Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивачка звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом, що був уточнений, у якому просить встановити порядок користування квартирою № 33 по вул. Базарна, 120, у м. Одесі, зобов'язати [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах [PERSON], не чинити перешкод [PERSON] у користуванні квартирою № 33 по вул. Базарна, 120, у м. Одесі, вселити [PERSON] в квартиру [ADDRESS]. У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідачки у судовому засіданні зазначив, що позивачкою не доведено факту порушення її прав щодо неможливості вселення до квартири, крім того у разі вселення позивачки до квартири та встановлення порядку користування квартирою будуть порушені права дитини. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, давши оцінку доказам у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 19.04.2011 року [PERSON] подарувала, а [PERSON] та [PERSON] прийняли в дар в рівних частках (1/2 ) кожний квартиру під № 33, вул. Базарна 12.0, даний факт підтверджується договором дарування зареєстрованим в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно від 06.05.2011 року. 11.07.2014 року [PERSON] набула права власності на 1/16 частку вказаної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Другої одеської державної нотаріальної контори [PERSON], та зареєстрованого за №1-1123. Вказане свідоцтво про право власності видавалося після смерті сина [PERSON] [PERSON], померлого 10.01.2014 року. На випадок своєї смерті [PERSON] склав заповіт, який все своє майно де б воно не знаходилося та з чого б не складалося заповів [PERSON]. Заповіт посвідчений державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] Таким чином, [PERSON] набула право власності на 9/16 часток квартири (1/2 + 1/16 = 9/16). Проте, незважаючи на те, що [PERSON] є власником більшої частини квартири, [PERSON] усіма способами чинить перешкоди у володінні та користуванні квартирою. Таким чином, [PERSON] грубо порушує право власності позивача, оскільки усіма способами чинить перешкоди навіть у вселення у квартиру, не говорячи про користування квартирою. Крім того, 01.08.2014 року [PERSON] звернулася до Портофранківського ВМ Приморського РВ із заявою щодо протиправних дій відповідача. Заява зареєстрована в ЖЄО №32897 від 01.08.2014. Відповідно до висновку від 12.08.2014 року в ході перевірки було встановлено, що за вищевказаною адресою мешкає невістка [PERSON] та онук [PERSON], проте, двері у квартиру ніхто не відчинив. Заявницю [PERSON] після смерті сина не впускають до своєї квартири. [PERSON] повторно звернулася до Портофранківського ВМ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області із заявою щодо протиправних дій [PERSON] Відповідно до висновку ЖЄО №35073 від 14.08.2014 року в ході перевірки було встановлено, що за вищевказаною адресою проживає [PERSON] та її син [PERSON] З пояснень [PERSON] вбачається, що після смерті чоловіка вона мешкає з неповнолітньою дитиною за вищевказаною адресою на підставу заповіту. Вказані докази свідчать про те, що дійсно з моменту смерті [PERSON] у вказаній квартирі проживають відповідачі. Однак, без оформлення документів, так як відповідач не має документів права власності на свою частку майна. Так, крім того відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в іншому місці, а саме [ADDRESS] де відповідачка є власницею. Відповідно до положень ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування та розпорядження своїм майном.? Відповідно до ч. З ст. 358 ЦК України кожний із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини майна у натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ частки майна, яке знаходиться у спільній частковій власності. Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі № 522/15947/ 14-ц від 21.04.2015 року встановлено, що приміщення кухні та санвузла, розташовані в глибині квартири і прохід до них виконується через жилі кімнати, які є прохідними, та встановити порядок користування приміщення квартири № 33, розташованої по вул. Базарній, 120 в м. Одесі, відсутня технічна можливість. Таким чином, суд позбавлений можливості встановити порядок користування квартирою, а тому позовні вимоги [PERSON] в частині встановлення порядку користування власністю задоволенню не підлягають. Так як [PERSON] чиняться перешкоди в користуванні належною їй квартирою, що підтверджується неодноразовими зверненнями до поліції, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо зобовязання [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах [PERSON], не чинити перешкод [PERSON] у користуванні квартирою № 33 по вул.. Базарна, 120 у м. Одесі, вселення [PERSON] в квартиру [ADDRESS].

Outcome: partial