Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Ідея Банк» визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.12.2020 року вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 31211, яким пропонується звернути стягнення з позивача на користь відповідача заборгованість в розмірі 112128,37 грн. 16.02.2021 року державним виконавцем Сосницького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) відкрито виконавче провадження № 64518645. Позивачка вважає, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса здійснено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки заборгованість зазначена у виконавчому написі на момент його вчинення не була безспірною. Представник відповідача надав відзив, позов вважає безпідставним та необґрунтованим, а виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. за №31211 від 18.12.2020 - таким, що в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає виконанню. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. надав до суду пояснення, позов вважає безпідставним та необґрунтованим. В судове засідання учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, позивач, відповідач та третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 31.07.2018 року між [PERSON] та ПАТ «Ідея Банк» укладений генеральний кредитний договір № ГКД.649356.1, відповідно до умов якого банк відкрив позивачці кредитну лінію, максимальний ліміт 300 000 грн. Рішення, щодо надання кредитних коштів по кожному траншу банком приймається окремо. Строк дії кредитної лінії 120 місяців. Строк дії окремого траншу 60 місяців. Процентна ставка на момент підписання договору - 19,5 % річних. Маржа банку - 15%. На умовах та в межах Генерального кредитного договору № ГКД.649356.1 [PERSON] надано транш №G01.10701.004756817 строком на 60 місяців в сумі 99 821 грн. Згідно довідки-розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором станом на 04.11.2020 року утворилась заборгованість у розмірі 110 228,37 грн.. (а.с. 98). На адресу [PERSON] листом від 04.11.2020 року за вих. № 12.4.2/G01.10701.004756817 було направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, згідно якої АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 календарних днів з дня направлення вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору та попередило, що в разі непогашення заборгованості у встановлений термін буде змушений здійснити стягнення заборгованості у безспірному порядку, зокрема шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса (а.с. 97). Факт направлення вказаної вимоги підтверджується списком згрупованих відправлень цінних листів, описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком від 11.11.2020 року (а.с. 99-100). Згідно листа [PERSON] від 24.11.2020 року (а.с. 16) до АТ «Ідея Банк» вбачається, що [PERSON] не погоджується з сумою заборгованості за вищезазначеним договором. Факт направлення та вручення заперечення підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 24.11.2020 року (а.с. 17), яке вручено під підпис працівнику АТ «Ідея Банк». 14.12.2020 року представник АТ «Ідея Банк» Карпець Ю.В. звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. із заявою про вчинення виконавчого напису (а.с. 83). 21 листопада 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Ідея Банк» заборгованості за траншем № №G01.10701.004756817 від 03.01.2019 року, що діє в рамках Генерального кредитного договору від 31.07.2018 року № ГКД.649356.1 за період з 04.10.2020 року по 04.11.2020 року у розмірі 73 763,33 грн. - строковий основний борг; 5 313,39 грн. - прострочений борг; 8 021,38 грн. - прострочені проценти; 41,4 грн. - строкові проценти; 2 495,53 грн. - строкова плата за обслуговування кредиту; 19 557,17 грн. - прострочена плата за обслуговування кредиту; 500 грн. - пеня; 1 900 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, а всього - 112 128, 37 грн. Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за № 31211 (а. с. 82). 16.02.2021 року постановою старшого державного виконавця Сосницького РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Єрмоленка В.О. відкрито виконавче провадження № 64518645 з виконання виконавчого напису № 31211, виданий 18.12.2020 року (а.с. 15). Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом законом. Ст. 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ст. 89 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п. 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як вбачається зі змісту спірного виконавчого напису, під час його вчинення приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. керувався ст. 87 Закону України «Про нотаріат», та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Пунктом 2 Розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність визнання не чинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині п.1 та п. 2 зазначеної постанови. Відповідно до ч.2 ст.265 КАС України у разі визнання рішенням суду нормативно-правового акта протиправним та не чинним, такий нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001. Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 січня 2019 року, справа № 910/13233/17. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. У постанові від 27.03.2019 по справі 133/1666/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова в її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови в її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Згідно листа [PERSON] від 24.11.2020 року (а.с. 16) до АТ «Ідея Банк», [PERSON] не погодилась із сумою заборгованості за вищезазначеним договором. Суд ухвалою від 20.05.2021 року витребував від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. копію документів на підставі яких був вчинений 18.12.2020 року оспорюваного виконавчого напису, які суд приймає в якості належного доказу. У наданих матеріалах нотаріальної справи відсутні відомості про наявність спору щодо заборгованості за кредитним договором надіслані [PERSON] до АТ «Ідея Банк». Вказане свідчить про те, що банк приховав наявність спору щодо наявної заборгованості за траншем №G01.10701.004756817 в межах Генерального кредитного договору № ГКД.649356.1, який надано [PERSON] . Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10 жовтня 2018 року у справі № 405/1015/17 та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23.06.2020 справа № 645/1979/15-ц. Судом було встановлено, що позивачка не погоджується із розміром визначеної до стягнення заборгованості на час вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом. Позивачка повідомила про наявність спору, щодо наявної заборгованості. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вищезазначені обставини свідчать про те, що вимоги АТ «Ідея Банк» не є безспірними, а тому суд дійшов висновку про існування між сторонами спору про розмір заборгованості та вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. З огляду на вищенаведене, суд прийшов до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог [PERSON] щодо визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 18.12.2020 р., зареєстрований в реєстрі №31211. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved