Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом, в якому просить суд визнати відповідачів [PERSON], [PERSON] її синів та [PERSON]М її колишнього чоловіка, які зареєстровані в квартирі, яка належить їй на праві власності, такими, що втратили право користування квартирою № 25 в будинку № 22 по вул. Бородинська в м. Запоріжжі, оскільки вони тривалий час не мешкають в квартирі, речей їх в квартирі не має, квартплату та комунальні послуги вони не сплачують. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу на підставі наданих документів, на позові наполягає, не заперечуює проти винесення заочного рішення. Відповідачі жодного разу у судові засідання не зявилися, про час та місце слухання справи були повідомлені завчасно за місцем реєстрації рекомендованою кореспонденцією. Представник Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений завчасно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки підтверджений наступними доказами: ? частина квартири [ADDRESS], належить позивачці [PERSON] на праві спільної сумісної власності, по ? частині на підставі Свідоцтва про право власності на житло № 279, виданого Ленінською райадміністрацією м. Запоріжжя від 15.05.1997 року /а.с.4/ та Свідоцтва від 07.09.2016 р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу, [PERSON] про право власності на ? частину вищевказаної квартири, придбаної у [PERSON] на електронних торгах з реалізації нерухомості, зареєстрованого у реєстрі за № 1148 /а.с.5/. Відповідачам [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло № 279, виданого Ленінською райадміністрацією м. Запоріжжя від 15.05.1997 року, належить по ? частині спірної квартири /а.с.4/. За цією адресою позивачка, власник 1/2 частини будинку зареєстрована та постійно проживає. На теперішній час, разом з позивачкою в спірній квартирі зареєстровані двоє її синів РРЦ ВРЕЖО №9 від 20.03.2012р. за № 400 та довідкою Департаменту реєстраційних послуг ЗМР від 01.09.2016р. /а.с.18,19/. Як встановлено в судовому засіданні, вищевказані особи тривалий час не проживають за місцем реєстрації, оскільки в 2010 році відповідач [PERSON] виїхав до Росії та місце його проживання та перебування позивачці невідоме, їх шлюб розірвано за рішенням суду 10.05.2012 року /а.с.15/. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у 2011 році також виїхали на постійне проживання до Росії, де перебувають і працюють по теперішній час /а.с.8-9/, та надали позивачці довіреність з повноваженнями на зняття їх з реєстрації та продаж квартири /а.с.6,7/. Однак, 05.09.2016 р. при зверненні із заявою про зняття їх з реєстрації, Відділом реєстрації фізичних осіб по Дніпровському району УДРФО Департаменту реєстраційних послуг ЗМР позивачці було відмовлено в знятті їх з реєстрації у звязку із відсутністю документів, передбачених ст.. 6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» /а.с.16,17/. Тому, позивачка звернулась до суду із позовом, в якому просить суд визнати відповідачів синів та колишнього чоловіка, ? частина якої належить їй на праві власності, такими, що втратили право користування квартирою № 25 в будинку №22 по вул. Бородинська в м. Запоріжжі, оскільки, ці особи з 2011 року не мешкають в спірній квартирі, речей їх в квартирі немає, комунальні послуги вони не сплачують. Оскільки фактичне місце перебування відповідача [PERSON] позивачці невідоме, а в знятті з реєстрації відповідачів [PERSON], [PERSON] позивачці відмовлено, то зняття їх з реєстрації можливе тільки за рішенням суду, тому, позивачка була вимушена звернутися із позовом до суду. Позивач, відповідно до вимог ст.391 ЦК України, має право вимагати через суд усунення перешкод в користуванні та розпорядженні житловим приміщенням, що належить їй на праві власності. В судовому засіданні встановлено, що відповідачам [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить по ? частині квартири, однак всі відповідачі за місцем реєстрації не мешкають з 2011 року, оскільки виїхали на постійне проживання за межі України, тому, вони втратили право на користування житловим приміщенням за місцем реєстрації. У звязку із чим, доводи позивача суд вважає законними, обґрунтованими та такими, що не суперечать представленим по справі доказам.

Outcome: approved