Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки розміром 3,10 га після смерті бабусі [PERSON] та житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями № 4 по пров. Госпітальному в м. Рені Одеської області, після смерті батька [PERSON] Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є спадкоємцем першої черги за законом, після смерті батька та спадкоємцем першої черги після смерті бабусі за правом представлення відповідно до ст. 1266 ЦК України, у встановлений законодавством строк не звернулась із заявою про прийняття спадщини, однак прийняла її в порядку ст. 1268 ч. 3 ЦК України, інші спадкоємці першої черги на спадщину не претендують. Пізніше, 17.11.2015 р., позивачка звернулась до державної нотаріальної контори за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивачка у підготовче судове засідання не зявилась, направила до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачки [PERSON] та [PERSON] у підготовче судове засідання не зявились, направили до суду заяви з проханням розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги визнають в повному обсязі, не заперечують проти визнання права власності на спадкове майно за позивачкою.. \~ \~ \~ \~ Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про смерть [PERSON], помер 17.09.2013 р.; свідоцтво про смерть [PERSON], помер 08.01.2008 р.; свідоцтво про смерть [PERSON], померла 17.04.2015 р.; свідоцтво про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після укладення шлюбу «Кокалко»; свідоцтво про народження [PERSON], батько [PERSON], мати [PERSON]; свідоцтво про народження [PERSON], батько [PERSON].М., мати [PERSON]; свідоцтво про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після укладення шлюбу «Кокалко»; свідоцтво про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після укладення шлюбу «Жоля»; свідоцтво про паво на спадщину за законом від 15.09.2008 р. серії ВКМ № 865283 за земельну ділянку розміром 3,10 га, спадкоємець [PERSON], спадкодавець [PERSON]; копія державного акту на право на земельну ділянку площею 3,1001 га цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, власник [PERSON]; нормативно грошова оцінка земельної ділянки; технічний паспорт на житловий будинок № 4 по пров. Госпітальний в м. Рені Одеської області, самочинних споруд не має, власник [PERSON]; звіт про проведення незалежної оцінки житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями по пров. Госпітальний, 4 в м. Рені Одеської області; копія домової книги; витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 16338420, спадкодавець [PERSON], спадкоємець [PERSON]; витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі № 36693761 про реєстрацію спадкової справи після смерті [PERSON]; постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії, підстава відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно та нормативно грошової оцінки. Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 08.01.2008 р. року помер [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки розміром 3,10 га, яка розташована на території Ренійської міської ради масив № 4 ділянка № 11, яку прийняла та оформила дружина [PERSON] (свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВКМ № 865283 від 15.09.2008 р., реєстр № 2992). 17.09.2013 р. помер [PERSON], який був батьком позивачки. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями по провулку Госпітальний, 4 в м. Рені Одеської області. Під час життя [PERSON] заповідального розпорядження не залишив, у звязку з чим спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги є донька [PERSON], яка є позивачкою по справі, дружина [PERSON], яка є відповідачкою по справі. Також в коло спадкоємців першої черги входила мати спадкодавця [PERSON]. У встановлений законодавством строк позивачка не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, на момент відкриття спадщини, постійно проживала разом із спадкодавцем, що підтверджується домовою книгою. Інший спадкоємець першої черги [PERSON] у встановлений законом строк 21.02.2014 р. звернулась до нотаріальної контори із заявою про відмову від спадщини, у звязку з чим була заведена спадкова справа № 39/14. [PERSON] спадщину після смерті сина [PERSON] не прийняла, оскільки на момент відкриття спадщини, постійно не проживала разом із спадкодавцем, була зареєстрована за адресою: [INFO]. 17.04.2015 р. померла [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки розміром 3,10 га, яка розташована на території Ренійської міської ради масив № 4 ділянка № 11, яку вона успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] Під час життя [PERSON] заповідального розпорядження не залишила, у звязку з чим спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги є донька [PERSON], яка є відповідачкою по справі, та [PERSON] за правом представлення, відповідно до ст. 1266 ЦК України, яка є позивачкою по справі. У встановлений законодавством строк позивачка не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, на момент відкриття спадщини, постійно проживала разом із спадкодавцем. Інший спадкоємець першої черги [PERSON] спадщину не прийняла, оскільки із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталась та на момент відкриття спадщини мешкала в Болгарії. 17.11.2015 р. [PERSON] звернулась до нотаріуса за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, їй було відмовлено, у звязку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно та нормативно грошової оцінки земельної ділянки, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії. Це пояснюється тим, що оригінал державного акту було втрачено спадкодавцем за життя, а право власності на житловий будинок спадкодавець не встиг зареєструвати за життя. Ця обставина змусила позивачку звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно. Таким чином, позивачка прийняла спадщину, що залишилася після смерті батька та бабусі шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інші спадкоємці першої черги [PERSON] спадщину не прийняла, на спадщину не претендує, а [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Згідно до п. 20 ППВСУ від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», в разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Як було встановлено судом, позивачка у справі є спадкоємцем за законом першої черги (ст. 1261 ЦК України) після смерті батька [PERSON] та спадкоємцем за правом представлення відповідно ст. 1266 ЦК України після смерті бабусі [PERSON] Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину фактично, шляхом постійного проживанням із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, відмову від спадщини не заявляла. Інші спадкоємці першої черги [PERSON] спадщину не прийняла, на спадщину не претендує, а [PERSON] відмовилась від спадщини, ці обставини підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах справи. Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини та не заявляла про відмову від неї, однак оформити її не може у звязку з обставинами, які не залежать від неї. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивачка є субєктом набуття права власності на земельну ділянку та житловий будинок з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України. З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Outcome: approved