Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, сім'я розпалась, в зв'язку з відсутністю спільних інтересів, розбіжностями характерів та різними поглядами на сімейні взаємовідносини. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з 2011 року, спільне господарство не ведуть, проживають тривалий час окремо. Позивачка вважає, що збереження сім'ї неможливо, у зв'язку з чим, просить позов задовольнити. Разом з цим, позивачка просить постановити рішення, яким стягнути на її користь в інтересах доньки аліменти з батька [PERSON] у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше встановленого законом мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення донькою повноліття. Дитина знаходиться повністю на утриманні позивачки, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу. Позивачка в судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином (а.с.10). Подала заяву про розгляд справи у її відсутність та просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.15). Відповідач до суду не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що в справі є відповідні докази (а.с.14). Подав заяву про визнанняи позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи у його відсутність (а.с.16). Розглянувши подані заяви, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 26 листопада 1994 року у Червоноармійській сільській раді Болградського району Одеської області, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 35 (а.с.6). Від цього шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO], батьками якої є позивачка та відповідач по справі, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] (а.с.7). Миритися позивачка не бажає, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права подружжя та їх дитини. Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] існує формально, а тому підлягає розірванню. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів. Враховуючи те, що сторони спільно не проживають та неповнолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю, позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача - підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до довідки від 19.03.2014 року № 688, виданої Червоноармійською сільською радою Болградського району Одеської області, [PERSON], [INFO], повністю знаходиться на утриманні та вихованні позивачки (а.с.8). Відповідач є працездатним, а тому, як батько, зобов`язаний надавати позивачці матеріальну допомогу для утримання неповнолітнього сина. Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою ( ч.1 ст. 141 СК України). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач позов визнав, згоден виплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі, визначеному позивачкою. З урахуванням обставин, які перелічені в ст. 182 СК України, суд вважає за можливе при визначенні розміру аліментів, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] - аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки всіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.03.2014 року і до [INFO]. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України також підлягає стягненню на користь держави з відповідача судовий збір у розмірі 243.60 грн. за розгляд позовних вимог про стягнення аліментів. Крім того, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь позивачки [PERSON] у розмірі 243.60 гривен, сплачений позивачкою при подачі позову до суду про розірвання шлюбу (а.с.1).

Outcome: approved