Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що шлюб, який зареєстрований 13.09.2008 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, за рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.06.2016 року розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Просила стягнути на її користь на утримання сина [PERSON], з [PERSON] аліменти в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян, встановленого на відповідний вік дитини, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Таким чином, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про перелік видів доходів, які враховують при визначені розміру аліментів на одного подружжя, дітей, батьків, інших осіб» №146 від 26.02.1993 р., утримання аліментів здійснюється з усіх видів заробітку і додаткової винагороди, як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з допомоги по безробіттю, допомоги по тимчасовій непрацездатності, одержуваної пенсії, тощо. Згідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» (із змінами) та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с.6). Відповідно до довідки ТОВ «Миколаївдомсервіс» від 27.10.2016 р. №2295 вбачається, що дитина [PERSON], [INFO], мешкає разом зі своєю матірю (а.с.11). З огляду на викладене, у звязку з тим, що відповідач визнав позовні вимоги, добровільно участь в утриманні дитини не приймає, хоча зобовязаний та має таку можливість, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), суд вважає, що відповідач повинен сплачувати на користь позивачки на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позову, тобто з 28.10.2016 року, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судовий збір на користь держави у сумі 551 грн. 20 коп., відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved