Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 11 квітня 2004 року помер її батько [PERSON] і після його смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Енгельса розміром 3,78 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі, що належала йому на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії СМ №0239245, виданого 25.03.1997року. Вказану спадщину фактично прийняла його дружина мати позивачки [PERSON], але не оформила своїх спадкових прав та померла 03.11.2015 року. Після її смерті спадщину на все належне їй майно прийняла позивачка та отримала свідоцтва про спадщину за заповітом на: житловий будинок з надвірними спорудами та дві земельні ділянки, які належали матері. У видачі свідоцтва про спадщину на земельну частку ( пай) в розмірі 3.78 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі, що належала батькові, нотаріусом Великоновосілківської державної нотконтори їй було відмовлено, оскільки відсутній оригінал правоустановлюючого документу сертифікат. Поновити втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) на вказану земельну ділянку не виявилось за можливе, оскільки дублікат на імя померлого не видається. Тому, позивачка просить суд визнати за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 3,78 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж в натурі, що належала йому на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії СМ №0239245, виданого 25.03.1997року на імя батька [PERSON], на підставі розпорядження голови Лебединської РДА від 21.02.1997 року . В судовому засіданні представник позивачки підтримала вимоги свого довірителя в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надіслав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає. Вислухавши представника позивача та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: \~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~Дані стосунки між сторонами виникли з цивільних правовідносин, які регулюються ст. ст. 316, 392, 1222, 1233, 1234 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що 11 квітня 2004 року в с. Нескучне Великоновосілківського району Донецької області помер батько позивачки - [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть останнього, а також свідоцтвом про народження та свідоцтвом про одруження позивачки (а.с. 6-8). Із сертифіката на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0239245 від 25 березня 1997 року вбачається, що [PERSON], який проживав в [INFO], на підставі рішення Лебединської райдержадміністрації від 21 лютого 1997 року № 44 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Енгельса Лебединського району Сумської області, розміром 3,78 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 12). З листа управління держгеокадастру у Лебединському районі Сумської області від 30.08.2016 року № 9-28-99.4-1189/2/2-16 вбачається, що вартість земельної частки (паю) в розмірі 43,78 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Гринцівської сільської ради Лебединського району Сумської області, становить 132137 грн. 66 коп. (а.с. 17). З повідомлення державного нотаріуса Лебединської районної державної нотаріальної контори від 30.08.2016 року № 2674/01-16 та доданих до нього інформаційних довідок із Спадкового реєстру вбачається, що після смерті [PERSON], який помер 11 квітня 2004 року, спадкова справа не заводилась, але від його імені Гринцівською сільською радою Лебединського району Сумської області посвідчено два заповіти: 22 вересня 1999 року за реєстровим № 53 та 3 травня 2001 року за реєстровим №60 (а.с. 18-22).Останній заповіт посвідчений на імя дітей померлого [PERSON]: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 42-43). [PERSON] помер 13.11.2009 року, а його діти: [PERSON] та [PERSON], відмовились від прийняття спадщини, що підтверджується їхніми заявами, долученими до спадкової справи. [PERSON] також відмовилась від прийняття спадщини після смерті своїх батьків: [PERSON] та [PERSON]. З постанови державного нотаріуса Великоновосілківської державної нотаріальної контори Великоновосілківського району Донецької області про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13 травня 2016 року вбачається, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) площею 3,78 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Гринцівської сільської ради Лебединського району Сумської області, в звязку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа (а.с.11). Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що знали померлого [PERSON], як односельця по селу Гринцеве Лебединського району Сумської області, який до пенсії працював в місцевому колгоспі та при розпаюванні колективного майна отримав земельний сертифікат. На земельний пай він написав заповіт на імя своїх дітей, але після його смерті вони вирішили, що все спадкове майно після смерті батьків повинно перейти у власність [PERSON], яка з 2002 року до дня смерті батьків проживала разом з ними та здійснювала догляд за ними. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст..1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. \~ Таким чином, в судовому засіданні доведено, що померлому [PERSON] на праві власності належала земельна частка (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Енгельса Лебединського району Сумської області, розміром 3,78 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі, на яку був виданий сертифікат серії СМ №0239245 від 25.03.1997року на підставі рішення Лебединської райдержадміністрації від 21 лютого 1997 року № 44. Позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті батька та матері, а інші спадкоємці відмовились від права на спадщину. Тому суд дійшов висновку, що позовна заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved