Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивачка звернулася до Свердловського міського суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, в обґрунтування позовних вимог вказує, що 23.01.2003 року вона та [PERSON] (далі - Відповідач) розірвали шлюб, та стали проживати окремо. В шлюбі у них народилась дитина: [PERSON], [INFO]. Відповідач сплачував аліменти на утримання сина у примусовому порядку до досягнення ним 18 річного віку, на підставі виконавчого листа по справі № 2-878 від 16.04.2004 року. При досягненні сином повноліття відповідач відмовляється надавати грошові кошти на його утримання, не зважаючи на той факт, що він продовжує навчатися. Зараз їхній син та навчається за денною формою навчання в Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут» період навчання становить з 01.08.2013 по 30.06.2017 роки. Родина знаходиться у важкому матеріальному становищі і син потребує матеріальної допомоги. Навчання у місті Києві вимагає досить великих витрат, витрачаються кошти на проїзд, навчальну літературу, одежу, проживання. Батько у добровільному порядку не надає коштів на утримання дитини не допомагає йому матеріально, проте має можливість надавати таку допомогу - він пенсіонер, отримує шахтарську пенсію. Згідно зі ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітній син, дочка продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 141. Сімейного кодексу: мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч.3. ст. 181 Сімейного кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу: мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв'язку з чим позивачка просить суд постановити рішення, яким стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця м. Свердловськ, Луганської області на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) до досягнення сином 23 років. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, згідний виплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частини його доходу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у випадку припинення навчання. Походження [PERSON] від відповідача підтверджено відомостями про батька, внесеними у встановленому законом порядку до свідоцтва про його народження (а.с. 4). Згідно ч.1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Коджеку. При цьому частиною другою зазначеної норми закону передбачено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. При визначенні розміру аліментів згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище [PERSON], який є студентом Київського політехнічного інституту за денною формою навчання, навчається за державним замовленням і закінчує університет 30.06.2017 року (а.с. 5), крім того не працює, той факт, що знаходиться тільки на утриманні своєї матері [PERSON] та матеріальне становище відповідача, який є пенсіонером, його пенсію за лютий 2014 року склала 6146, 81 грн. (а.с. 12). Суд вважає, що відповідач повинен приймати участь у витратах, пов'язаних з навчанням його повнолітньої дитини, та має можливість надавати позивачу аліменти на утримання дитини з зазначених підстав. Суд також бере до уваги, що позивачка, яка є матір,ю повинна надавати матеріальну допогу і має таку можливість, так як її середня заробітня платня за 6 останніх місяців складає 45502,60:= 7583,76 грн., що підтверджується довідкою з місця її роботи (а.с.11). За таких обставин суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення аліментів підлягають частковому задоволенні і суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дитини у зв'язку з продовженням навчання, у розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) до закінчення навчання. Відповідно до ст.ст. 191 ч.1, 201 Сімейного кодексу України аліменти на повнолітню дитину на час його навчання присуджуються за рішенням суду з дня подачі заяви. Згідно зі ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача у дохід держави, у зв'язку з чим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у дохід держави у розмірі 243, 60 грн, оскільки у результаті його неправомірних дій позивач змушена звернутися до суду за захистом порушеного права. Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за місяць допустити до негайного виконання. На підставі ст.ст. 182, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial