Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступне. [INFO] року помер її дід [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки [ADDRESS] (рілля) площею 12.6587 га., розташованої на території Іванівської сільської ради Барвінківського району Харківської області Право на земельну частку (пай) померлому, який був членом к.с.п. «Барвінківський» належало на підставі рішення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області від 04.03.1997 року № 149. Розмір земельної частки (паю) становив 12.91 га. в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості. Державний акт на ім?я [PERSON] не видавався. Відповідно до п протоколу загальних зборів пайщиків по к.с.п. «Барвінківський» від 10.11.2002 року [PERSON] виділялася земельна ділянка [ADDRESS] площею 12.6587 га (рілля) на території Іванівської сільської ради Барвінківського району Харківської області. Мати позивачки [PERSON] ([PERSON], [PERSON]) померла [INFO] року. ЇЇ батьками були [PERSON] та [PERSON]. Дід позивачки [PERSON] проживав в [ADDRESS] разом з [PERSON], яка померла [INFO] року. В цьому зв?язку, звернувшись до суду, позивачка просила встановити факт родинних відносин з дідом [PERSON] та визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала. Іванівська сільська рада Барвінківського району Харківської області, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, до суду представника не направили. Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов?язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може бути ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України, письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Згідно з п. 27 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» виходячи з принципу процесуального рівноправ?я сторін та враховуючи обов?язок кожної сторони довести ті обставини, на які посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Судом забезпечено усім учасникам можливість для реалізації їх прав для надання та витребування доказів, усі вони долучені до справи і досліджені. При аналізі доказів суд керується положеннями ст. 60 ЦПК України про те, що обов'язки доказування і подання доказів покладається на сторони, і виходить лише із тих доказів, які надані ними під час розгляду справи. Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв?язок наявних у справі доказів в їх сукупності, суд дійшов до наступного. [INFO] року помер [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки [ADDRESS] (рілля) площею 12.6587 га., розташованої на території Іванівської сільської ради Барвінківського району Харківської області Право на земельну частку (пай) померлому, який був членом к.с.п. «Барвінківський» належало на підставі рішення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області від 04.03.1997 року № 149. Розмір земельної частки (паю) становив 12.91 га. в у мовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості. Державний акт на ім?я [PERSON] не видавався. Відповідно до п протоколу загальних зборів пайщиків по к.с.п. «Барвінківський» від 10.11.2002 року [PERSON] виділялася земельна ділянка [ADDRESS] площею 12.6587 га (рілля) на території Іванівської сільської ради Барвінківського району Харківської області. Мати позивачки [PERSON] ([PERSON], [PERSON]) померла [INFO] року. ЇЇ батьками були [PERSON] та [PERSON]. Дід позивачки [PERSON] проживав в [ADDRESS] разом з [PERSON], яка померла [INFO] року. Допитані у судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] показали, що проживали в одному селі з [PERSON]. Останній в свою чергу проживав сім?єю з [PERSON] та їх дочкою [PERSON]. [PERSON], перебуваючи у шлюбі з [PERSON], [INFO] року народила дочку [PERSON], позивачку по вказаній справі. При цьому свідки стверджують, що саме позивачка є онукою [PERSON] Відповідно до абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів яка у разі відсутності спору розглядається за правилами окремого провадження. Пункт 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, визначає, що суд розглядає, в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частина 1 ст. 256 ЦПК України містить перелік фактів, які можуть бути встановлені судом. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Від встановлення факту спільного проживання спадкоємця та спадкодавця на момент відкриття спадщини залежить виникнення майнових прав. Аналізуючи зібрані докази по справі суд приходить до висновку що позовна заява є обґрунтованою доведеною та такою що підлягає задоволенню оскільки судом достеменно встановлено що [PERSON], який помер [INFO] року був дідом [PERSON]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Частиною 1 ст. 1265 ЦК України визначено, що у п?яту чергу права на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно … Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів в суді є визнання права. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред?явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки вони є доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved