Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем в них є син - [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно кошти на утримання сина не надає та не бажає брати участь у додаткових витратах пов'язаних з лікуванням, вихованням та розвитком дитини. Гроші в нього доводиться випрошувати, хоча обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається рівною мірою на обох батьків. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу сину, оскільки працює у ВП «Хмельницька АЕС» і фізично здоровий. Позивачці відомо, що він сплачує аліменти на доньку від першого шлюбу, а решту заробітку повністю витрачає на власні потреби. Вона ж одноосібно немає можливості належним чином утримувати сина, оскільки знаходиться у декретній відпустці. Враховуючи наведене, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач в судове засідання також подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності. Крім того зазначив, що позовні вимоги визнає частково, згідний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини свого заробітку, оскільки вже сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини своїх доходів, несе витрати на сплату двох кредитів та комунальних послуг. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задоволити частково, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю. На підставі рішення Нетішинського міського суду від 14.09.2010 року, з відповідача [PERSON] стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.04.2010 року і до її повноліття. Відповідно до ст.180, ч.1 ст.182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.3 ст.181, ч.2 ст.182, ч.1 ст.183 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Так, судом встановлено, що на утриманні позивачки знаходиться малолітній син, вона не працює, потребує матеріальної допомоги на його утримання, а відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює та отримує стабільний заробіток, однак він сплачує аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.04.2010 року і до її повноліття. На підставі наведеного, враховуючи те, що обоє батьків зобов'язані утримувати своїх дітей до повноліття, матеріальне становище сторін, наявність на утриманні відповідача малолітньої дочки [PERSON], суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути аліменти на сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення ним повноліття. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Правила розподілу судових витрат, встановлені ст.88 ЦПК України, застосовуються навіть у тому випадку, коли сума судового збору визначена за мінімальною ставкою. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, враховуючи те, що позовні вимоги [PERSON] задоволено на 66,64%, тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 367 гривень 32 копійки (551,20 грн. х 66,64%).

Outcome: approved