Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просить змінити розмір аліментів, що сплачуються відповідачем на її користь на утримання малолітнього сина, [PERSON] на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20.02.2013р. з твердої грошової суми у розмірі 800 грн. щомісяця на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн., щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову, до досягнення дитиною повноліття, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. З 14.08.2010 року по 29.05.2013р. перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина, [PERSON], 27.12.2010р., який проживає з нею. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20.02.2013 з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі 800 грн. щомісячно, починаючи з 04.02.2013р. до досягнення дитиною повноліття. Однак, станом на сьогоднішній день, їх спільний з відповідачем син навчається у школі, займається в студії бойових мистецтв, відвідує різноманітні секції та гуртки, крім того, зросли ціни на продукти харчування та одяг, що призводить до збільшення витрат на утримання дитини. Тому присуджена сума аліментів не забезпечує нормальний та достатній рівень життя дитини, а в добровільному порядку сплачувати аліменти в більшому розмірі відповідач відмовляється, хоча має таку можливість, оскільки працює. За таких підстав, позивачка просить суд задовольнити позовні вимоги та збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів. В судове засідання позивачка, [PERSON] не зявилася, однак надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 27). Відповідач, [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково та просив зменшити суму заявлених позивачкою аліментів з 1500 грн. на 1000 грн., у звязку з тим, що у нього на утриманні перебуває ще одна неповнолітня дитина та він отримує не дуже велику заробітну плату. Суд, заслухавши відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони проживали в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується актовим записом №19 свідоцтва про народження, зареєстрованого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції від 13.01.2011р. (а.с.8). Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20.02.2013р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 800 грн. щомісячно, починаючи з 04.02.2013р. до досягнення дитиною повноліття (а.с.9). Також в судовому засіданні встановлено, що батько дитини\~[PERSON] є працездатним, працює в ПСП АФ «Росія», сукупний дохід за період з 01.03.2018р. по 31.08.2018р. склав 37\~365,30 грн. (а.с.28), а також на утриманні має ще одну неповнолітню дитину, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.30). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Згідно з Законом України «Про державний бюджет на 2018 рік», з 1 січня 2018 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 1860 грн., а передбачений ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у даному випадку є підстави для зміни розміру аліментів, оскільки розмір аліментів, які сплачує відповідач на користь позивачки є меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто не відповідає вимогам закону, і крім того, у зв'язку з ростом цін на харчування та одяг, комунальні послуги тощо у позивачки значно погіршився матеріальний стан. Позивачка просила стягнути аліменти починаючи стягнення з дня пред'явлення позову, тобто з 21.08.2018р. Однак, з цим суд не може погодитися, так як відповідно до п.23. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. За таких обставин позов підлягає задоволенню частково. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про необхідність збільшення розміру аліментів та стягнення з відповідача їх у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн., щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття. На \~підставі ст.\~141\~ЦПК України\~з \~відповідача \~підлягає стягненню\~в дохід\~держави судовий\~збір у\~розмірі \~704 грн.80 коп.

Outcome: partial