Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь борг за договором позики у розмірі 74128,04 грн., три проценти річних від простроченої суми у розмірі 121,85 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачка 03 квітня 2017 року отримала від неї в борг 2800 доларів США, про що власноруч написала відповідну розписку, зобовязавшись повернути зазначені грошові кошти у строк до 25 квітня 2017 року. На даний час відповідачка не виконала взяте на себе зобовязання щодо повернення зазначених грошових коштів, у звязку з чим вона змушена звернутись з даним позовом до суду. Позивачка в судове засідання не зявилась, але подала заяву, в якій вказала, що на задоволенні позовних вимог наполягає та просить справу розглянути у її відсутність. Відповідачка в судове засідання не зявилась, але подала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить справу розглянути у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 03 квітня 2017 року між сторонами у простій письмовій формі був укладений договір позики, відповідно до якого відповідачка отримала від позивачки у позику грошові кошти в сумі 2800 доларів США, які зобовязалася повернути в повному обсязі у строк до 25 квітня 2017 року. Ця обставина підтверджується розпискою (а.с.3). Згідно ст. 1046, ч. 1 ст. 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сума основного боргу на день предявлення позовної заяви в національній валюті України згідно курсу валют, встановленому Національним банком України, складає 74128,04 грн. (2800?26,4743). Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В порушення вказаних вимог відповідачка не виконала умови зобовязання, гроші не повернула, тобто не виконала його у строк, а тому повинна повернути борг з урахуванням 3 % річних від простроченої суми, що складає: сума основного боргу 74128,04 грн., що еквівалентно по курсу НБУ 2800 доларів США; 3 % річних від простроченої суми 121,85 грн., а всього 74249,86 грн. Згідно положень ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. З урахуванням викладеного суд вважає, що права позивачки порушені відповідачкою і підлягають судовому захисту. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 743 грн.

Outcome: approved