overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Позивачка звернулась з цим позовом до суду до відповідача, в якому посилаючись на те, що їхній спільний повнолітній син (третя особа у справі) зараз продовжує навчання у вищому учбовому закладі, у звязку з чим потребує майнової допомоги з боку батька, який добровільно її надавати припинив, зазначаючи, що відповідач надавати допомогу сину в змозі, оскільки працює на виробництві та має стабільний дохід, просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина в розмірі ? частки всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до закінчення сином навчання. В судовому засіданні сторони та третя особа присутніми не були, оскільки від них надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивачка у своїй заяві позов підтримала, наполягала на його задоволенні. Третя особа син сторін позов підтримав. Відповідач позов визнав був не проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 200 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, який не проживає зі своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Матеріалами справи підтверджується, що відповідач є батьком повнолітнього [PERSON], якому на цей час вже виповнилось повних 21 рік, останній продовжує навчання на 4-му курсі Інституту фізики, математики та інформаційних технологій Державного закладу «Луганській національний університет імені [PERSON]» з терміном навчання до 30 червня 2015 року, у звязку з чим потребує допомоги з боку батька. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд вважає доведеним факт, що він може надавати допомогу синові у розмірі, що просить позивачка, тому її позов є обґрунтованим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивачка звернулась з цим позовом до суду, мотивуючи позовні вимоги тим, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно їй належить житловий будинок, що розташований по вул.Терешкової, 16 в с.Щорськ Криничанського району Дніпропетровської області, в якому зареєстровані відповідачі, але фактично в даному будинку не проживають. Зазначена обставина на думку позивачки порушує її законні права й стала причиною звернення до суду з приводом про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день слухання справи сповіщена належним чином. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, про день слухання справи сповіщені. Перевіривши матеріали справи суд вважає, що вимоги позивачки мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що позивачці на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, належить житловий будинок по вул.Терешкової, 16 в с.Щорськ / с.Божедарівка / Криничанського району Дніпропетровської області, в якому зареєстровані відповідачі, які фактично в даному будинку не проживають. Відповідно до\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження цим майном. Судом встановлено, що позивачка у визначеному законодавством порядку набула право власності на жилий будинок, який знаходиться за вищевказаною адресою. Відповідачі дійсно зареєстровані у будинку позивачки, але там, згідно довідки Щорської селищної ради, не проживають з серпня 2009 року. 03 червня 2016 року Божедарівською селищною радою, як органом опіки та піклування, винесено рішення № 14-11/VII про доцільність зняття відповідачки та її неповнолітніх дітей з реєстрації в будинку позивачки. Факт реєстрації відповідачів у будинку позивачки є перешкодою для позивачки в здійсненню нею права власності на будинок. Наведені обставини дають суду підставу за правилами\~ст. 72 ЖК України\~визнати відповідачів втратившими право користування будинком позивачки. Наведені обставини обумовлюють висновок суду про задоволення позовних вимог . А задоволення позову за правилами ст. 88 ЦПК України покладає на відповідачку обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

позивачка звернулась з щеозначеним позовом до відповідача, вказуючи, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 20 липня 2002 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Алчевського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 378. Раніше сторони у шлюбі не перебували. Мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження вказаний відповідач. Подружні стосунки припинено з лютого 2015 року через втрату почуття любові та поваги, різні погляди на спільне подружнє життя. Неповнолітня дитина залишається проживати разом з нею. На примирення не згодна, просить розірвати шлюб. У судовому засіданні позивачка не була присутньою, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує і просить задовольнити. Відповідач у судовому засіданні не був присутнім, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає, на примирення не згодний. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно із статтею ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 липня 2002 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Алчевського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 378. Раніше сторони у шлюбі не перебували. Мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження вказаний відповідач. Подружні стосунки припинено з лютого 2015 року через втрату почуття любові та поваги, різні погляди на спільне подружнє життя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому на підставі ст. 112 СК України позов слід задовольнити. На підставі ст. ст.110, 112 СК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

позивачка звернулась із вищезазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що перебуває у шлюбі з 26.08.2005 року , зареєстрованому відділом Управління ЗАГС при Уряді Республіки Саха (Якутія) по Мирнинському району Російської Федерації, актовий запис № 14. Раніше сторони у шлюбі не перебували. Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки припинені у лютому 2015 року через втрату почуття поваги та любові один до одного. На примирення не згодна, просить розірвати шлюб. Спору про поділ майна не має, дитина залишається жити з нею. Позивачка у судовому засіданні не був присутньою, позов підтримала, просила справу слухати за її відсутності, про що надала суду письмову заяву. Відповідач у судовому засідання не був присутнім, позов визнав, просив слухати справу без його участі, про що надав суду письмову заяву. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно із статтею ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26.08.2005 року , зареєстрованому відділом Управління ЗАГС при Уряді Республіки Саха (Якутія) по Мирнинському району Російської Федерації, актовий запис № 14. Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки припинені у лютому 2015 року через втрату почуття поваги та любові один до одного. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому на підставі ст. 112 СК України позов слід задовольнити. Спір між сторонами про поділ майна відсутній. На підставі ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

позивачка звернулась із вищезазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 22 липня 2005 року, зареєстрованому Новодружеською міською радою міста Лисичанська Луганської області, актовий запис №15. Раніше ні позивачка, ні відповідач у шлюбі не перебували. Від спільного подружнього життя маємо неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки припинені з квітня 2015 року у зв'язку із зловживання відповідачем алкоголем. На примирення не згодна, просить розірвати шлюб. Спору про поділ майна не мають. Переконана, що подальше шлюбне життя і збереження шлюбу не можливе. Діти залишаться проживати разом із Позивачем. Позивачка позов підтримала, просила справу слухати за її відсутності, про що надала суду письмову заяву, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повім лені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно із статтею ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22 липня 2005 року, зареєстрованому Новодружеською міською радою міста Лисичанська Луганської області, актовий запис №15(а.с.4). Мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] (а.с.6), [PERSON], [INFO] (а.с.7), [PERSON], [INFO] (а.с.8), [PERSON], [INFO] (а.с.9). Шлюбні відносини припинені з квітня 2015 року. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому на підставі ст. 112 СК України позов слід задовольнити. Спір між сторонами про поділ майна відсутній. На підставі ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивачка звернулась із даним позовом, в якому зазначає, що перебуваючи у шлюбі у сторін народився син [PERSON],[INFO] Шлюб розірвано 19.09.2016 року, після чого сторони домовилися, що відповідач буде надавати допомогу добровільно. Однак відповідач до дитини не навідується, не допомагає, син повністю перебуває на її утриманні, тому вона просить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно. Позивачка в судовому засіданні дала пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві та додатково пояснила, що в даний час вона офіційно працює та її заробітна плата становить 1500 грн. Вона оплачує 224 грн. за відвідування сином дитячого садка, крім цього несе інші витрати, тому в середньому щомісячно витрачає на потреби дитини 600 грн. Відповідач має змогу забезпечувати дитину матеріально, тому просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що згідний сплачувати 500 грн. на утримання сина [PERSON]. Він офіційно не працює, утримує підсобне господарство, у його власності є трактор, щомісячний дохід становить 1500 грн. Інших утриманців в нього немає. Він є працездатним має спеціальну освіту по ремонту взуття, обмежень щодо зайняття трудовою діяльністю відносно нього немає. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши всі обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав: судом встановлено, що від шлюбу у сторін народився син [PERSON],[INFO] (а.с.5). Дитина, якій в даний час пять років, проживає разом з позивачкою (а.с.86), яка несе витрати на харчування, одяг, взуття, інші потреби дитини, оплачує відвідування дитячого садка. Згідно чинного законодавства батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 ч.2 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На момент розгляду справи прожитковий мінімум на дитину віком до шести років становить 1313 грн. Суд, при визначенні розміру аліментів враховує матеріальне становище відповідача та стан його здоровя, який є працездатним, жодних обмежень щодо зайняття трудовою діяльністю немає, має щомісячний дохід в середньому 1500 грн. А також суд бере до уваги те, що позивачка має постійне місце праці, отримує заробітну плату, яка є мінімальною, інших осіб на утриманні у неї немає. Виходячи з вищенаведених обставин та враховуючи, що обовязок по утриманню дитини лежить на обох батьках в однаковій мірі, суд приходить до висновку, що стягнення аліментів в розмірі 600 грн. дасть змогу забезпечити найнеобхідніші потреби дитини. На підставі ст.ст.180-182,184 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

Позивачка звернулась із даним позовом, в якому зазначає, що сторони перебували у шлюбі від якого народилося двоє дітей: дочка [PERSON],[INFO], дочка [PERSON],[INFO] В даний час сторони проживають окремо. Відповідач не бере участі у матеріальному забезпеченні дітей. Діти повністю перебувають на утриманні позивачки. Відповідач має неофіційне місце праці і може надавати матеріальну допомогу дітям, тому вона просить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 650 грн., щомісячно, на кожну дитину. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, дала пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві та додатково пояснила, що її заробітна плата становить в середньому 2400 грн., яку повністю витрачає на потреби дітей на їх навчання, харчування, одяг та взуття та оплату комунальних послуг, тому просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, згідний сплачувати мінімальний розмір аліментів визначений у законі та пояснив, що він матеріально допомагає дітям, забезпечив їх житлом, купляє подарунки, одяг та книжки до шкоди. В даний час немає роботи, тому матеріально не спроможний сплачувати аліменти у розмірі заявленому позивачем, однак він є працездатним, за станом здоров'я може виконувати будь-яку роботу, інших осіб на утриманні немає. Вважає, що позивачка буде використовувати аліменти не за їх цільових призначенням, а для власних потреб, тому просить визначити розмір аліментів у мінімальному розмірі визначеному законом. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши всі обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково із наступних підстав: судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого у подружжя народилося двоє дітей: дочка [PERSON],[INFO], дочка [PERSON],[INFO] (а.с.2), які проживають з матір'ю (а.с.5). Згідно чинного законодавства батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 ч.2 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На момент розгляду справи прожитковий мінімум на дитину віком від шести до вісімнадцяти років становить 1455 грн. Суд, при визначенні розміру аліментів враховує матеріальне становище відповідача, який не працює, інших доходів немає, однак він є працездатною особою, і за станом здоров'я не має обмежень щодо зайняття ним трудовою діяльністю, інших осіб на утриманні в нього немає. Крім цього суд враховує, що діти проживають з позивачкою, яка офіційно працює, однак отримує невисоку заробітну плату, інших доходів немає. Виходячи з вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що стягнення аліментів в розмірі по 600 грн. на кожну дитину, що дасть змогу мінімально наближено забезпечити прожитковий мінімум для дитини, так як обов'язок по утриманню дітей лежить на обох батьках в однаковій мірі. На підставі ст.ст.180,181,182,184 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивачка звернулась із даним позовом, в якому зазначає, що сторони перебували у шлюбі від якого народилося двоє дітей: дочка [PERSON],[INFO] та дочка [PERSON],[INFO] Відповідач не бере участі у матеріальному забезпеченні дітей, офіційно ніде не працює, однак є працездатним, постійно перебуває на заробітках та має відповідні доходи, тому вона просить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 800 грн. на кожну дитину. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, дала пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві та додатково пояснила, що діти проживають з нею, відповідач не цікавиться дітьми, зловживає спиртними напоями, тому зароблені кошти витрачає на свої потреби. Старша дитина ходить в школу, тому позивачка несе додаткові витрати на потреби у зв'язку з навчання, молодша дочка готується до школи, тому також необхідні кошти. Вона в даний час не працює, оскільки у неї сезонна робота. Самій утримувати дітей важко, відповідач має змогу забезпечувати дітей матеріально, тому просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, згідний сплачувати мінімальний розмір аліментів та пояснив, що він в даний час немає постійної роботи, не відмовляється надавати дітям допомогу, однак по мірі можливості. Розмір аліментів заявлений позивачем є значним у порівнянні з його доходами, які в середньому щомісячно становлять 1300 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши всі обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково із наступних підстав: судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Від цього шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: дочка [PERSON],[INFO] та дочка [PERSON],[INFO] (а.с.5-6). Діти проживають разом з позивачкою, даний факт сторонами не заперечувався. Згідно чинного законодавства батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 ч.2 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На момент розгляду справи прожитковий мінімум на дитину віком до шести років становить 1167 грн., а від шести до вісімнадцяти 1455 грн. Суд, при визначенні розміру аліментів враховує матеріальне становище відповідача, який не працює, інших доходів немає, однак він є працездатною особою, і за станом здоров'я не має обмежень щодо зайняття ним трудовою діяльністю, інших осіб на утриманні немає. А також суд бере до уваги те, що позивач не має постійного місця праці, інших доходів немає. Виходячи з вищенаведених обставин та враховуючи, що обов'язок по утриманню дитини лежить на обох батьках в однаковій мірі, то суд приходить до висновку, що стягнення аліментів в розмірі по 500 грн. на кожну дитину дасть змогу забезпечити найнеобхідніші потреби для дітей. На підставі ст.ст.180,181,182,184 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Позивачка звернулась із даним позовом, в якому зазначає, що сторони перебували у шлюбі від якого народилося четверо дітей: дочка [PERSON],[INFO], дочка [PERSON],[INFO] р.н, син [PERSON],[INFO], син [PERSON],[INFO] Відповідач не бере участі у матеріальному забезпеченні дітей, офіційно ніде не працює, однак є працездатним, постійно перебуває на заробітках та має відповідні доходи, тому вона просить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 грн. на кожну дитину. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, дала пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві та додатково пояснила, що діти проживають з нею, відповідач не цікавиться дітьми, зловживає спиртними напоями, тому зароблені кошти витрачає на свої потреби. Вона в даний час не має змоги працювати, оскільки перебуває у відпустці по догляду за найменшою дитиною. Троє дітей ходять в школу, тому постійно потрібно кошти на харчування, одяг, взуття, потреби пов'язані з навчальним процесом. Самій утримувати дітей важко, відповідач має змогу забезпечувати дітей матеріально, тому просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, згідний сплачувати мінімальний розмір аліментів та пояснив, що він в даний час немає постійної роботи, не відмовляється надавати дітям допомогу, однак по мірі можливості. Розмір аліментів заявлений позивачем є значним у порівнянні з його доходами, які в середньому щомісячно становлять 2000 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши всі обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково із наступних підстав: судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Від цього шлюбу у подружжя народилося четверо дітей: дочка [PERSON],[INFO], дочка [PERSON],[INFO] р.н, син [PERSON],[INFO], син [PERSON],[INFO] (а.с.5-8). Діти проживають разом з позивачкою, даний факт сторонами не заперечувався. Згідно чинного законодавства батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 ч.2 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На момент розгляду справи прожитковий мінімум на дитину віком до шести років становить 1167 грн., а від шести до вісімнадцяти 1455 грн. Суд, при визначенні розміру аліментів враховує матеріальне становище відповідача, який не працює, інших доходів немає, однак він є працездатною особою, і за станом здоров'я не має обмежень щодо зайняття ним трудовою діяльністю, інших осіб на утриманні немає. А також суд бере до уваги те, що позивач не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох річного віку, отримує допомогу по догляду за дитиною, інших доходів немає. Виходячи з вищенаведених обставин та враховуючи, що обов'язок по утриманню дітей лежить на обох батьках в однаковій мірі, то суд приходить до висновку, що стягнення аліментів в розмірі по 500 грн. на кожну дитину дасть змогу забезпечити найнеобхідніші потреби для дітей. На підставі ст.ст.180,181,182,184 СК України,

Outcome: partial