Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з цим позовом і обгрунтовуючи позовні вимоги пояснила, що згідно виконавчого листа Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 13 листопада 2013 року відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на її користь на утримання дитини. Протягом всього періоду стягнення аліментів з 23 вересня 2013 року по теперішній час, відповідач кошти на утримання дитини виплатив лише два рази, в результаті чого утворилась заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 01 листопада 2014 року становить 7517 грн., які позивачка і просить стягнути на її користь з відповідача. Також позивачка просить стягнути з відповідача на її користь 2293,24 грн. неустойки за прострочення сплати аліментів. Відповідач позовні вимоги визнав і пояснив, що він дійсно не сплачував аліменти бо не міг працевлаштуватися і на цей час постійного місця роботи не має. Проти задоволення позову він не заперечує. Вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину. Згідно із ч. 1 ст. 187 СК України один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві. За положеннями ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст. 187 СК України, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Указана норма матеріального права визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст. 187 СК України. В судовому засіданні встановлено, що згідно виконавчого листа № 2/208/2397, виданого Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 25 листопада 2013 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини заробітку до досягнення дитиною повноліття. З вересня 2013 року відповідач аліменти не сплачував, у зв'язку із чим станом на 01 листопада 2014 року утворилася заборгованість у розмірі 7517 грн., що підтверджується довідкою державної виконавчої служби від 06 листопада 2014 року № 0543/13754. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до ч. 7 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір. Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. За рішенням суду заборгованість по аліментам може бути стягнута тільки у випадку, якщо аліменти відраховуються із заробітної плати на підставі заяви платника аліментів, а не за виконавчим листом. За положеннями ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. В судовому засіданні доказів відсутності його вини за несплату аліментів відповідач не навів, тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 2293,24 грн. неустойки за прострочення сплати аліментів підлягають задоволенню. А часткове задоволення позову за правилами ст. 88 ЦПК України покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved