Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом і свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] померла мати позивачки - [PERSON], якій за життя разом з онукою - [PERSON] та правнуком - [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 30.07.1993 року. Після смерті матері позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а в лютому 2015 року з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після матері. Але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що не була проведена державна реєстрація права власності у відповідному Державному реєстраційному органі на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.07.1993 року, що суперечить п.п.4.14, 4.15, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, а тому зазначена нотаріальна дія не може бути вчинена. Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом на спадщину, що відкрилась після смерті матері, але оформити прийняття спадщини не має можливості по причині відсутності реєстрації права власності спадкодавиці на спірну частку квартири в реєстраційному органі, тому вона змушена звернутися до суду, прохала встановити факт належності за життя 1/3 частки квартири померлій [PERSON] та визнати за нею право власності на 1/3 частку квартири у порядку спадкування за законом. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - Шосткинської міської ради, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, заперечень проти позову не мають. Треті особи по справі - [PERSON] та [PERSON] - в судове засідання не з'явилися, надали заяву, в якій прохали здійснювати розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: На час відкриття спадщини діяв Цивільний кодекс Української РСР від 18.07.1963 р. Відповідно до ст. 9 ЦК УРСР цивільна правоздатність громадянина припиняється у момент його смерті, тобто за особою не може бути визнане право власності, а лише може бути встановлений факт належності на праві власності померлому та визнане право власності за живою особою в порядку успадкування. Виходячи із положень ст.ст. 112 ЦК УРСР України власність двох або кількох громадян без визначення часток є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 529. при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 30 липня 1993 року, виданого в/о «Свема», квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. (а.с.7) [INFO] [PERSON] померла. (а.с. 8) Свідоцтвом про народження та свідоцтвом про одруження підтверджується, що позивачка є дочкою [PERSON] (а.с. 10, З відповіді завідувача Шосткинською міськдержнотконтори від 02.04.2015 року та постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 72 від 24.02.2015 року вбачається, що після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа на підставі заяви доньки спадкодавці - [PERSON], якій 05.11.2002 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на вклади. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири позивачці було відмовлено у зв'язку з тим, правовстановлюючий документ на спадкове майно - свідоцтво про право власності на житло, не зареєстроване у відповідному реєстраційному органі /а.с. 9, 27/ Таким чином, дослідженими доказами підтверджено, що за життя [PERSON] належала спірна квартира та її частка становила 1/3, а позивачка є єдиним спадкоємцем, що прийняла спадщину. Враховуючи вказане, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved