Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що вона, народилася [INFO] року в сім'ї [PERSON] та [PERSON]. 05 липня 20313 року вона одружилася з [PERSON] та змінила своє дівоче прізвище на «[PERSON]». ЇЇ батько народився в сім'ї [PERSON] та [PERSON]. [INFO] помер її дід [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на все майно, що йому належало в тому числі право на земельну ділянку площею 1,95 гектар, розташованої на території Чаплинської селищної ради Херсонської області згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 29 січня 2003 року. На день смерті діда з ним проживали позивачка та її матір. У визначений законом строк із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини батько позивачки не звертався. Має бажання переоформити вказану земельну ділянку на своє ім'я, однак не може цього зробити, оскільки за життя дід втратив оригінал державного акту на земельну ділянку. Просить суд визнати за [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], право власності на земельну ділянку розміром 1,95 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Чаплинської селищної ради Херсонської області і власником якої згідно державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 29 січня 2003 року до дня своєї смерті [INFO] був [PERSON]. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак надав до суду лист згідно якого позовні вимоги позивачки визнає, не заперечує проти їх задоволення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що позивачка [PERSON], народилася [INFO] року в сім'ї [PERSON] та [PERSON], що посвідчується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19 березня 1993 року. 05 липня 20313 року вона одружилася з [PERSON] та змінила своє дівоче прізвище на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 05 липня 2013 року. ЇЇ батько народився в сім'ї [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09 жовтня 1968 року. [INFO] помер її дід [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть №00017755639 від 09 березня 2017 року. Після його смерті відкрилася спадщина на все майно, що йому належало в тому числі право на земельну ділянку площею 1,95 гектар, розташованої на території Чаплинської селищної ради Херсонської області згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 29 січня 2003 року. На день смерті діда з ним проживали позивачка та її матір. У визначений законом строк із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини батько позивачки не звертався. Відповідно до ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу він не заявив про відмову від неї. Згідно п.3 ч. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved