Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом у якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що вона є співвласником квартирою [ADDRESS] . У зазначеній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] , який більше двох років, як добровільно залишив квартиру забравши всі свої особисті речі та жодного разу не з`являвся до спірної квартири. Позивачка сама утримує квартиру та сплачує за комунальні послуги. У зв`язку з чим змушена звернутися до суду з вимогою про визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. Ухвалою суду від 19.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового розгляду. Ухвалою суду від 08.09.2021 підготовче провадження по справі закрите, справа призначена до розгляду по суті. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву у якій клопотала про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду та направленням судової повістки, яку отримав особисто, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи до суду від нього не надходило, відзив на позов не надавав. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Представник третьої особа відділ «Центр надання адміністративних послуг у м.Суми» Сумської міської ради повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи у його відсутність (а.с.26). Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за необхідне заочно розглянути справу у відсутності сторін, оскільки зібрано достатньо доказів щодо їх прав та обов`язків Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно копії\~свідоцтва про\~право власності\~на житло\~від 22.12.2011\~виданого Виконавчим\~комітетом Сумської\~міської ради\~кімната у\~гуртожитку за\~адресою [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виданій [PERSON] Управлінням «ЦНАП у м.Суми» СМР 29.06.2021 за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , родинні стосунки між [PERSON] та [PERSON] відсутні (а.с.10). Актом КП «Сумижилкомсервіс» Сумської міської ради від 29.06.2021 вих.№01-13/254 за підписом директора КП «Сумижилкомсервіс» СМР Здєльнік Б.А. підтверджено, що за адресою [ADDRESS] гр. [PERSON] фактично не проживає (а.с.11). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст. 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ст.72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. У постанові Верховного Суду від 24.10.2018 у справі №490/12384/16-ц, в якій переглядалися подібні правовідносини, дійшов наступного правового висновку. Особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК Української РСР строки у жилому приміщенні без поважних причин. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності. Дослідивши та проаналізувавши надані до суду докази, приходжу до висновку, що позивачем доведений факт відсутності без поважної причини відповідача за адресою [ADDRESS] понад строк встановлений ст. 71 ЖК Української РСР, а відповідачем не надано жодних доказів на спростування обставин викладених позивачкою, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача 908,00 грн судового збору сплаченого при подачі позову до суду.

Outcome: approved