Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивні вимоги мотивовані тим, що позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утриманнядитини не надає, але спроможний таку допомогу надавати. Тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі 5000 грн. щомісячно, до повноліття дитини. Відповідач позов не визнав, та звернувся до суду з зустрічним позовом про визначення місця мешкання дитини. Він послався на те, що [INFO] у відповідача та позивачки народилася дитина - [PERSON] . 03.09.2015 року між сторонами укладено шлюб. Шлюбні відносини припинені. Починаючи з травня 2018 року дитина постійно проживає з батьком, знаходиться на його утриманні. Матір дитини - позивачка не має зареєстрованого місця проживання в м. Одесі , вона зареєстрована в м. Макіївка Донецької області на непідконтрольній Україні території. Відповідачка не має регулярного доходу. Відповідач має постійне місце мешкання в Одесі, та є фізичною особою-підприємцем та має стабільний дохід. Тому він просить суд визначити місце мешкання дитини з ним. Позивачка в судовому засіданні свій позов підтримала, наполягала на його задоволенні, зустрічний позов не визнала, просила в його задоволенні відмовити. Відповідач та його представник первісний позов не визнали, підтримали зустрічний позов, наполягали на його задоволенні. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні первісного позову слід відмовити, а зустрічний позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [INFO] у відповідача та позивачки народилася дитина - [PERSON] . 03.09.2015 року між сторонами укладено шлюб. В подальшому шлюбні відносини припинені, сторони проживають окремо. Починаючи з травня 2018 року дитина постійно проживає з батьком, знаходиться на його утриманні, що сторонами не заперечується. Матір дитини - позивачка не має зареєстрованого місця проживання в м. Одесі , вона зареєстрована в м. Макіївка Донецької області на непідконтрольній Україні території. Відповідач має постійне місце мешкання в Одесі, є фізичною особою-підприємцем та має стабільний дохід. Батьки дитини не досягли згоди щодо місця мешкання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, наявність та відсутність постійного місця мешкання у батьків дитини на підконтрольній Україні території, їх дохід. Крім того суд враховує те що на утриманні позивачки є дитина від першого шлюбу. При таких обставинах суд погоджується з висновком Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, згідно якого місце мешкання дитини доцільно визначити разом з батьком. Однак суд також зазначає, що при зміні обставин які склалися, позивачка має право звернутися до суду з новим позовом про визначення місця мешкання дитини, крім того дитина при досягненні віку у 14 років, сама визначає з ким з батьків їй жити. Також позивачка не позбавляється права брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні первісного позову слід відмовити, а зустрічний позов слід задовольнити. На підставівикладеного,

Outcome: approved