Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивачка звернулась з вищезазначеним позовом до суду, мотивуючи свої вимоги тим, що вона 24.04.2004 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від цього шлюбу вони мають двох дітей: сина - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 23.12.2015 року шлюб між сторонами було розірвано. Позивачка вказує, що після розірвання шлюбу діти постійно проживають з нею. Зазначає, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, в їх житті, вихованні та розвитку участі не приймає, що ставить позивачку у вкрай скрутне становище. Діти часто хворіють, потребують додаткових витрат на лікування, але вона самостійно власними силами намагається матеріально забезпечувати догляд та виховання неповнолітніх дітей, а також виконувати всі інші обов'язки, покладені на неї законом. В даний час відповідач постійної роботи не має, але є періодичний заробіток. Оскільки відповідач в порушення свого батьківського обов'язку добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, позивачка просить стягнути з нього аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 грн. на кожну дитину щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі з обставин, викладених вище та просила позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, просив визначити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 900 гривень. Суд, вислухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи сторони зареєстрували шлюб 24.04.2004 року (свідоцтво видане Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва, про що зроблено відповідний актовий запис №567 а.с. 11). Відповідно до свідоцтва про народження від 19.04.2005 року, актовий запис №1636 у сторін народився син - [PERSON], [INFO].(а.с. 4), Відповідно до свідоцтва про народження від 04.04.2006 року, актовий запис №516 у сторін народився син - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 23.12.2015 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 6). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України - при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Виходячи з положень ст. 183 СК України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи положення до ч. 1 ст. 184 СК України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог частково [PERSON] щодо стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно до досягнення ними повноліття, оскільки в ході судового розгляду інші джерела доходу відповідача судом не встановлено, при цьому, позивачкою не було заявлено будь-яких клопотань щодо долучення до матеріалів справи чи витребування доказів належних та допустимих у розумінні ст.ст.57-60 ЦПК України про наявність інших джерел доходу відповідача, які судом могли бути взяті до уваги при задоволенні позовних вимог саме у твердій грошовій сумі. Таким чином, враховуючи дослідженні матеріалами справи в їх сукупності, суд вважає, що позивачка в судовому засіданні відповідно до положень ст. 60 ЦПК України частково довела позовні вимоги, а тому позов підлягає частковому задоволенню. Крім того, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, тому у відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок.

Outcome: approved