Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. У належній їй квартирі зареєстрований також [PERSON] відповідач по справі. Позивачка вказує, що у вищевказаній квартирі фактично проживає вона одна, відповідач не є її родичем, де він проживає вона не знає. Також позивачка вказує, що факт реєстрації відповідача тягне за собою додаткові витрати по оплаті комунальних послуг. У звязку з цим позивачка просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 92 будинку № 1 по пров. Портовому м. Херсона. Позивачка своєю заявою просить проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, відповідно до ст.ст. 74,76 ЦПК України. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу посвідченного приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу 22.01.2016 року належить квартира № 93, що розташована у будинку № 1 по пров. Портовому в м. Херсоні. Право власності зареєстровано в реєстрі за № 189. За зазначеною адресою у належній позивачу квартирі також перебуває на зареєстрованому обліку [PERSON], про що свідчить довідка № 1478 від 18.03.206 року, але в квартирі не проживає бзильзо 2 років, місце його знаходження невідоме, особисті речі його відсутні. Данні обставини підтверджуються сукупністю досліджених по справі доказів. Відповідно до ст. 319, 321 ЦК України зокрема передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не має бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст.391 ЦК України передбачає захист права власності, а саме власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Права власника визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім»ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст.. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним власником житла. Таким чином, оскільки позивачка є власником квартири, а відповідач по справі, якій не є членом її сім»ї, не мешкає у зазначеному приміщенні і не має на нього будь-яких майнових прав та при цьому перебувають у ньому на реєстраційному обліку, чим чинить позивачці перешкоди у здійснені права власності, між сторонами відсутня будь яка домовленість, щодо користування спірною квартирою, суд вважає можливим визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. На підставі викладеного та

Outcome: approved