Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 14 лютого 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юститції міста Харкова, актовий запис № 188. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилається на те, що подружнє життя в шлюбі з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, в звязку з чим, в сімї постійно виникають сварки. Стверджувала, що між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння. Починаючи з серпня 2015 року і до теперішнього часу сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Позивачка стверджує, що сімя розпалась остаточно і відновлена бути не може. У судове засідання позивачка та відповідач не зявились, через канцелярію суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідач проти задоволення позову не заперечував, позивачка позов підтримала в повному обсязі та просила залишити їй після розірвання шлюбу прізвище «Тарасенко», наявність спільних дітей віком до одного року сторони заперечували (а.с. 13, 14). Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до частини 2 статті 197 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що позов\~\~підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2004 року, згідно зі Свідоцтвом про одруження серії 1-ВЛ № 212551, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції міста Харкова, про що зроблено актовий запис за № 188 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ № 279695, виданого 10 серпня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печенізького районного управління юстиції Харківської області, про що зроблено актовий запис за № 31 (а.с. 4). Судом встановлено, і сторони цього не заперечували, що стосунки в родині погіршились, однією сімєю сторони не проживають з серпня 2015 року і до теперішнього часу, спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки між ними фактично припинились, почуття любові та взаєморозуміння втрачені, у звязку з чим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя та їхньої дитини. Відповідно до частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і тоді суд, відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України, зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей або їх відсутність та інші обставини життя подружжя. При встановлені таких обставин, за наявності яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що причини розірвання шлюбу є обєктивними, подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечитиме інтересам, як позивачки, так і відповідача. За таких обставин, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, в порядку статті 112 Сімейного кодексу України постановляє рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved