Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею, [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті 16 червня 2011 року батька [PERSON], на спадкове майно: земельну ділянку площею 4,770 га кадастровий номер 1221487000:01:039:0003 в межах та згідно з планом, що розташована на території Степнянської сільської ради передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельну ділянку площею 0,1057 га кадастровий номер 1221487000:02:003:0024 в межах та згідно з планом, що розташована на території с. Степове по вул. Продольна, 7 Степнянської сільської ради передану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, будинок по вул. Продольній, 7 в с. Степове Дніпропетровського району Дніпропетровської області з усіма господарськими будівлями та спорудами. Позивачка надала суду заяву в якій просив розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Третя особа державний нотаріус Дніпровської районної державної нотаріальної контори [PERSON] надала суду лист про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори (а.с.64). Представник третьої особи Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області надав суду листа про розгляд справи у відсутність їх представника та просив вирішити справу відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.66). Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Встановлено, що 16 червня 2011 року помер [PERSON], що підтверджується актовим записом № 13 від 21 червня 2011 року в свідоцтві про смерть І-КИ №407166 виданим Виконавчим комітетом Степнянської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області (а.с.29). Ще за часи свого життя 18 травня 2007 року [PERSON] склав заповіт, яким заповідав [PERSON] будинок № 7-а, 1963 року забудови і літню кухню по вул. Продольна села Степове Степнянської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області та земельну ділянку (пай) № 1135, розташовану на території Степнянської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, а [PERSON] заповідав будинок № 7-б, 1998 року забудови і гараж по вул. Продольна села Степове Степнянської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області та земельну ділянку (пай) № 1136, розташовану на території Степнянської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області (а.с.41-42). Заповіт посвідчено секретарем виконкому Степнянської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області 18 травня 2007 року та зареєстровано в реєстрі за № 33. Станом на 04 липня 2011 року заповіт не змінено і не скасовано. Згідно з п.п. 212, 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 р. за N 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до пунктів 4.14, 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, нотаріус перевіряє належність цього майна спадкодавцеві на підставі правовстановлюючих документів. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказаний факт. У встановлений законом строк [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах брата [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Дніпровської районної державної нотаріальної контори [PERSON] з заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтв про право на спадщину за заповітом, та надала всі необхідні документи внаслідок чого 08 листопада 2011 року була відкрита справа №520/2011 (а.с.18). Але свідоцтва про право на спадщину сторони не отримали, оскільки при перевірці факту належності спадкового майна спадкодавцю, нотаріусом було встановлено, що спадкодавець мав житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Степове, вул. Продольна, 7 (сім), а також цілу земельну ділянку площею 4,7700 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Степнянської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області без зазначення номерів паїв. Внаслідок вищевказаного державний нотаріус Дніпровської районної державної нотаріальної контори [PERSON] своєю постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 28 квітня 2017 року відмовила [PERSON] та [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлого 16 червня 2011 року, оскільки зазначене у заповіті майно не відповідає спадковому майну, що належить спадкодавцеві (а.с.33-34). Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268\~Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, якщо протягом строку, встановленого\~ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Положеннями ст. ст.\~316,\~321 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Встановлено, що згідно Державного акту на право приватної власності на землю виданого 20 вересня 2000 року на імя [PERSON], на підставі рішення 9 сесії 23 скликання Степнянської сільської ради народних депутатів від 03 грудня 1999 року, спадкодавцю була передана у приватну власність земельна ділянка площею 4,770 га в межах та згідно з планом, розташована на території Степнянської сільської ради передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка складалася з двох земельних паїв № 1135 та № 1136, про що також було вказано в Державному акті. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-1204412472017 сформованого 16 лютого 2017 року вищевказана спадкова земельна ділянка має кадастровий номер 1221487000:01:039:0003 (а.с.40). Окрім цього, згідно Державного акту на право приватної власності на землю виданого 17 травня 1996 року на імя [PERSON], на підставі рішення Степнянської сільської ради народних депутатів від 20 лютого 1996 року № 258, батькові була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,1057 га в межах та згідно з планом, розташована на території с. Степове по вул. Продольна, 7 Степнянської сільської ради передану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.44-45). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-1204519782017 сформованого 17 березня 2017 року вищевказана спадкова земельна ділянка має кадастровий номер 1221487000:02:003:0024 (а.с.30). Окрім цього, згідно відповіді Комунального підприємства «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» від 29 квітня 2013 року №665/13, відповідно до інвентаризаційної справи станом на 04 грудня 2004 року правова документація на будинок по вул. Продольній, 7 в с. Степове Дніпропетровського району Дніпропетровської області не виготовлялась (а.с.48). Окрім цього, відповідно до довідки Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області від 24 квітня 2017 року № 378, згідно даних КП «БТІ» станом на 31.12.2012 року за адресою: с. Степове вул. Продольна, 7-а Дніпровського району Дніпропетровської області, архівна справа та інформація про реєстрацію права власності на нерухоме майно на імя [PERSON] - відсутні (а.с.37). Домоволодіння було збудоване [PERSON] власними силами ще в 1963 році, що підтверджується Технічним паспортом виготовленим станом на 22 листопада 1991 року (а.с.19-25), однак правовстановлюючі документи на домоволодіння [PERSON] не оформлялись оскільки, з аналізу положень Конституції України та ЦК України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05.08.1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти. Крім того, з листа Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 40-19-5376 від 30.07.2012 року «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів» видно, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. На теперішній час є чинним Порядок прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 року № 91, в редакції від 13.06.2012 року. Згідно з п.1.1, п.3.1 Порядку передбачається прийняття в експлуатацію усіх закінчених будівництвом об'єктів, збудованих до 31.12.2009 року без дозволу на виконання будівельних робіт, заяви про прийняття в експлуатацію яких подано до 31.12.2012 року, за винятком закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них. За приписами абз.2 п.3.1 Порядку документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. На час будівництва та завершення будівництва житлового будинку (згідно Технічного паспорту 1963 року) реєстрація права власності на нього не вимагалась. В свою чергу, в листі ВССУ № 10-1387/0/4-12 від 27.09.2012 року «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування» викладено наступну правову позицію: «Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку передбаченому цим Законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення». Крім того, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. В 2007 році на підставі заяви [PERSON], рішенням Виконавчого комітету Степнянської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області №2 від 18 квітня 2007 року було присвоєно будинку 1963 року будівництва по вул. Продольна с. Степове Степнянської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області нумерацію - № 7-а, а будинку 1998 року будівництва по вул. Продольна с. Степове Степнянської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області було присвоєно нумерацію - № 7-б (а.с.43). Фактично [PERSON] в цілому належав житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по вул. Продольній, 7 в с. Степове Дніпровського району Дніпропетровської області, що також підтверджується відповіддю Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області» від 12 квітня 2017 року № 342, згідно даних архіву КП «БТІ» станом на 31 грудня 2012 року архівна справа на будинок за адресою: с. Степове по вул. Продольній, 7 Дніпровського району Дніпропетровської області була виготовлена на замовлення [PERSON], опис майна: будинок - А загальною площею 155,0 кв.м., житловою площею 102,9 кв.м., А1 житлова прибудова, а веранда, а1 сіни, а2 тамбур, Б гараж, В вбиральня, Г сарай-літня кухня, г прибудова, Д,Е погріба, К, № 1-2 споруди; та вказано, що документ який встановлює право власності на нерухоме майно на імя [PERSON] в архівній справі відсутній (а.с.39). В липні 2017 року відповідач [PERSON], який постійно проживає в Росії та є громадянином [PERSON] Федерації, надіслав позивачці нотаріально посвідчену заяву в Компетентні органи про відмову від спадщини, в якій зазначив, що йому, [PERSON] відомо про заповіт від імені батька [PERSON], померлого 16 червня 2011 року, за яким 18 травня 2007 року батько заповідав йому, [PERSON], будинок №7-б 1998 року забудови та гараж по вул. Продольна села Степове Степнянської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, автомобіль ВАЗ-2121 «Нива», 1981 року випуску, земельну ділянку (пай) №1136, розташовану на території Степнянської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, 1/2 частину грошового вкладу; а [PERSON] заповідав будинок №7-а 1963 року забудови та літню кухню по вул. Продольна села Степове Степнянської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, земельну ділянку (пай) №1135, розташовану на території Степнянської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, 1/2 частину грошового вкладу. Також вказав, що на оформлення спадкових прав після смерті батька [PERSON], померлого 16 червня 2011 року, на спадкове майно, а саме: будинок №7-б 1998 року забудови та гараж по вул. Продольна села Степове Степнянської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, автомобіль ВАЗ-2121 «Нива», 1981 року випуску, земельну ділянку (пай) №1136, розташовану на території Степнянської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, 1/2 частину грошового вкладу не претендує, відмовляється приймати спадщину та отримувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті батька. Вказав, що йому відомо, що у звязку з відмовою державного нотаріуса Дніпровської районної державної нотаріальної контори [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, його сестра [PERSON] має намір звернутися до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до нього про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, а тому позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі, та надає свою згоду на визнання права власності на вищевказане майно, яке заповідав йому батько, в порядку спадкування за заповітом за сестрою [PERSON]. Окрім цього, відповідач просив розглядати цивільну справу, що перебуватиме в провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області за позовом сестри [PERSON] стосовно визнання права власності на майно, яке заповідав йому батько без його участі (а.с.76). Однак, незважаючи на те, що позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON], померлого 16 червня 2011 року, особи, які мали право на обовязкову долю в спадковому майні відсутні, [PERSON] не в змозі отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно у позасудовому порядку з причини відсутності правовстановлюючих документів,а тому звернулася до суду з даним позовом. За\~ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.ст. 1223, 1268, 1270 ЦК України, право на спадкування мають всі особи визначені у заповіті; спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину, якщо протягом 6-місячного строку подав заяву до нотаріуса про її прийняття. Судом встановлено, що спадщина не перейшла до держави, не визнана відумерлою, позивачка прийняла спадщину і є спадкоємцем за заповітом, право власності спадкодавця [PERSON] не припинено відповідно до ст. 346 ЦК України. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 152 ЗК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб передбачений законом, у тому числі шляхом визнання права. Зібрані по справі докази вказують, що [PERSON], померлому 16 червня 2011 року належала земельна ділянка площею 4,770 га кадастровий номер 1221487000:01:039:0003 в межах та згідно з планом, що розташована на території Степнянської сільської ради передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та будинок з земельною ділянкою, що розташовані по вул. Продольній, 7 в с. Степове Дніпропетровського району Дніпропетровської області. За таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги, оскільки судом встановлені всі обставини, які дають позивачу право на визнання її права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом та вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], померлого 16 червня 2011 року на земельну ділянку площею 4,770 га кадастровий номер 1221487000:01:039:0003 в межах та згідно з планом, що розташована на території Степнянської сільської ради передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельну ділянку та будинок, що розташовані по вул. Продольній, 7 в с. Степове Дніпропетровського району Дніпропетровської області. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved