Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідачів про усунення перешкод у здійсненні права власності належних їй земельної ділянки та житлового будинку [ADDRESS] та виселити [PERSON] і [PERSON] з житлового будинку [ADDRESS]. Позивачка обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідно до договору купівлі-продажу від 30 листопада 2011 р. вона придбала у відповідачки [PERSON] земельну ділянку та житловий будинок по [ADDRESS]. Позивачка не має можливості в повній мірі реалізувати всі права власника відносно придбаного майна. Причиною цього є те, що в належному позивачці будинку без жодних на те правових підстав проживають відповідачі. Неодноразові звернення позивачки до відповідачів про звільнення належних їй житлового приміщення, господарських будівель, споруд та земельної ділянки залишені без задоволення. У зв'язку з проживанням відповідачів у будинку позивачка не має змоги використовувати будинок для власного проживання та проживання членів її сім'ї. Відповідачі використовують також без жодної на те правової підстави земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок. Позивачка просить зобов'язати відповідачів не чинити їй перешкоди у здійсненні права власності відносно належних їй земельної ділянки та житлового [ADDRESS] та виселити відповідачів із житлового будинку. Представники позивачки в судовому засіданні позов підтримали з підстав, наведених в позовній заяві. Вони просять задоволити позов. Належним чином повідомлені відповідачі в судове засідання не з'явилися і від них не надходило повідомлення про причини неявки. Тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, постільки представники позивачки не заперечують проти такого вирішення справи. Суд заслухавши пояснення представників позивачки, дослідивши письмові докази та оцінивши досліджені докази в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Записами в договорі купівлі-продажу (а.с.5) та витягах з Державного реєстру (а.с.98-99), встановлено, що 30.11.2012 р. позивачка купила у відповідачки [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами і земельну ділянку площею 0.1500 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Придбане майно знаходиться в [ADDRESS]. Записами в листі, акті обстеження житлового будинку, заявах (а.с.6, 7, 23, 35, 56, 74), встановлено, що в будинку [ADDRESS] без реєстрації проживають відповідачі. Згідно вимоги (а.с.8), позивачка зверталася до відповідачів з вимогою звільнити належне їй майно. Відповідно до положень ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно правил ст.383 ЦК України, ст.150 ЖК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і має право розпоряджатися цією власністю на власний розсуд. Згідно положень ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Правилами ст.152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Судом встановлено, що відповідачі проживають у будинку позивачки без законних підстав і без згоди позивачки, вони створюють позивачці перешкоди користуватися своїм майном. Тому позовні вимоги позивачки є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Судові витрати позивачки складають 115 грн. і стверджуються квитанцією (а.с.1). Відповідачам потрібно доплатити в дохід держави 128 грн. 60 коп. несплаченого судового збору. На підставі ст.ст.383, 391 ЦК України, ст.152 ЗК України та

Outcome: approved