Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 1995 по 2002 р. перебувала в зареєстрованому щлюбі з відповідачем. У 1997 році позивачка за власні кошти придбала однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS]. Відповідач був зареєстрований за вказаною адресою 23.05.2000 року. Наприкінці 2000 року відповідач забрав всі свої особисті речі і пішов від позивачки, і в квартирі більше не з'являвся, витрати по сплаті комунальних послуг не ніс. 26.12.2002р. шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Відповідач у вказаній квартирі не проживає та не виконує обов'язки з утримання, зберігання та оплати за користуванням жилим приміщенням понад 14 років, внаслідок цього позивачка повинна сплачувати за позивача комунальні послуги, вартість яких постійно підвищується. На прохання позивачки вирішити питання щодо зняття з реєстрації за вказаною адресою, відповідач погоджувався, постійно обіцяв, коли в нього знайдеться вільний час, але так цього і не зробив. З часом відповідач перестав відповідати на телефонні дзвінки позивачки, місце проживання відповідача не відомо. Внаслідок реєстрації відповідача у вказаній квартирі, позивачка несе додаткові витрати, пов'язані з оплатою комунальних послуг, та порушується її право користування та розпорядження квартирою. В зв'язку з цим позивачка просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У судове засідання позивачка не з»явилась, направила заяву, в якій позовні вимоги підтримує з тих же підстав та не заперечувала проти постановлення заочного рішення в разі неявки в судове засідання відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність позивачки та відповідача на підставі зібраних по справі доказів та постановити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачці [PERSON] належить квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу нерухомості від 11.12.1997 року (а.с. 3). Відповідно до довідки форми №3 (а.с. 4) у спірній квартирі з 23.05.2000 року зареєстрований відповідач [PERSON] - колишній чоловік позивачки. Як зазначає позивачка, відповідач наприкінці 2000 року вивіз всі свої особисті речі і пішов від позивачки до іншого жилого приміщення, у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. Після цього не робив спроб вселитись в квартиру або укласти договір найму житла. 26.11.2002 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано ( а.с. 5- копія свідоцтва про розірвання шлюбу). Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідачем не надано суду жодних доказів, які б спростовували позовні вимоги позивачки. Оскільки власникм спірної квартири є позивач, відповідач у зазначеній квартирі не проживає більше одного року, квартирою не цікавиться, суд, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. На підставі викладеного, ст.405 ЦК України, ст. 72 ЖК України,

Outcome: approved