Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього на її користь аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання 8 січня 2015 року у них народився син [PERSON]. З березня 2016 року вони з відповідачем припинили спільне проживання, вона разом з сином проживає у своїх батьків в с.Камінь Кролевецького району, дитина перебуває на її утриманні. На сьогодні вона не працює, оскільки доглядає за дитиною до досягнення нею трьох років. Єдиним джерелом існування є соціальна допомога по догляду за дитиною, якої недостатньо, щоб забезпечити сина всім необхідним. Відповідач не приймає належної участі в утриманні дитини та в її утриманні і домовитись з ним щодо його участі в утриманні сина не виявилось можливим. Він працездатний, на даний час не працює, інших утриманців не має, а тому на її думку він має можливість приймати належну участь в утриманні дитини та надавати матеріальну допомогу на її утримання. Посилаючись на викладене, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на дитину в твердій грошовій сумі 600 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття та допомогу на її, [PERSON], утримання в розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. При цьому вона просить стягнути з відповідача судові витрати, понесені нею на правову допомогу. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує (а.с. 18). Згідно ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання позивачки суд вирішив можливим розглянути справу у її відсутність. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду не зявився, в телефонному режимі повідомив, що згоден сплачувати аліменти на дитину в розмірі 600 грн. щомісячно та аліменти на утримання дружини, при визначенні розміру яких покладається на розсуд суду (а.с.26). Відповідно до положення ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд провів розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с. 7, 24-25). Дитина проживає і зареєстрована разом з матірю в с.Камінь Кролевецького району Сумської області (а.с. 8) та перебуває на її утриманні. Як зазначає позивачка в позові, з березня 2016 року вони з відповідачем припинили спільне проживання. З цього часу відповідач проживає окремо від позивачки і дитини, домовленості між ним і позивачкою щодо утримання сина та її, як дружини, до досягнення сином трьох років, немає. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини (ч.2 ст.141 СК України). Згідно п.2, 4 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За заявленими вимогами позивачка просить стягувати аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатним, за змістом позовних вимог інших утриманців немає, повинен влаштовувати своє життя так, щоб утримувати себе та виконувати свої батьківські обовязки стосовно дитини, в тому числі утримувати її. За таких обставин, враховуючи вищевикладене та положення ст.ст.180, 182, 184 Сімейного кодексу України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання дитини [PERSON], розмір яких суд визначає 600 гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону до досягнення дитиною повноліття. Згідно з частинами ч.ч.1, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.80 СК України). Судом встановлено, що дитина [PERSON], [INFO] проживає з матірю (позивачкою), а тому остання має право на утримання від чоловіка батька дитини (відповідача) до досягнення дитиною трьох років. При визначенні розміру коштів на утримання [PERSON] суд враховує, що відповідач є працездатним, може надавати матеріальну допомогу, поряд з цим, суд враховує, що позивачка не надала суду доказів на підтвердження тієї обставини, що відповідач на сьогодні має фінансову можливість сплачувати аліменти у розмірі 300 грн. щомісяця, тому суд визначає розмір утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 200 гривень щомісячно. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити за їх безпідставністю. Враховуючи положення ч.1 ст.79 та ч.1 ст.191 СК України стягнення аліментів присуджується відповідачу від дня предявлення позову. Згідно з ч.ч.1, 3 ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави 1102 грн. 40 коп. судового збору і на користь позивачки судові витрати, понесені нею на правову допомогу. Відповідно до ст.ст.84, 91, 180-184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial