Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Позивачка звернулася до Печерського районного суду міста Києва та просила скасувати наказ номер 6-к від 12 січня 2015 року в частині скорочення посади начальника Відділу персоналу та кадрового забезпечення ПАТ «Національний депозитарій України»; скасувати наказ номер 45-к від 15 квітня 2015 року в частині скорочення посади начальника Відділу персоналу та кадрового забезпечення ПАТ «НДУ» та ліквідації Відділу персоналу та кадрового забезпечення ПАТ «НДУ»; скасувати наказ номер 49-к від 24 квітня 2015 року; поновити її на роботі на посаді начальника Відділу персоналу та кадрового забезпечення ПАТ «НДУ»; стягнути з відповідача на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу. Позивачка посилалась на таке: вона працювала з 04 квітня 2005 року на посаді начальника Відділу персоналу та кадрового забезпечення ПАТ «НДУ». Відповідно до наказу номер 49-к від 24 квітня 2015 року та Наказу номер 6-к від 12 січня 2015 року її звільнили згідно п.1 ст.40 КЗпП України. Вона вважає звільнення незаконним. Відповідно до п.2 ст.40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у п.1 цієї статті допускається, якщо неможливо перевести працівника за його згодою на іншу роботу. Відповідачем не було запропоновано їй переведення на іншу роботу. Відповідно до наказів номер 71 від 09 жовтня 2014 року, номер 114-к від 14 жовтня 2014 року вирішення кадрових питань було покладено на радника Голови Правління з кадрових питань [PERSON], яка працює в ПАТ лише з 07 липня 2014 року. Крім того, їй відомо, що з 04 березня 2015 року було введено посаду помічника Радника Голови Правління з кадрових питань та прийнято на цю посаду [PERSON], про що електронним листом було повідомлено усіх працівників ПАТ «НДУ». Таким чином, відповідач створив посаду, яка відповідає її кваліфікації, не запропонував її їй. Крім того, при скороченні чисельності або штату працівників у зв,язку з і змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботу надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Порівняно з іншими працівниками ПАТ «НДУ», які залишилися працювати, вона має більш вимоку кваліфікацію і продуктивність праці, а її стаж а ПАТ «НДУ» становить десять років. Виходячи з цього, вона має переважне право на залишення на роботі, однак при звільненні відповідач цього до уваги не взяв. Крім того, відповідно до протоколу установчих зборів від 18 липня 2014 року створено первинну профспілкову організацію Всеукраїнська професійна спілка «Захист справедливості» ПАТ «НДУ», вона входить до профспілкового комітету. У відповідності до ст. 43 КЗППУ її звільнення може бути проведено лише за згодою виборного органу первинної профспілкової організації, членом якої вона являється. Згоди на її звільнення первинна профспілкова організація, вищий виборний орган професійної спілки не надано. Підтвердженням того є протокол засідання профспілкового комітету «Захист справедливості» від 28 січня 2015 року. Крім того, у відповідності до ст..22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» у разі, якщо роботодавець планує звільнення працівників з причини економічного, технологічного, структурного чи аналогічного характеру або у з ліквідацією, реорганізацією, зміною форми власності підприємства, установи, організації, він повинен завчасно, не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, , про термін проведення звільнень, а також провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом,якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень. Відповідач відмовився надати профспілковому комітету необхідну інформацію та документи для проведення консультацій, ухилився від проведення консультацій з профспілками. Крім того, повідомленням від 24 лютого 2015 року її повідомлено, що відповідно до ст.. 49-2 КЗППУ та наказу номер 6-к від 12 січня 2015 року «Про внесення змін до штатного розпису, скорочення штату та чисельності працівників» посада начальника відділу персоналу та кадрового забезпечення, яку вона обіймала, скорочується. Одними з причин такого скорочення були зазначені продуктивність праці працівників, наявність фактів притягнення працівників до дисциплінарної відповідальності. Вона вважає її звільнення незаконним. 14 липня 2015 року позивачка звернулася з заявою про збільшення позовних вимог та скасувати наказ номер 6-к від 12 січня 2015 року в частині скорочення посади начальника Відділу персоналу та кадрового забезпечення ; скасувати наказ номер 45-к від 15 квітня 2015 року в частині скорочення посади начальника Відділу персоналу та кадрового забезпечення та ліквідації відділу персоналу та кадрового забезпечення; скасувати наказ номер 49-к від 24 квітня 2015 року; поновити її на роботі на посаді начальника відділу персоналу та кадрового забезпечення ПАТ «НДУ»; стягнути з відповідача на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу; стягн6ути з відповідача на її користь моральну шкоду в сумі 5000,00 гривень; стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу в сумі 2500,00 гривень. Позивачка посилалась на те, що вона була незаконно звільнена, що призвело до моральних страждань. Крім того, враховуючи відсутність достатнього рівня юридичних знань, вона звернулася за правовою допомогою, вартість яких становила 2500,00 гривень. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги. Представник позивачки [PERSON] у судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, вважав їх доказаними та підлягаючими задоволенню. Представники відповідача Лавренко О.А. та Мартинюк А.П. у судовому засіданні заперечували проти позовних вимог, зазначили, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні, посилались на таке: відповідач не заперечує факт введення з 04 березня 2015 року до штатного посади Помічника Радника Голови Правління з кадрових питань, але зазначає про невідповідність кваліфікації позивачки створеній посаді у зв,язку з тим, що особа, яка приймається на цю посаду має відповідати кваліфікаційним вимогам: економічна або фінансова вища освіта; вільне володіння англійською мовою; досвід та знання міжнародних практик у галузі НR менеджменту; знання сучасних методів пошуку та підбору персоналу за компетенція ми /наявність сертифікату обов,язкова/; вміння та досвід проведення співбесід англійською мовою; довід проведення оцінки персоналу; володіння «1С Підприємство». На підтвердження зазначених кваліфікаційних вимог відповідачем надано копію службової записки Радника Голови Правління з кадрових питань. Позивач ж як на день повідомлення про скорочення штату, так в на день її звільнення не відповідала означеним кваліфікаційним вимогам, а саме: не володіє англійською мовою, не має повної вищої освіти за спеціальністю «Міжнародна економіка». Згідно наявної у розпорядженні відповідача особової картки позивачка має спеціальності «психолог» та «медична сестра». Таким чином, відповідач не мав можливості запропонувати позивачці посаду Помічника Радника Голови Правління з кадрових питань. Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗППУ трудовий договір може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. ч.2 ст.40 КЗППУ передбачено, що звільнення з підстав, зазначених вище допускається, якщо неможливо перевести працівника на його згодою на іншу роботу. Щодо переважного права залишення на роботі у відповідності до вимог ч.2 ст. 42 КЗПП України скорочення чисельності чи штату працівників у зв,язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Посаду Помічника Радника Голови Правління з кадрових питань , яку не було запропоновано позивачці, має вищу кваліфікацію ані ж позивачка. Тому відповідач не міг пропонувати позивачці вказану посаду, а критерії, передбачені пп.1,2,3 ч.2 ст.42 КЗППУ не підлягають застосуванню у зв,язку з тим, що кваліфікація позивачки є нижчою. Доводи позивачки про відсутність згоди виборного органу третьої особи, членом якої вона являється на її звільнення у відповідності до ст..ст.43, 252 КЗПП України, відповідач зазначає, що листи Третьої особи від 29 січня 2015 року номер 29/01 та номер 24022015 від 24 лютого 2015 року не містять будь-якого обґрунтування відмови у наданні згоди на звільнення позивачки, яке у відповідності до ст.43 КЗПП України повинно бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації /профспілкового представника/. Оскільки зазначені листи не містили обґрунтування відмови у наданні згоди на звільнення позивачки, позивачка була звільнена без такої згоди. Відповідач також заперечував проти посилань позивачки на ту обставину, що відповідачем не було проведено консультацій при звільненні працівників. Але вказане не відповідає дійсності, оскільки наказом Голови правління номер 6-к від 12 січня 2015 року уповноважено радника Голови Правління з кадрових питань провести консультації з первинною профспілковою організацією щодо звільнення працівників. Згідно до ст.22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» роботодавець не пізніше, як за три місяці повинен надати профспілковим організаціям інформацію щодо намічуваних звільнень, про що первинним профспілковим організаціям було повідомлено. Роботодавець зобов,язаний провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненню чи зведенню їх до кількості до мімінуму або пом,якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень. Відповідні консультації були проведені. Крім того, профспілковим організаціям було надіслано запрошення на зустріч на 04 лютого 2015 року, але останні не з,явились на запрошення. Представник третьої особи [PERSON] у судовому засіданні вважала позовні вимоги підлягаючими задоволенню та зазначила, що при звільненні порушені права позивачки, фактично скорочення не відбувалось, звільнення позивачки за ч.1 ст.40 КЗПП України має відбуватися за згодою профспілкової організації. У відповідності до ст.. 252 КЗПП України звільнення членів виборного профспілкового органу допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки. Таким чином, позивачку звільнено без подання обґрунтованого подання власника до профспілкової організації та згоди останньої, що є незаконним. Вона вважає. що відповідач до видання наказу про звільнення працівників за скороченням штату та чисельності мав надати техніко-економічне обґрунтування на скорочення посад чи штату працівників. Та це питання обов,язково погоджується з профспілковим комітетом. Цього зроблено не було. Крім того, відповідач взагалі не надав профспілковому комітету обґрунтованого подання на отримання згоди на звільнення позивачки. Відповідач не прийняв заходів щодо переведення позивачки на іншу посаду, оскільки до моменту звільнення позивачки створювались нові посади, на які приймались та переводились інші працівники. Позивачці відповідач не запропонував жодну посаду. Крім того, при скороченні чисельності чи штату працівників у зв,язку зі змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Вона вважає, що позивачка серед інших працівників мала переважне право на залишення на роботі. Суд вважає позовні вимоги не підлягаючими задоволенню за таких підстав: [PERSON] з 04 квітня 2005 року працювала на посаді начальника Відділу персоналу та кадрового забезпечення Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України», про що свідчить наказ номер 34-к від 04 квітня 2004 року/ а.с. 6/. Як встановлено у судовому засіданні, власником ПАТ «Національний депозитарій України», що володіє понад 90 відсотками акцій є держава, яка в особі уповноважених органів здійснює контроль за дотриманням призначеним нею керівництвом вимог законодавства. У квітні 2015 року саме держава, реалізуючи повноваження власника Національного депозитарію прийняла рішення щодо припинення повноважень заступника Голови правління [PERSON], яка після цього очолила створений комітет первинної профспілкової організації. Як встановлено у судовому засіданні, з метою оптимізації роботи структурних підрозділів, відповідно до наказів номер 35 від 28 травня 2014 року та номер 71 від 09 жовтня 2014 року структурні підрозділи та співробітники, що не зазначені у пунктах 1-6 наказу номер 35 /Крім Відділу персоналу там кадрового забезпечення/, підпорядковуються Голові Правління. Підпорядковано Відділу персоналу та кадрового забезпечення Раднику Голови Правління з кадрових питань. У відповідності до наказу номер 114-к від 14 жовтня 2014 року на Радника Голови Правління з кадрових питань [PERSON] покладено відповідальність за ведення, зберігання та видачу трудових книжок. Наказом Голови Правління від 12 грудня 2014 року номер 82 у відповідності до ч.3 ст.64 Господарського кодексу України та рішенням Наглядової Ради ПАТ «НДУ» від 11 грудня 2014 року номер 3/8 була затверджена організаційна структура ПАТ «НДУ». У відповідності до наказу номер 6-к від 12 січня 2015 року внесені зміни до штатного розпису, скорочення штату та чисельності працівників, з якого вбачається, що з 15 квітня 2015 року скорочено посади, визначені штатним розписом, а саме: заступника директора Департаменту стандартизації та розвитку законодавства; директор з економіки; начальник Відділу персоналу та кадрового забезпечення. Ліквідовані структурні підрозділи ПАТ «НДУ»: Департамент стандартизації та розвитку законодавства; Відділ персоналу та кадрового забезпечення. Затверджено штатний розпис ПАТ «НДУ», з урахуванням визначених пунктами 1 і 2 даного наказу змін. Раднику Голови Правління з кадрових питань у відповідності до вимог законодавства повідомити працівників. Що займають посади, визначені пунктом 1 цього наказу та первинних профспілкових організацій про заплановані звільнення; визначити працівників, що мають переважне право на залишення на роботі, а також працівників особливих категорій, яких заборонено звільняти за ініціативою власника. Провести консультації з первинною профспілковою організацією щодо звільнення працівників, які обіймають посади, передбачені п.1 цього наказу. Головою Правління ПАТ «Національний депозитарій України» [PERSON] 15 січня 2015 року було повідомлено Голову Первинної профспілкової організації ВПС «Захист справедливості» працівників ПАТ «НДУ» [PERSON]/ а.с. 26/, а також позивачку / а.