Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкову земельну ділянку, посилаючись на те, що її дошлюбне прізвище [PERSON]. Вищевказане прізвище [PERSON] вона прийняла при укладенні шлюбу. 12 січня 2013 року помер [PERSON]. Померлий доводився позивачці рідним дідом. Позивачка має право спадкування після смерті діда за законом на підставі вимог ст.1266 ЦК України. Батько позивачки [PERSON] помер раніше діда, а саме 04 січня 2008 року. Позивачка звернулася до державної нотаріальної контори та подала заяву про прийняття спадщини. У обсяг спадкового майна входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № 326 площею 4,38 га, що на території [PERSON] сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області. Право власності на цю землю померлого [PERSON] посвідчувалося державним актом серія Р1 № 344280. Позивачка звернулася до державного нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину на цю землю. Дід при житті утратив державний акт за невідомих обставин. Для пошуку оригінала документа позивачка вичерпала всі можливості. Вона виясняла у сусідів, віддалених родичів, у сільраді та орендаря. Однак ні оригінал, ні ксерокопії дідового правовстановлюючого документа так і не виявлено. Крім викладеного позивачка опублікувала оголошення про втрату державного акта у місцевому засобі масової інформації - газеті «Колос» та все одно документ не знайшовся. Нотаріус відмовляє позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на вимогу Закону України «Про нотаріат» про перевірку складу спадкового майна. Обставини, що склалися перешкоджають позивачці отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкову земельну ділянку, нормально нею користуватися та отримувати доходи від успадкованої землі. Позивачка просить суд визнати за нею право власності на спадкову земельну ділянку на території відповідача за правом спадкування за законом. Позивачка в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву в якій просила справу слухати у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву в якій просив слухати справу у його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Представник третьої особи відділу Держгеокадастру у Новоархангельському районі в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій розгляд справи просив проводити за відсутності представника, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник третьої особи сектору реєстрації прав Новоархангельської районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву в якій просив слухати справу у його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі письмових доказів. На підставі ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Ч. 1 ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказує на те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя. Судом встановлено, що згідно світлокопії свідоцтва про смерть [PERSON] помер 12 січня 2013 року в м. Умань Черкаської області /а.с.6/. Відповідно до світлокопії позивачки, остання народилася 28 травня 1972 року в м. Одеса, її батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON] /а.с.6/. Зі світлокопії свідоцтва про народження батька позивачки вбачається, що [PERSON] народився 29 січня 1953 року, його батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON] /а.с.7/. 04 листопада 1995 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської ради, про що свідчить світлокопія свідоцтва про одруження серія І-ЖД №065877 /а.с.6/. Зі світлокопії свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] помер 04 січня 2008 року в м. Овідіополь Одеської області /а.с.7/. Відповідно до листа Центру соціальних послуг управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради [PERSON], [INFO], перебував у відділенні стаціонарного догляду для постійного або тимчасового проживання Центру за адресою м. Умань, вул. Мічуріна, 7 з 03.09.2012 по день смерті 12.01.2013 року. [PERSON] був зареєстрований за адресою [INFO] з 03.10.2012 по 12.02.2013 рік, знятий з реєстрації в звязку зі смертю 13.02.2013 року /а.с.8/. Відповідно до світлокопії державного акту на право приватної власності на землю серія Р1 № 344280 [PERSON] належала земельна ділянка площею 4.38 га., яка розташована на території [PERSON] сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області /а.с.27/. Зі світлокопії довідки [PERSON] сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області №917 від 09.11.2016 року вбачається, що земельна ділянка кадастровий №3523684600:02:000:0326 площею 4,38 га. яка належить [PERSON], знаходиться на території [PERSON] сільської ради в оренді СВК «Нива-4» /а.с.9/, дана обставина підтверджується світлокопією договору оренди земельної ділянки /а.с.10/. Із копії газети «Колос» Новоархангельської районної ради та райдержадміністрації за №88 (10881) вбачається, що державний акт на право приватної власності на землю серія Р1 №344280, виданий Новоархангельською райдержадміністрацією 15 липня 2002 року на імя [PERSON] втрачений та його слід вважати недійсним /а. с.11/. Державний нотаріус відмовив позивачці в видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] в звязку з тим, що у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи /а.с.4/. Відмова нотаріуса є підставою для звернення до суду з позовом. Позивачка є єдиною спадкоємицею майна, що залишилось після смерті [PERSON] Приписами ст. 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1217 ЦК України вказує на те, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1218 ЦК України визначає, що \~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Зі змісту ч. 1 ст. 1222 ЦК України вбачається, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Ч. 1 ст. 1268 ЦК України наголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивачка, являється громадянкою України, є єдиною спадкоємицею земельної ділянки, що залишилась після смерті [PERSON] - за законом, і не може бути позбавлена права на зазначену земельну ділянку.\~\~ А тому суд, на підставі викладеного, вважає за доцільне та у відповідності до цивільного законодавства, визнати за позивачкою право власності на вищевказану земельну ділянку. Суд задовольняючи позовну вимогу виходить із засад справедливості, як фундаментального принципу права у практичній площині. На підставі наведеного та

Outcome: approved