Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивачка звернулася до Жидачівського районного суду Львівської області із позовною заявою про встановлення факту її проживання однією сімєю із [PERSON] терміном не менше п'яти років до дня її смерті, яка наступила, [INFO], та визння за нею права на земельну ділянку площею 3,38 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Облазницької сільської ради Жидачівського району Львівської області. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла дружина її дядька [PERSON] після смерті якої відкрилася спадщина на усе її майно, у тому числі і на земельну ділянку площею 3,38 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Облазницької сільської ради Жидачівського району Львівської області. З грудня місяця 1992 року позивчака разом із чоловіком та донбкою переїхали проживати до померлої [PERSON], з якою постійно проживали до дня її смерті та продовжують там проживати і після її смерті. Позивачка після смерті тітки звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, проте нотаріус відмовив у цьому з підстави відсутності у неї оригіналу правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку. Крім цього просить встановити факт її проживання однією сімєю із [PERSON] до дня її смерті не менше п'яти років, оскільки неможливість підтвердження родинності зв'язків створює перешкоди позивачці в оформенні спадкових прав. Позивачка подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача подав до суду заяву про слухання справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Частина 1 статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Відповідно до положень ст.ст.11,59,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно копії Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 06 грудня 2010 року, [PERSON] на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА № 142 від 19 березня 1997 року, наледить право на земельну частку (пай) розміром 3,38 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29 жовтня 1999 року, [PERSON] померла [INFO] у с. Корнелівка Жидачівського району Львівської області. За вимогами ст.ст.548,549 ЦК УРСР (1963р.) для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст.553 ЦК УРСР, спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Згідно довідки Облазницької сільської ради Жидачівського району Львівської області № 963 від 05 грудня 2016 року, [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала до дня смерті у с. Корнелівка Жидачівського району Львівської області, разом із своєю племінницею [PERSON] та її сім'єю, які і після його смерті продовжуть там проживати. Постановою завідувача Жидачівської ДНК № 1100/02-31 від 29 грудня 2016 року, позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті тітки у зв'язку з тим, що у неї не підтверджені родинні відносини із спадкодавцем. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Письмовими показами свідків [PERSON] та [PERSON], посвідченими секретарем виконкому Облазницької сільської ради Жидачівського району Львівської області, підтверджено той факт, що позивачка [PERSON] постійно вже більше п'яти років проживала із помелою [PERSON] до дня її смерті та вели спільне господарство. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення такого факту має для позивача юридичне значення, оскільки відсутність підтвердження родинності зв'язків із спадкодавцем позбавляє її можливості у належний спосіб прийняти спадщину після смерті тітки та зареєструвати її. Враховуючи те, що представником відповідача подано суду заяву, якою позов визнано, і визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та враховуючи що відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню, а отже необхідним є встановити факт проживання позивачки однією сімєю із [PERSON] терміном не менше п'яти років до дня її смерті, яка наступила, [INFO], та визння за нею права на земельну ділянку площею 3,38 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Облазницької сільської ради Жидачівського району Львівської області.

Outcome: approved