с. 27/. У судовому засіданні встановлено, що Первинна профспілкова організація Всеукраїнської професійної спілки «Захист справедливості» Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України» утворилася вже після початку заходів по оптимізації роботи структурних підрозділів, а саме: запис до ЄДРПОУ внесено 20 серпня 2014 року, вказана первинна спілка була створена саме особами, які підпадали під звільнення , які увійшли до профспілкового комітету з чотирьох осіб, в тому числі [PERSON] та [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. Наказом номер 6-к від 12 січня 2015 року ПАТ «НДУ» було внесено зміни до штатного розпису, скорочення штату та чисельності працівників на підставі ч.3 ст.64 Господарського кодексу України, п.1 ч.1 ст.40 КЗПП України наказу Голови Правління від 12 грудня 2014 року номер 82 та рішення Наглядової ради ПАТ «НДУ» від 11 грудня 2014 року номер 3/8, було скорочено з 15 квітня 2015 року посади, визначені штатним розписом ПАТ «НДУ», в числі яких: начальник відділу персоналу та кадрового забезпечення та були ліквідовані структурні підрозділи ПАТ «НДУ», в тому числі Відділ персоналу та кадрового забезпечення. Було затверджено штатний розпис з урахуванням вказаних змін. Наказом номер 49-к від 24 квітня 2015 року на підставі п.1 ст.40 КЗПП України, наказу номер 6-к від 12 січня 2015 року зі змінами, внесеними наказом номер 45-к від 15 квітня 2015 року [PERSON] було звільнено з посади начальника Відділу персоналу та кадрового забезпечення 24 квітня 2015 року. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 40 КЗПП України Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Як вбачається з матеріалів справи, на підставі Рішення Наглядової Ради ПАТ «НДУ» від 11 грудня 2014 року номер 3/8 та з урахуванням наказів номер 35 від 28 травня 2014 року, номер 71 від 09 жовтня 2014 року судом встановлено, що дійсно мало місце скорочення чисельності і штату працівників. Про підстави та причини скорочення чисельності та штату працівників щодо консультації відповідні документи направлялись до профспілкового комітету ППО ВПС «Захист справедливості» працівників ПАТ «НДУ», але це право, а не обов,язок відповідача. Крім того, вказані питання вже були вирішені до утворення профспілкового комітету. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 21 січня 2015 року відбулось спільне засідання профкому та адміністрації ПАТ «НДУ», на якому були присутні член Правління ПАТ «НДУ» [PERSON], Начальник юридичного відділу [PERSON], Радник Голови Правління з кадрових питань ПАТ «НДУ» [PERSON], Голова профспілкового комітету [PERSON], члени профспілкового комітету [PERSON], [PERSON], [PERSON] , на якому Радник Голови Правління з кадрових питань ПАТ «НДУ» [PERSON] довела до відома зміст наказу номер 6-к від 12 січня 2015 року, відповідно до якого вона уповноважена на проведення консультацій з профспілковими організаціями щодо запланованих скорочень штату та чисельності працівників. Крім того, іншими представниками ПАТ «НДУ» повідомлено про заплановані звільнення, кількість та категорії працівників, строки проведення звільнення. [PERSON] відмовилася приймати участь у консультаціях, оскільки, як зазначено у вказаному протоколі а.с. 70/, на її думку, у присутніх відсутні повноваження на проведення консультацій з профспілковими організаціями. Але у відповідності до наказу номер 6-к від 12 січня 2015 року / а.с. 8/ п.5 уповноважено Радника Голови Правління з кадрових питань провести консультації з первинною профспілковою організацією щодо звільнення працівників, які обіймають посади, передбачені п.1 цього наказу. Тобто [PERSON], яка є головою профспілкового комітету первинної профспілкової організації безпідставно відмовилась від проведення консультацій та всі четверо членів профспілкового комітету відмовились від підпису вказаного протоколу. Таким чином, суд вважає. що відповідачем не порушено вимог чинного законодавства в цій частині та підстави для скасування наказів номер 6-к від 12 січня 2015 року в частині скорочення посади начальника відділу персоналу та кадрового забезпечення ПАТ «НДУ»; номер 45-к від 15 квітня 2015 року в частині скорочення посади начальника відділу персоналу та кадрового забезпечення ПАТ «НДУ» та ліквідації відділу персоналу та кадрового забезпечення ПАТ «НДУ» відсутні. Доводи позивачки на ту обставину, що відсутня згода виборчого органу - третьої особи, членом якої є позивачка , на її звільнення, що передбачено ст..ст. 43, 252 КЗПП України не знайшло своє підтвердження у судовому засіданні. Судом встановлено, що відповідачем направлялись як третій особі, так і Всеукраїнській професійній спілці «Захист справедливості» повідомлення щодо скорочення чисельності та штату працівників, але листами номер 29/01 від 29 січня 2015 року та номер 24022015 від 24 лютого 2015 року останніх було відмовлено у наданні згоди на звільнення позивачки, при цьому без будь-якого обґрунтування. Відповідно до ст. 43 КЗПП України рішення виборчого органу первинної профспілкової організації про відмову у наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі відсутності у рішення обґрунтування відмови у наданні згоди про розірвання трудового договору власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборчого органі первинної профспілкової організації. Крім того, посилання позивачки на ту обставину, що вона при звільненні має переважне право на залишення на роботі, в той час, коли вона взагалі вважає накази, які передували її звільненню, незаконними, вона взагалі не довела, оскільки з урахуванням наданих суду вимог до посадових обов,язків та доказів, наданих сторонами, позивачка не володіє іноземною мовою, що є обов,язковою вимогою для новоствореної посади, оскільки позивачка володіє іноземною мовою лише в межах програми Вищого учбового закладу, який закінчила декілька років тому, будь-яких інших доказів нею не надано. Посилання позивачки на те, що вона є членом профспілкового комітету та мала відбутися процедура її звільнення за згодою профспілкового комітету не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні. Відповідно до ст.22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» роботодавець не пізніше, як за три місяці повинен надати профспілковим організаціям інформацію щодо намічуваних звільнень, про що первинним профспілковим організаціям було повідомлено. Роботодавець зобов,язаний провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненню чи зведенню їх до кількості до мімінуму або пом,якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень. Відповідні консультації були проведені. Крім того, профспілковим організаціям було надіслано запрошення на зустріч на 04 лютого 2015 року, але останні не з,явились на запрошення. З матеріалів справи вбачається, що профспілковий комітет ігнорував будь-які звернення ПАТ «НДУ» до профспілкового комітету. З показань свідків [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні не вбачається відсутність підстав для проведення в ПАТ «НДУ» скорочення штату та чисельності працівників, щодо дискримінації та переслідування [PERSON], [PERSON] та інших осіб, що входили до профспілки. Судом також прийнято до уваги всі штатні розписи, надані представниками відповідача, всі надані посадові інструкції за вимогою позивачки, з яких не вбачається, що позивачка мала були переведена на іншу посаду з урахуванням освіти, спеціальності, інших вимог, що пред,являлись до новоствореної посади Радника Голови Правління ПАТ «НДУ», про яку заявила позивачка у судовому засіданні. Крім того, вказана посада була введена до визнання вищевказаних наказів про скорочення штату та чисельності працівників. Крім того, як вбачається з наданих суду даних, в період з 11 грудня 2014 року по 24 квітня 2015 року до штатного розпису вносились зміни щодо введення посад та прийому/переведення на ці посади працівників, а саме: 15 грудня 2014 року введено Відділ фінансового моніторингу та посаду начальника Відділу фінансового моніторингу в кількості 1 штатної одиниці; 15 грудня 2014 року на вказану посаду прийнято [PERSON] 16 грудня 2014 року введено посаду Фінансового директора в кількості 1 штатної одиниці. На вказану посаду переведено [PERSON] з посади Радника Голови Правління з фінансових питань на посаду фінансового директора. 16 грудня 2014 року виведено з штатного розпису посаду радника Голови Правління з фінансових питань в кількості 1 штатної одиниці. 29 грудня 2014 року введено посаду водія автотранспортних засобів відділу експлуатації та ремонту автотранспорту Департаменту адміністративно-господарського забезпечення в кількості 1 штатної одиниці. 29 грудня 2014 року прийнято [PERSON] на посаду водія автотранспортних засобів відділу експлуатації та ремонту автотранспорту Департаменту адміністративно-господарського забезпечення. 19 лютого 2015 року введено посаду начальника Відділу управління ризиками з підпорядкуванням та підзвітністю Голові правління в кількості 1 штатної одиниці.09 лютого 2015 року прийнято [PERSON] на посаду начальника Відділу управління ризиками. 04 березня 2015 року введено посаду Помічника Радника Голови правління з кадрових питань в групу помічників та радників в кількості 1 штатної одиниці, на яку 04 березня 2015 року прийнято [PERSON] Таким чином, суд вважає, що звільнення позивачки відбулось у відповідності до чинного законодавства, підстав для її поновлення на роботі немає, підстав для стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, а також судових витрат у вигляді оплати правової допомоги в сумі 2500,00 гривень немає. Судовій збір в сумі 243,60 гривень підлягає віднесенню за рахунок держави. На підставі ст.ст. 40, 42, 43, 232, 233, 235, 236, 246, 237-1, 252 КЗпП України, Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»,

Outcome: dismissed