Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом мотивуючи тим, що [INFO] померла її мати [PERSON], у зв'язку з чим відкрилася спадщина на належне їй майно, яку вона прийняла, фактично вступивши в управління та володіння нею. До складу спадщини ввійшло право спадкодавця на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом серії [NUMBER]. Однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки зазначений сертифікат зіпсований, помальований кульковою ручкою. Крім того в цьому документі є розбіжності в написанні прізвища спадкодавця, яке не відповідає свідоцтву про смерть останньої. А саме, у сертифікаті прізвище спадкодавця записано «[PERSON]», що також відповідає прізвищу, записаному у свідоцтві про народження позивачки, тоді як у свідоцтві про смерть вона записана як «[PERSON]». При вказаних обставинах вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, у зв'язку з чим просила встановити факт родинних відносин з матір'ю, факт належності їй вказаного сертифікату на право на земельну частку (пай) та визнати за нею право власності на ці спадкові права. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені вимоги підтримала і в своїх поясненнях підтвердила обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача в задоволенні позову не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд листом. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Зокрема, судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON], у зв'язку з чим відкрилася спадщина на усі права та обов'язки, що належали їй на момент смерті, що підтверджується свідоцтвом про смерть останньої (а.с.6). До складу спадщини ввійшло, в тому числі, право на земельну частку (пай) у землі, розташованої на території Пісківської сільської ради Буринського району Сумської області, розміром 2,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке посвідчено сертифікатом серії [NUMBER] виданого 29.01.1997 року (а.с.7). Спадщину прийняла її дочка - позивачка по справі, [PERSON], фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном згідно вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР, являючись при цьому спадкоємцем першої черги за законом, що підтверджується свідоцтвом про народження позивачки, інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, довідкою Пісківської сільської ради Буринського району Сумської області (а.с.5,12). Разом з тим, позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки зазначений вище сертифікат зіпсований, тобто помальований кульковою ручкою. Крім того, цей правовстановлюючий документ має розбіжності в написанні прізвища спадкодавця в порівнянні із прізвищем, яке записано у свідоцтві про її смерть та у свідоцтві про народження позивачки, а саме у свідоцтві про смерть записано «[PERSON]», а в сертифікаті та свідоцтві про народження позивачки «[PERSON]». Однак право спадкодавця на вказану земельну частку( пай) у суду сумнівів не викликає, як і ступінь їхніх родинних відносин. При цьому, суд враховує, що фактично, паювання сільськогосподарських земель в Україні розпочалося після прийняття Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» №666/94 від 10.11.1994 року та Указу від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» №720/95. Зокрема, згідно п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно із законодавством, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»). Тобто відповідно до змісту статей 22,23 Земельного кодексу України ( 1990 р. N 561-XII) та Указу Президента України від 08.08.1995 року право на земельний пай у таких випадках особа набуває за наявності усіх трьох умов - перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта. Судом встановлено, що [PERSON], будучи колишнім членом КСП - пенсіонеркою, була включена до списку громадян, який додавався до Державного акту на право колективної власності на землю спілці селян «Присеймівське», але в подальшому, при видачі сертифікату на земельну частку пай серії [NUMBER] її прізвище було помилково записано як «[PERSON]», що Державним актом на право колективної власності на землю та доданим до нього списком громадян, членів сільськогосподарського підприємства (а.с.9-11). Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК Української РСР, положення якого діяли на час відкриття спадщини, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Таким чином, даючи оцінку наведеним вище доказам, суд вважає сертифікат на право за земельну частку пай належить саме матері позивачки [PERSON], а розбіжності в написанні її прізвища як в самому сертифікаті так і в свідоцтві про народження позивачки виникли через відхилення від орфографічних норм при міжмовному перетворенні. При цьому враховуючи, що право спадкоємця є похідним від права спадкодавця, з огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивачка прийняла спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість її вимог і необхідності захисту її прав шляхом визнання за нею права на зазначену земельну частку (пай).

Outcome: approved