Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В позовній заяві позивачка вказує, що вона з відповідачем уклала шлюб 25 вересня 2010 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який у теперішній час мешкає із позивачкою та перебуває на її утриманні. Спільне життя між сторонами не склалося, шлюбні відносини фактично між ними припинені. Подальше сумісне життя і збереження сім'ї позивачка вважає неможливим. Позивачка зазначає, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У зв'язку з вищевикладеним, позивачка була вимушена звернутись до суду з відповідними позовними вимогами до відповідача. У судове засідання сторони не зявились. Від позивачки до суду надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Від відповідача до суду надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги позивачки визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі уклали шлюб 25 вересня 2010 року \\а.с.8\\. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] \\а.с.9\\, який мешкає разом із матірю та перебуває на її утриманні \\а.с.10\\. Відповідно до ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. Тому суд вважає необхідним розірвати шлюб, укладений 25 вересня 2010 року між позивачкою та відповідачем, позивачці після розірвання шлюбу залишити прізвище «Щелконогова». Згідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька (матері) або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. \~ Відповідач згодний з позовними вимогами позивачки в повному обсязі. Тому суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивачки, розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн., щомісячно і до її повноліття. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів і позовні вимоги позивачки задоволено в повному обсязі, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved