Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про встановлення часток у спільній сумісній власності, посилаючись на те, що 06 червня 2000 року її чоловік, [PERSON], на підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради народних депутатів № 425/11 отримав у спільну сумісну власність з [PERSON] земельну ділянку, площею 0,0084 га, у межах, згідно з планом, кадастровий номер [NUMBER] розташована в [ADDRESS] цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Зазначає, що [INFO] її чоловік, [PERSON] помер. Вказує, що вона звернулася до Приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Шкляр Марини Михайлівни, з метою видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,0084 га, у межах, згідно з планом, кадастровий номер [NUMBER] розташована в [ADDRESS] цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Зазначає, що для спадкування вказаної вище земельної ділянки спадкоємцем вона надала правовстановлюючий документ на земельну ділянку, а саме, державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Чернівецької міської ради народних депутатів Чернівецької області 3 квітня 2001 року, на підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради народних депутатів від 6 червня 2000 року № 425/11, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER], відповідно до якого земельна ділянка площею 0,0084 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована в [ADDRESS] під кадастровим № [NUMBER], належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та спадкодавцю [PERSON] Стверджує, що із змісту вказаного вище державного акту на право власності на земельну ділянку вбачається, що земельна ділянка площею 0,0084 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована в [ADDRESS] під кадастровим № [NUMBER], передана [PERSON] та спадкодавцю [PERSON] у спільну сумісну власність, тобто без визначення розміру часток. Зазначає, що приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Шкляр Марина Михайлівна, відмовила їй (позивачці) у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0084 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована в [ADDRESS] під кадастровим № [NUMBER], переданої [PERSON] та померлому [PERSON] у спільну власність, в звязку з тим, що не визначена (не виділена) частка земельної ділянки, яка належить спадкодавцю [PERSON], із спільної сумісної власності, і що вчинення такої нотаріальної дії суперечить закону. На підставі вищевикладеного, згідно уточнених позовних вимог, просив суд виділити [PERSON] його частку земельної ділянки у спільній сумісній власності, а саме 1/2 ідеальну частку земельної ділянки площею 0,0084 гектарів у межах згідно з планом, кадастровий номер [NUMBER], розташованої в [ADDRESS], іншу 1/2 частку земельної ділянки виділити [PERSON], померлого [INFO]. Позивачка в судове засідання не зявилася, від її представника надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу без їх участі. Відповідач в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява, в якій він не заперечував щодо задоволення позову та просив розглянути справу без його участі. Третя особа в судове засідання не зявилася. Від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін. Суд, оголосивши заяви сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що 06 червня 2000 року [PERSON], на підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради народних депутатів № 425/11 отримав у спільну сумісну власність з [PERSON] земельну ділянку, площею 0,0084 га., у межах, згідно з планом, кадастровий номер [NUMBER] розташована в [ADDRESS] цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку. /а.с.6, 36-37/. [INFO] [PERSON] помер. /а.с.7/. Постановою приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Шкляр Марини Михайлівни №10/02-31 від 30.01.2017 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0084 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована в [ADDRESS] під кадастровим № [NUMBER], переданої [PERSON] та померлому [PERSON] у спільну власність, в звязку з тим, що не визначена (не виділена) частка земельної ділянки, яка належить спадкодавцю [PERSON], із спільної сумісної власності, і що вчинення такої нотаріальної дії суперечить законові. /а.с.8/. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Враховуючи зміст п. 22-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 р. № 7, відповідно до статей 1225 ЦК і 131 ЗК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до вимог ст. 364 ЦК України, укласти договір про визначення часток співвласників і посвідчити його в нотаріально не можливо, оскільки один із співвласників помер. Відповідно до вимог ст. 369 ЦК України співвласники мають право на виділ частки в натурі. Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, - «Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу». Дослідивши матеріали справи, суд,

Outcome: approved