Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом та просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 5 000,00 грн., щомісяця на утримання неповнолітньої дитини. В обгрунтування вимог посилалася на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вона народила сина [PERSON] [INFO]. Батьком дитини є відповідач, який після фактичного припинення шлюбних відносин, не надає допомоги на утримання дитини, що стало підставою для звернення до суду. Відповідач вимоги позову визнав частково та зазначив, що має пастійне місце роботи, отримує заробітну плату в розмірі 3 800,00 грн., а тому може надавати допомогу в розмірі 1 000,00 гривень. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.09.2016 року (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 4) та не заперечується відповідачем в судовому засіданні. Батько дитини, після фактичного припинення шлюбних відносин, не надає допомогу на утримання дитини. Неповнолітній [PERSON] проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Також встановлено, що відповідач працює, має постійний дохід в розмірі 3 800 грн., (а.с. 16). Інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружину, батьків на утриманні не має. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд приймає до уваги стан здоров`я дитини, матеріальне становище платника, стан його здоров`я, стягувача аліментів, відсутність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків. Згідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В силу ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивачки підлягають задоволенню частково. Визначаючи розмір аліментів, суд приймає до уваги вимоги ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» щодо встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який батьки зобов'язані забезпечити дитині. З урахуванням обставин, що мають істотне значення, а саме стану здоров'я батька та матері дитини, матеріального становища платника, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача має становити 1 000,00 гривень, що є суммою більшою 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Решту коштів, необхідних для повного забезпечення з утримання дитини, повинна забезпечити мати неповнолітнього. Позивачка не довела до суду, та не надала доказів про можливість відповідача виплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати стягуються з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: partial