Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки у розмірі 3000 грн. щомісячно, розпочинаючи із дня подання позову до суду і до повноліття дочки, мотивуючи свої вимоги тим, що від шлюбу вони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Позивачка з відповідачем спільно не проживають з 27.10.2019 року, відповідач переїхав до своїх батьків у м. Марганець Дніпропетровської області. Відповідач лише одного разу на початку листопада надав незначні кошти на утримання її та дочки. У подальшому і до часу подачі даного позову відповідач повністю уникає спілкування з нею і коштів на утримання спільної дитини не надає. Як наслідок коштів на належне утримання дочки не вистачає і основною допомогою в її утриманні є кошти батьків позивачки, з якими остання проживає. Домовленості між позивачем та відповідачем щодо надання необхідної кількості коштів на утримання їхньої дочки не існує по причині відсутності спілкування між ними. Відповідач добровільно не проявляє жодного бажання надавати належні кошти на утримання дочки, а тому вона змушена звернутися з цим позовом до суду. Позивач подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, своїм процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечив проти такого вирішення справи. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] - сторони у справі, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 06.07.2019 року Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві (а.с. 9). Як вбачається з довідок про реєстрацію місця проживання особи № 805/02-58 від 22.07.2019 р. та № 24/02.58 від 10.01.2020 р., виданих Калинівською селищною радою, [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , за цією ж адресою проживає за зареєстрована її дочка [PERSON] , [INFO] (а.с. 6, 7). Відповідно до довідки про отримання допомоги від 13.01.20 р. № 482, виданої Васильківською районною державною адміністрацією, позивачка перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Васильківської районної державної адміністрації та їй призначено державну допомогу сім`ям з дітьми, а саме: допомогу при народженні дитиини. Статтею 180 СК України визначено обов`язок батьків утримувати дитину, а саме батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положенням статей 181, 182 СК України встановлено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. В разі відсутності домовленості між батьками дитини про її утримування, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі її матері, батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Із п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 р. вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Приймаючи до уваги те, що дочка проживає разом з позивачкою, домовленості між сторонами щодо її утримання не досягнуто, а відповідач в добровільному порядку належної допомоги на утримання доньки не надає, суд, враховуючи інтереси малолітньої дитини, на утримання якої присуджуються аліменти, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 3000 грн. щомісячно, оскільки саме такий розмір, з урахуванням всіх обставин справи, є достатнім та відповідає інтересам дитини. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved