Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.В обґрунтування позову зазначила, що 22.06.1995 року між нею та [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалось, він не приділяє уваги сім`ї, зловживає алкогольними напоями. На цьому ґрунті часто виникали сварки, які негативно впливають на дітей. Відповідач матеріальної допомоги позивачці та дітям не надає, всі зароблені кошти витрачає на власні потреби. У вихованні та розвитку дітей участі не приймає. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинені. Подальше спільне проживання, примирення та збереження шлюбу не можливі. Просить суд розірвати шлюб укладений між нею і відповідачем та стягнути з останнього аліменти на утримання дитини - [PERSON] у твердій грошовій сумі 1500 грн., щомісячно, починаючи з дня пред`явлення цього позову і до повноліття дитини. Ухвалою від 17.08.2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач повідомлений про розгляд справи належним чином, поштовою кореспонденцією (ухвала, повістка, копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів) з штриховими ідентифікаторами №7300308946079 та №7300309292633, які повернулись до суду не врученими з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» та оголошенням від 18.08.2020 року, розміщеним на офіційному веб сайті судової влади України. Повторно в судові засідання не з`явився. Відзиву на позовну заяву у строк встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження у справі відповідач не надав, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі, інших заяв та клопотань не подавав. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду позивачки на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст. 280, 281 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.03.1995 року Суворовським р/в реєстрації актів громадянського стану м. Херсона зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. , яка після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », актовий запис №116, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу та посилається на те, що подружні відносини припинено, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Суворовським р/в реєстрації актів громадянського стану м. Херсона, який є повнолітнім. [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 01.03.2007 року Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції. Відповідно до ст. 180 СК України, позивач та відповідач зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частинами 1, 2 ст. 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи викладене вище, позовні вимоги в частині стягнення аліментів також є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку з задоволенням позову та з урахуванням, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 840,80 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору та на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved