Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання. Свій позов аргументує тим, що вони з відповідачем 11.05.2019 року уклали шлюб, але спільне життя не склалося, фактично шлюбні відносини припиненні, проживають окремо. До Добропільського міськрайонного суду направлена заява про розірвання шлюбу. Від шлюбу мають дитину: [PERSON] , [INFO] . Донька проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач військовослужбовець та отримує військове забезпечення. Між сторонами не досягнуто домовленості про надання допомоги, тому позивачка просить суд стягнути на її утримання з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу відповідача, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду та до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Позивач до судового засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився. Надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно ч.4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 11.05.2019 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). З копії довідки №1925 від 13.05.2021 року, яка видана виконавчим комітетом Білозерської міської ради Донецької області вбачається, що [PERSON] 2019 року народження проживає разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Згідно ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивачка має право на утримання від батька дитини - [PERSON] , до досягнення дитиною - [PERSON] трирічного віку. З позовної заяви в судовому засіданні встановлено, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання позивачки, хоча має таку можливість, позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, опікується їх дитиною. Будь-яких доказів, які б свідчили про те, що відповідач за станом здоров`я, матеріальним станом не може сплачувати аліменти на утримання позивачки, останнім суду надано не було. Частина 4 статті 84 Сімейного кодексу України передбачає право на утримання дружини, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання, в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів відповідача, щомісяця. Відповідно до ч.1 ст. 79 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. З матеріалів справи вбачається, що позивачка звернулася до суду 14.05.2021 року (згідно поштового конверту, а.с.7). Тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати. Крім того, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судові витрати в розмірі 908,00 грн, оскільки позивачку звільнено від сплати судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved