Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача вказуючи, що їй та її чоловіку [PERSON] на праві спільної часткової власності (по 1/2 частині) належала квартира [ADDRESS]. 09.08.2005 року її чоловік [PERSON] помер і після його смерті вона успадкувала його 1/2 частку квартири. На даний час їй на праві власності належить вся квартира [ADDRESS]. В квартирі зареєстровані: позивачка, її донька [PERSON], онуки [PERSON], [PERSON], та відповідач [PERSON], який є колишнім чоловіком її доньки [PERSON] З 2012 року та по теперішній час відповідач в зазначеній квартирі не проживає, станом квартири не цікавиться, його речей в квартирі немає. Відповідач з власної волі припинив мешкати в квартирі, залишив свою сімю, але добровільно з реєстрації не знімається. Зазначає, що їй, як власнику вищевказаної квартири, реєстрація відповідача складає незручності, цей факт порушує її права в розпорядженні квартирою, в звязку з чим вона вимушена звернутися до суду із вказаним позовом. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. На позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність за наявних у справі документах та зі згоди позивача ухвалити рішення в заочному порядку, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги, пояснивши, що з відповідачем [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано в листопаді 2015 року. Фактично шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені в 2012 року. Він зареєстрований в квартирі, яка належить її матері [PERSON], але з 2012 року в ній не мешкає, не цікавиться квартирою, його речей в квартирі немає. Суд, вислухавши пояснення третьої особи, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає\~задоволенню через наступне. Суд встановив, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджено свідоцтвом про право власності на житло №14138 від 11.02.2004р., виданим Хортицькою районною адміністрацією Запорізької міської ради та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12.07.2006р., виданим державним нотаріусом Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON], реєстровий № 2-1055\~(а.с.9, 12). Право власності на зазначену квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно довідки №2150 від 29.03.2016р., виданої Центром обслуговування абонентів №7 Єдиної абонентської служби МКП «Основаніє» (а.с.8) та довідки сектору адресно-довідкової роботи управління ДМС України в Запорізькій області від 14.04.2016р. (а.с.20), відповідач\~ [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO]. В квартирі [ADDRESS] також зареєстровані та проживають позивач [PERSON], її донька [PERSON] та неповнолітні онуки [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Судом також встановлено, що [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 13.02.1998р., який розірвано згідно рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 12.11.2015 року. Згідно вказаного рішення суду, подружжя припинило шлюбні відносини з 2010 року. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він також мешкає в квартирі [ADDRESS] без реєстрації, на даний час перебуває з [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах. Відповідач [PERSON] зареєстрований у вказаній квартирі, але фактично понад один рік в спірній квартирі не проживає і не користується нею, його речей в квартирі немає, він не цікавиться помешканням, не відвідує дітей. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана, довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач [PERSON] не надав суду заперечень проти вимог позову та викладених в ньому обставин, тому обставини, на які посилається позивачка за текстом позовної заяви суд вважає доведеними. При викладених обставинах, суд доходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням є обґрунтованими і такими, що підлягають \~задоволенню, тому що її інтереси порушені, вона не має змоги користуватися та розпоряджатися належним їй майном за своїм розсудом, а відповідач тривалий строк понад один рік не користується спірним житловим приміщенням, інших домовленостей між сторонами немає. \~ На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved