Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, згідно якого просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходів щомісячно, на своє утримання на період навчання у Національному аерокосмічному університеті ім.. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» посилаючись на те, що вона навчається на ІІІ курсі вказаного вище учбового закладу та у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач працездатний, інших утриманців не має, тому може надавати грошову допомогу у визначеному розмірі. Відомостей про звернення [PERSON] до суду з аналогічним позовом немає. 05.03.2018 року суддею направлявся запит щодо підтвердження місця реєстрації відповідача. Отримавши відповідь 19.03.2018 року, на наступний день, 20.03.2018 року ухвалою судді провадження по справі було відкрито та призначено судове засідання на 17.04.2018 року. 17.04.2018 року судове засідання було відкладено до 11.05.2018 року через неявку відповідача. 11.05.2018 року позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала і просила задовольнити. Відповідач про час та місце судових засідань повідомлявся за місцем проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовими конвертами, які повернулися не вручені. Але до суду він не з'явився з невідомих причин, заяви про перенесення слухання справи чи можливих пояснень, відзиву чи заперечень проти заявленого позову не надав. Частина ч.7 ст. 128 ЦПК України передбачає, що у разі ненадання учасниками справи іншої адреси судова повістка надсилається фізичній особі, яка не має статусу підприємця, за адресою місця її проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно вимог ч.1 ст. 131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не значиться. За таких обставин, виходячи з вищевказаних вимог закону, відповідач вважається повідомленим про судові засідання. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи викладене вище, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Судом були встановлені такі обставини справи і відповідно до них правовідносини. Батьком [PERSON], [INFO], є відповідач по справі [PERSON] (а.с.7). Батьки позивачки знаходились у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний (а.с.6). [INFO] позивачці виповнилося 18 років. Згідно довідки за № 6491 від 22.02.2018 року Національного аерокосмічного університету ім.. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» Міністерства освіти і науки України, [PERSON] є студенткою 3 курсу 6 факультету денного відділення цього навчального закладу з терміном закінчення навчання у червні 2019 року. Зареєстрована і мешкає за адресою [ADDRESS], про що свідчить відповідна довідка за № 17-217 від 15.02.2018 року ( а.с. 5). Щодо особи відповідача по матеріалам справи судом встановлено, що згідно даних адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України у Харківській області він зареєстрований в [ADDRESS], має реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], працездатний. Відомостей про інших утриманців, стягнень по виконавчим листам, а також щодо незадовільного стану здоров'я відповідача немає ( а.с. 8,12). Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей до досягнення двадцяти трьох років, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу надавати. Тобто для виникнення цих обов'язків потрібні наступні умови: дитина має вчитися, потребує матеріальної допомоги і можливість батька надавати таку допомогу. Потреба позивачки у додатковій матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням у суду не викликає сумнівів. Право на отримання аліментів з вищевикладених обставин невід'ємно пов'язане з навчанням, тому закінчення навчання, виключення з навчального закладу автоматично припиняють це право. У даному випадку, довідкою навчального закладу підтверджений період навчання [PERSON] у Національному аерокосмічному університеті ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» по 30 червня 2019 року, отже на цей період можливе стягнення аліментів. За умови продовження навчання до досягнення 23-річного віку, позивачу доцільно буде звернутися до суду з відповідними вимогами та підтверджуючими документами. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тому, враховуючи наявні відомості про особу відповідача, обставини справи і надані докази, суд вважає, що аліменти на повнолітню [PERSON], яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів відповідача щомісячно, не погіршать матеріального становища відповідача та будуть можливими до сплати, отже даний позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі ст. ст. 133,141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судові витрати підлягають стягненню з відповідача у дохід держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Outcome: approved