Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом та просить відшкодувати їй матеріальну шкоду за період з травня 2012 по липень 2017 в розмірі 325 615, 68 грн. та моральну шкоду в сумі 2 000 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що є інвалідом 2 групи, захворювання пов`язане з впливом наслідків аварії на ЧАЕС. Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.03.2014 були скасовані всі протокольні рішення комісії при ЧОДА та зобов`язано Чернігівську обласну державну адміністрацію видати [PERSON] вкладку до посвідчення позивачки, але відповідачем таке рішення належним чином та у встановлений строк виконане не було. Позивачка посилається на ст.20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до якої особам, віднесеним до категорії 1 (пункт 1 статті 14), надаються такі основні гарантовані державою компенсації та пільги: безплатне придбання ліків за рецептами лікарів; позачергове щорічне безплатне забезпечення санаторно-курортними путівками 1раз на рік; 50-процентна знижка плати за користування комунальними послугами; компенсація вартості продуктів харчування за медичними нормами; безплатне користування всіма видами міського та приміського транспорту; безплатний проїзд один раз на рік до будь-якого пункту України і назад автомобільнім або повітряним, або залізничним, або водним транспортом; отримання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 16 робочих днів на рік; грошова компенсація на бензин. Однак надання позивачці гарантованих Законом пільг та компенсацій не забезпечувалося певний час через протиправну бездіяльність Чернігівської обласної державної адміністрації, а саме із травня 2012р. по липень 2017р. З розрахунків позивачки вбачається, що безплатне придбання ліків за рецептами лікарів за період з 2012 по 2017 становить 1560 грн.05 коп., позачергове щорічне безплатне забезпечення санаторно-курортними путівками Іраз на рік 2012р.по 2016р. становить 36500грн.00коп., 50-процентна знижка плати за користування комунальними послугами з червня 2012 по липень 2017 - 1686грн. 60коп.,безплатне користування всіма видами міського та приміського транспорту з червня 2012 по липень 2017 - 604 грн. 25коп., безплатний проїзд один раз на рік до будь-якого пункту України і назад автомобільним або повітряним, або залізничним, або водним транспортом з 2012 по 2017 - 6782грн. 90 коп., отримання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 16 робочих днів на рік 2012- 2013р. - 8504 грн. 64 коп., щорічна допомога на оздоровлення - 104325 грн. 00коп., грошова компенсація на бензин з червня 2012 по грудень 2019 - 2435 грн. 14 коп. Внасідок зняття позивачки з черги на авто вона не змогла його отримати, тому сума упущеної вигоди становить вартість автомобіля «Ланос -Сенс» в сумі 170 000грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на безпідставність. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку. Позивачка є інвалідом 2 групи, захворювання пов`язане з впливом наслідків аварії на ЧАЕС. Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.03.2014 по справі № 825/659/14 були скасовані всі протокольні рішення комісії при ЧОДА та зобов`язано Чернігівську обласну державну адміністрацію видати вкладку до посвідчення позивачки. З вказаного періоду позивачка вчиняла всі дії на відновлення своїх прав, які вона вважала порушеними. Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦКУ передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. З позовної заяви вбачається, що позивачка дізналась про порушення свого права в момент, коли набрала законної сили постанова суду від 12.03.2014, що свідчить про пропуск строку позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2014 року по справі № 825/659/14 визнано дії Чернігівської облдержадміністрації про встановлення факту необгрунтованої видачі [PERSON] посвідчення категорії 1 серії [NUMBER] протиправними та зобов`язано Чернігівську обласну державну адміністрацію видати до вище вказаного посвідчення вкладку. 28.08.2015 позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом до Чернігівської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності відповідача в частині не видачі вкладки в липні 2013 року (в місячний термін з дня подання документів); зобов`язання відповідача видати вкладку на новий термін, згідно довідки МСЕК від 02.07.2013 №1 серія АВ №0111387; зобов`язання відповідача видати вкладку зі статусом особи - постраждалої до посвідчення особи, яка постраждала від Чорнобильської катастрофи 1 категорії; зобов`язання відповідача, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду за №825/3032/15-а від 30.09.2015 зобов`язано Чернігівську обласну державну адміністрацію видати [PERSON] вкладку до посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 Серії [NUMBER] встановленого зразка на новий термін, згідно довідки МСЕК №1 Серії АВ №0111387 від 02.07.2013. Відповідно до постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України про закінчення виконавчого провадження за №ВП49851464 від 25.08.2016 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №825/3032/15-а від 18.11.2015 про зобов`язання Чернігівську облдержадміністрацію видати [PERSON] вкладку до посвідчення закінчено, вкладку представником [PERSON] - [PERSON] отримано. Відповідно до ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками відповідно ч. 2 ст. 22 є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Щодо пільг та компенсацій (стягнення матеріальної шкоди) позивачка зверталася з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради. Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 березня 2018 року, яку залишено без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2018 року по справі № 825/581/18 за позовом [PERSON] до управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, зобов`язано місцеве управління надати [PERSON] пільги та сплатити компенсації, передбачені пунктами 1, 4, 15, 19, 22 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з травня 2012 року по липень 2017 року. Таким чином, суд бере до уваги, що позовні вимоги, заявлені в позовній заяві [PERSON] до Чернігівської обласної державної адміністрації, дублюються з позовними вимогами, задоволеними на користь позивачки по справі, відповідачем по якій було місцеве управління (справа № 825/581/18). В матеріалах справи міститься детальний розрахунок пільг та компенсацій, сплачених управлінням праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради на підставі рішення суду. Враховуючи викладене вище та приймаючи до уваги пропуск позивачем строку позовної давності, позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволенню не підлягає. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed