Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про надання їй права на спадкування разом зі спадкоємцем першої черги за законом [PERSON], посилаючись на те, що також має право на спадкування разом із спадкоємцем першої черги, оскільки з 1975 року проживала однією сім'єю спільно зі спадкодавцем по день його смерті, вели спільне господарство, за спільні кошти робили ремонт в квартирі, був єдиний бюджет, разом оплачували комунальні послуги за житло, піклувалися один про одного, [PERSON] помер від онкологічного захворювання і до останнього дня його життя вона єдина була поруч із ним, опікувалася про нього, купувала необхідні ліки, доглядала за ним, їздила до лікарні, прибирала у квартирі, купувала та готувала їжу, робила все те, що було необхідне, оскільки після загострення хвороби він вже не міг обходити себе самостійно, на протязі року він взагалі не підіймався з ліжка. Також позивачка зазначила, що відповідач життям батька не цікавився, вони майже не спілкувались, він до нього ніколи не приїжджав та ніяким чином не допомагав, навіть коли батько вже був дуже хворий, відмовившись, пославшись на зайнятість на роботі, попрощатися з батьком; після смерті [PERSON] позивачка за власні кошти здійснила його поховання, урна з його прахом була похована у могилу матері позивачки - [PERSON] на Російсько-Слобідському кладовищі, відповідач не приймав ніякої участі у організації його поховання, в тому числі матеріальної. Додатково позивачка повідомила, що після смерті [PERSON] продовжує проживати в квартирі, нести витрати на її утримання, підтримує у ній порядок та чистоту, відповідач неодноразово відбував покарання у містах позбавлення волі за вживання наркотичних засобів та крадіжку. У судове засідання позивачка та третя особа подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, при цьому позивачка наполягала на задоволенні позову у повному обсязі. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, може заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертався, заперечень на позов до суду не надходило, свою думку щодо позовних вимог в тій чи іншій формі відповідач не висловив. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Оскільки позивач не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] і після його смерті відкрилась спадщина на належне йому на праві власності майно, зокрема на квартиру [ADDRESS], загальною площею 26,5 кв.м., що належала йому згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 06 жовтня 2008 року Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу ОМР, яке було видане згідно з розпорядженням від 06 жовтня 2008 року №211950, зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу за №12-36338. 30 жовтня 2008 року КП «ОМБТІ та РОН» за [PERSON] було зареєстровано право власності, номер запису105 в книзі 655пр-119. Позивачка [PERSON] проживала з [PERSON] в [ADDRESS] з 1975 року як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу і останній називав її дружиною, після його смерті продовжує проживати у квартирі. Зазначені вище обставини та факт проживання позивачки зі спадкодавцем з 1975 року по 29 липня 2013 року, тобто на протязі 38 років, встановлені Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 06.11.2013 року по цивільній справі №523/15715/13-ц. (а.с.17). Частиною 3 статті 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом є син спадкодавця - відповідач у справі, котрий своєчасно звернувся до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Позивачка як особа, котра проживала сумісно однією сім'єю зі спадкодавцем понад п'ять років, також своєчасно звернулась із заявою про прийняття спадщини до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори, що підтверджується копією спадкової справи. Інші спадкоємці за законом чи за заповітом відсутні. Причиною смерті спадкодавця являється злоякісна меланома тулуба (а.с.3), у зв'язку з чим останній час він перебував у безпорадному стані, позивачка здійснювала його догляд. Згідно наданих позивачкою до суду письмових пояснень [PERSON], [PERSON] та [PERSON], позивачка протягом тривалого часу опікувалась, матеріально забезпечувала та надавала необхідну допомогу [PERSON], котрий через тяжку онкологічну хворобу був у безпорадному стані, вона єдина була поруч нього до останніх днів його життя, купувала ліки, доглядала за ним, займалась його лікуванням, що додатково підтверджується наданими квитанціями про купівлю ліків та індивідуальною карткою амбулаторного хворого. Також зазначені особи письмово повідомили, що [PERSON] після загострення хвороби приблизно на протязі року перебував у безпорадному стані, не міг самостійно себе обходити та забезпечувати свої потреби, зі своїм сином майже не спілкувались. Згідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. В силу ч.2 ст.1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», п. 5.2. надано відповідні роз'яснення, що черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (ч. 1 ст. 1259 ЦК), або на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 1259 ЦК). Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред'явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин. За таких обставин, суд вважає вимоги позивачки законними й обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved