Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом мотивуючи тим, що [INFO] помер її рідний дядько [PERSON] , у зв`язку з чим відкрилася спадщина , яка складається, в тому числі, із земельної ділянки площею 3,130 га, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 21.05.2003 року. Вона є спадкоємцем п`ятої черги за законом. Однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину так, як вона пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, а також через неможливість підтвердження родинних відносин між нею та спадкодавцем [PERSON] .. При вказаних обставинах вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, у зв`язку з чим просила встановити факт родинних відносин та визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачка [PERSON] заявлені вимоги підтримала, просила справу розглянути без її участі, надіславши до суду письмову заяву. Представник відповідача Чернечослобідської сільської ради в задоволенні позову не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд письмово листом. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] в с.Чернеча Слобода Буринського району Сумської області помер [PERSON] , що вбачається з копії повторного свідоцтва про смерть (а.с.8). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі, із земельної ділянки площею 3,130 га, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 21.05.2003 року (а.с.13). Будучи спадкоємцем п`ятої черги за законом позивачка заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори в установлений законом шестимісячний строк не подала, що вбачається з роз`яснення нотаріуса (а.с.17). При цьому позивачка [PERSON] проживала не за місцем відкриття спадщини та постійно хворіє, що підтверджується довідками Путивльської ЦРЛ (а.с.15,33-34). Згідно з інформаційних довідок зі Спадкового реєстру, спадкові справи після смерті [PERSON] не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.26-28). Частиною 1 статті 1261 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При цьому спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1, ч.2 ст.1220 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за заявою спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з роз`яснень, які містяться в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, та сформульованої відповідно до рішень цього Суду правової позиції, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд приходить до переконання, що строк подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори був пропущений позивачкою з поважних причин, оскільки остання проживала не за місцем відкриття спадщини та постійно хворіє. Такі обставини, з огляду на те, що в матеріалах справи відсутні фактичні данні про заперечення будь-кого щодо переходу до позивачки спадкового майна належного спадкодавцю, спадщина до теперішнього часу залишається відкритою, суд визнає поважними, оскільки вони, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, були для позивачки об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, що завадили їй своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Стаття 2 Цивільного процесуального кодексу України закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. В силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. З рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06. 2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Виходячи із сформованої практики цього ж Суду, стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті, є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Виходячи із положень книги 6 Цивільного кодексу України, спадкове право захищає власність фізичних осіб, позивачка, пов`язана зі спадкодавцем кровним походженням, усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивачки виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб`єктом яких вона є. Крім того, позивачка також не спроможна належними чином оформити свої спадкові права, через неможливість підтвердження родинних відносин зі спадкодавцем, оскільки у записі про народження останнього його прізвище, ім`я, по батькові зазначене як « [PERSON] … [PERSON] », тоді як у свідоцтві про смерть його прізвище, ім`я, по батькові зазначене як « [PERSON] », що вбачається з копії повторного свідоцтва про смерть, архівного витягу про народження № [NUMBER] та листа приватного нотаріуса Головенської Л.В. (а.с.8-9,16). Між тим, родинні відносини між позивачкою та [PERSON] , щодо їх кровної спорідненості, повністю підтверджені матеріалами справи. Зокрема, з архівного витягу про народження батька позивачки (рідного брата спадкодавця) від 27.12.2018 року № Бм-182 вбачається, що [INFO] народився « [INFO] », а його батьками були: батько « [PERSON] …», мати « [PERSON] …» (а.с.10). Як вбачається з свідоцтва про народження позивачки серії [NUMBER] - [INFO] народилася « [PERSON] » (в російському варіанті) і її батьком записаний « [PERSON] » (в російському варіанті) (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] 05.10.1974 року [PERSON] уклав шлюб з позивачкою [PERSON] і після реєстрації шлюбу остання змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.12). Згідно паспорта серії [NUMBER] виданого 26.12.1996 року Путивльським РВ УМВС України в Сумській області [INFO] 1954 року в с.Чернеча Слобода Буринського району Сумської області народилася [PERSON] (а.с.18-19). Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Таким чином, даючи оцінку наведеним вище доказам, суд вважає, що спадкодавець [PERSON] є рідним дядьком позивачки [PERSON] .. Частиною 4 статті 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, фактичні обставини справи, а також те, що позивачка не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, при цьому визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню.

Outcome: approved