Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в сумі 157\~850 гривень в якості компенсації вартості ? частки відчуженого не на користь сімї майна - автомобіля марки FORD модель FOCUS 2011 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. Також просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Позивачка в судове засідання не зявилась, її представник адвокат [PERSON] надав до суду заяву з проханням справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги просить задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. 24 вересня 2011 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління Запорізької області, актовий запис № 816, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб /а.с.6/ Як зазначила позивачка, у 2016 році вони разом з чоловіком придбали автомобіль марки FORD модель FOCUS 2011 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. Того ж року, як їй стало згодом відомо, її чоловік провів відчуження їх автомобіля без її згоди. З метою перевірки вказаних відомостей, за клопотанням позивачки, судом витребувані відомості з територіального сервісного центру № 2343. Згідно відповіді начальника територіального сервісного центру Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області від 10.03.2018 року, згідно бази даних НАІС ДДАІ МВС України, автомобіль [NUMBER], з 17.11.2015 року було зареєстровано за [PERSON], [INFO]. З 14.09.2016 року вищевказаний автомобіль було зареєстровано за [PERSON], [INFO] на підставі ДКП 2343/2016/069809 від 14.09.2016 року виданого в ТСЦ 2343. Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна\~річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно із частиною третьою статті 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. За змістом частини першої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу, і, зокрема, коли зміст правочину суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства. Отже, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог щодо відповідності змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства саме на момент вчинення правочину. За нормами частини четвертої статті 203 ЦК України правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Отже, згода одного з подружжя на відчуження цінного спільного сумісного майна має бути надана в письмовій формі. Однак відповідно до положень частин першої та другої статті 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, встановленої законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією зі сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Законодавством не встановлено недійсності правочину при відчуженні спільного сумісного майна подружжя без письмової згоди одного з подружжя, а тому при розгляді спорів про розподіл цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів з відчуження такого майна без письмової згоди одного з подружжя, за наявності згоди другого з подружжя, суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сімї майна. Вказана правова позиція висловлена і в постанові Верховного Суду України від 22 червня 2017 року по справі № 6-3058цс16. Вирішуючи питання щодо розміру грошової компенсації, яка підлягає стягненню з відповідача, суд приймає до уваги орієнтовну ринкову вартість автомобіля, що наведена позивачкою, та складає 11\~000 доларів США, що в перерахунку на курс гривні складає 315\~700. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе поданий позов задовольнити, та стягнути з відповідача на користь позивачки грошові кошти в сумі 157\~850 гривень в якості компенсації вартості ? частки відчуженого автомобіля марки FORD модель FOCUS 2011 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки суму сплаченого нею судового збору у розмірі 1578,5 грн. Вирішуючи питання щодо стягнення 10\~000 гривень на правничу допомогу, яку позивачка сплати на користь свого представника адвоката [PERSON] за угодою про надання правової допомоги, то суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову та значення справи для сторін, а тому стягує з відповідача на її користь 4\~000 гривень в рахунок відшкодування витрат по сплаті послуг адвоката. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved