Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом. В судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала і пояснила суду, що 15.10.1986 року був зареєстрований шлюб [PERSON] та відповідача, [PERSON]. [INFO] року від цього шлюбу у [PERSON] та відповідача, народився син [PERSON]. З 1998 року [PERSON] та [PERSON] фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, стали проживати окремо, при цьому неповнолітня дитина, [PERSON], залишився проживати разом з матір'ю. Офіційно шлюб між [PERSON] та [PERSON] не розірвано. З того часу як батьки неповнолітньої дитини припинили шлюбно-сімейні відносини, батько дитини, відповідач по справі, ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини, [PERSON], не надавав і не надає по цей час, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч. 1ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Син не отримував та не отримує від батька жодного подарунку на день народження. Відповідач по справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не цікавиться його життям, за час навчання сина [PERSON] в училищі, батько жодного разу не відвідав сина, не був присутнім на батьківських зборах, навчанням та поведінкою сина не цікавився. Просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його сина, [PERSON], [INFO]. Судові витрати покласти на відповідача. Відповідач в судовому засіданні позов визнав і не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його сина [PERSON], [INFO], який народився у них з [PERSON] під час перебування у зареєстрованому шлюбі. Шлюб вони не розривали, проте з 1998 року фактично спільно не проживали. Свого сина він бачив лише два рази. Не заперечує, що після фактичного припинення спільного проживання з матір'ю дитини він до сина не приїздив, його життям не цікавився, матеріальної допомоги на його утримання не надавав. На даний час в нього тяжко хвора його співмешканка і він не взмозі піклуватися про сина. Представник служби у справах дітей підтвердив факт ухилення відповідача від виконання обов'язків по вихованню дитини та підтримав висновок комісії з питань захисту прав дитини Таращанської райдержадміністрації щодо можливості позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Прокурор позов підтримав і не заперечує проти його задоволення. Суд встановив, що 15.10.1986 року Сквирським райвідділом ЗАГС Київської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та відповідачаем [PERSON] за актовим записом № 99. [INFO] року від шлюбу у подружжя народився син [PERSON]. З 1998 року [PERSON] та [PERSON] фактично припинили сімейно- шлюбні відносини, стали проживати окремо, при цьому неповнолітня дитина, [PERSON], залишився проживати разом з матір'ю. Офіційно шлюб між [PERSON] та [PERSON] не розірвано. З того часу як батьки неповнолітньої дитини припинили шлюбно-сімейні відносини, батько дитини, відповідач по справі, ніякої матеріальної допомоги на утримання сина, [PERSON], не надавав і не надає по цей час, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч. 1ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Син не отримував та не отримує від батька жодного подарунку на день народження. Відповідач по справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не цікавиться його життям, за час навчання сина [PERSON] в училищі, батько жодного разу не відвідав сина, не був присутнім на батьківських зборах, навчанням та поведінкою сина не цікавився. [INFO] року мати неповнолітнього [PERSON] померла і він проживає з сімєю своєї сестри, позивачки по справі. Стаття 150 СК України передбачає, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Стаття 165 СК України передбачає, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сімї якої проживає дитина… Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання; підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Проте відповідач ухиляється від виконання цих своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини: з моменту народження сина припинив будь-які відносини з позивачкою та сином; жодного разу не приїжджав до сина та не бачився з ним; ніякої участі в його утриманні та вихованні не бере; ніяким чином не цікавиться його здоров'ям, розвитком, самопочуттям; не вітає з днем народження, хоча він знає де дитина проживає. Перешкод у цьому спілкуванні зі сторони позивачки не було. Отже, зазначені обставини можна розцінювати як ухилення батька від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Крім того, відповідач сам не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його неповнолітнього сина. Встановлені судом обставини у відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав, передбачених ч. 1 ст. 166 СК України. Служба у справах дітей Таращанської РДА надала Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] [INFO], щодо його сина [PERSON] [INFO]. Таким чином, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову, оскільки факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов»язків щодо його неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Вказані обставини встановлено з пояснень сторін, свідків, матеріалів справи, досліджених в судовому засіданні. Судові витрати по оплаті судового збору суд покладає на відповідача.

Outcome: approved