Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи, що 20.06.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 400, між сторонами зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами припинені з травня 2016 року через втрату всіх фізичних та духовних звязків. З того часу спільне господарство не ведуть. Наміру до відновлення шлюбних стосунків сторони не мають та збереження сімї позивачка вважає неможливим. Спір про поділ спільного майна та стосовно місця проживання дитини в сторін відсутній. Таким чином, позивачка просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Позивачка в судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище Буякова. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їхньої відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 20.06.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 400, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб. /а.с. 5/. Від зазначеного шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. /а.с. 6/. Як вбачається з позову, причиною розпаду сімї стала втрата подружжям почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2016 року, спільне господарство не ведуть. Намірів до відновлення шлюбних відносин не мають. Спору про поділ спільного майна в сторін не має. Питання про утримання дитини сторони вирішуватимуть окремо. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи викладене, та на підставі ст. 112 СК України, суд приходить до висновку про те, що визнання позову відповідачем не порушує прав, свобод, інтересів інших осіб, у звязку з чим шлюб між сторонами підлягає розірванню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд вважає можливим стягнути з відповідача понесені позивачкою витрати по сплаті судового збору в розмірі 640, 00 грн.

Outcome: approved