Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від його заробітку доходу щомісячно, але не менш 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивачка зазначає, що 06.08.2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюб між ними розірвано рішенням Джанкойського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 20 вересня 2013 року. Відповідач вихованням та утриманням свого малолітнього сина не займається, долею його не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, про його фізичний, духовний та розумовий розвиток не піклується. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач жодного разу не відвідував дитину, не цікавився її перебуванням в НВК № 16. Відповідач не надає добровільну матеріальну допомогу на утримання їх сина і до теперішнього часу ухиляється від надання такої допомоги. Таким чином, вона змушена звернутися до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив. Через повторну неявку відповідача у судове засідання, враховуючи письмову згоду позивача на заочний розгляд справи, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за його відсутності та неявки в судове засідання відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.08.2005 року сторони зареєстрували шлюб,актовий запис № 165, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.8). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Батьками якого є сторони по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). Дитина проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні, що підтверджується копією довідки Світлодолинського сільського голови № 1309 від 26.10.2017 року (а.с.11). Відповідач не надає позивачці добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини. За наданими позивачкою даними, відповідач має можливість надавати таку допомогу та не має інших утриманців. Відповідач зазначені обставини не спростував. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При вирішенні питання щодо визначення розміру аліментів, суд враховує обставини, зазначені у ст. 182 СК України Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає необхідним відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір». Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави також судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп., який мав бути сплачений на час подання позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved