянути в її відсутності, позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, у поданій суду заяві позов визнала, проти його задоволення не заперечувала, просила справу розглянути у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що позивачка після смерті свого сина [PERSON] як єдиний спадкоємець за законом першої черги спадкує належну спадкодавцю 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Позивачка з поважних причин пропустила передбачений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для подання у нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини. З огляду на викладене їй згідно вимог ч.3 ст.1272 ЦК України слід визначити додатково три місяці для подання вказаної заяви. На підставі наведеного, відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 05 вересня 2017 року в Старунській сільській раді Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис № 7. У шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка є неповнолітньою. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, у них часто виникали непорозуміння та суперечки через різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, й вони припинили спільне проживання. Вважає, що шлюб носить формальний характер, тому просить його розірвати. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву у якій просила проводити розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала у повному обсязі, примирення вважає неможливим, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, у поданій заяві просив розглядати справу у його відсутності, вимоги позову визнав, просив шлюб розірвати. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 вересня 2017 року в Старунській сільській раді Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис № 7. У шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка є неповнолітньою. Відповідно до ст.ст. 104, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач погодився на розірвання шлюбу, а підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову немає, то суд вважає, що позов може бути задоволено. Судом встановлено, що стосунки, які існують між подружжям, виключають можливість збереження сім`ї, а тому шлюб слід розірвати. На підставі наведеного, ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 всіх видів заробітку щомісячно. Посилається на те, що відповідачка [PERSON] є матір'ю неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] Рішенням Хустського районного суду від 12.05.2008 року відповідачку визнано недієздатною та встановлено над нею опіку. За рішенням Горінчівської сільської ради від 20.01.2010 року № 5 [PERSON] призначено опікуном [PERSON], що встановлено рішенням Хустського районного суду від 19.11.2012 року. Шлюб між батьками дітей [PERSON] та [PERSON] був розірваний 18.09.2008 року, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Хустського районного управління юстиції за актовим записом № 201. Батько дітей [PERSON], який являється сином позивачки, помер [INFO] року. Після його смерті діти залишилися без батьківського піклування, оскільки через психічне захворювання мати дітей [PERSON] не могла виконувати батьківські обов'язки. За розпорядженнями голови Хустської районної державної адміністрації від 30.12.2009 року №555, 557 після смерті сина позивачку було призначено опікуном над неповнолітніми [PERSON], [PERSON] З 2008 року відповідачка [PERSON] не проживає за адресою [ADDRESS]. Рішенням Хустського районного суду від 19.11.2012 року відповідачку визнано такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] та знято її з реєстрації. Останнім відомим місцем проживання відповідачки є місце проживання її опікуна [PERSON] за адресою [ADDRESS] На даний час позивачка здійснює опіку над [PERSON], [INFO] р.н та піклування над [PERSON] [INFO] Відповідачка матеріально дітей не утримує, не бере участь у їх вихованні. Позивачка самостійно не в змозі утримувати та належним чином забезпечувати дітей. Відповідачку визнано інвалідом другої групи і вона отримує пенсію по інвалідності. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення вимог позивача з наступних підстав. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно з ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких підстав позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та інтересам інших осіб. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідач про розірвання шлюбу. Шлюб між сторонами зареєстрований 08 травня 2001 року у Солотвинській селищній раді Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис №11. Вимоги позовної заяви позивачем мотивовані тим, що спільне життя не склалося. За час перебування у шлюбі в них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO] постійні суперечки та сварки сімейні відносини розладилися і на протязі останніх двох років вони не підтримують стосунків характерних для подружжя та припинили ведення спільного господарства. Шлюб існує формально, тому просив його розірвати. Позивачка в судове засідання не зявилася. До початку судового розгляду подала заяву із клопотання проводити розгляд справи у її відсутності. Заявлений позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та просила шлюб розірвати.\~ Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, які подані у розпорядження суду, суд прийшов до висновку, що позов підлягає\~ задоволенню. Встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Стосунки, які склались та існують між подружжям виключають можливість збереження сімї, шлюб існує формально, а тому його слід розірвати.\~ На підставі викладеного та ст.ст. 104 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до Глуховецької селищної ради про визнання права на спадщину на квартиру [ADDRESS] . Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] року помер її батько , [PERSON] , який постійно проживав по [ADDRESS] Позивачка є спадкоємцем на вказане спадкове майно за законом. Інших спадкоємців , які б мали право на обов'язкову частку , не має .Спадщину вона прийняла, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак, належним чином оформити спадщину не може, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на квартиру , залишилась лише копія договору купівлі- продажу квартири . Також вказаний договір не був зареєстрований в ВООБТІ . Провести реєстрацію прав власності на квартиру за померлим не можливо у зв'язку з припиненням цивільної правоздатності фізичної особи у зв'язку зі смертю . Позивачка в судове засідання не з'явилася , подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, справу просить розглянути у її відсутності. Представник відповідача Глуховецької селищної ради в судове засідання не з'явився. Подав суду заяву в якій позовні вимоги визнає повністю, просить слухати справу у його відсутності. Оскільки, визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року помер батько позивачки , [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.4), який постійно прожив по [ADDRESS] Позивачка є спадкоємцем на вказане спадкове майно за законом. Інших спадкоємців , які б мали право на обов'язкову частку , не має .Спадщину позивачка прийняла, оскільки у визначений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини , що підтверджується копією спадкової справи (а.с.18-19) . Належним чином оформити спадщину позивачка не може, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на квартиру , а саме договір купівлі - продажу , який не був зареєстрований відповідно до чинного законодавства В ВООБТІ . Те , що квартира [ADDRESS] належала померлому [PERSON] підтверджується технічним паспортом, виданим на ім'я [PERSON] , [PERSON], [PERSON] , (а.с. 9-10), а також копією договору купівлі- продажу квартири, відповідно до якого [PERSON], [PERSON], [PERSON] продали , а [PERSON] придбав квартиру (а.с.5). Самовільно збудоване приміщення санвузол -5 площею 7,8 кв.м. до складу спадкового майна не входить (а.с. 10) Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, а тому суд приходить до висновку, що позивачка набула право власності на вказану квартиру . На підставі наведеного та

Outcome: approved