Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди заподіяних пошкодженням майна. 16.12.2014 року позивачка надала уточнену позовну заяву, в якій вказує, що вона є власницею квартири [ADDRESS] 02.11.2011 року в будинку [ADDRESS] виникла пожежа, в наслідок якої було пошкоджено кімнати квартири позивачки та всі меблі, які знаходились в ній. Як з'ясувалося під час проведеної перевірки працівниками пожежної частини, загорання в будинку сталося в наслідок порушення правил пожежної безпеки при експлуатації пічного опалення, допущене співвласником іншої частини будинку - [PERSON]. Позивачка вказує, що вона неодноразово зверталася до відповідача з пропозицією відшкодувати завдані їй збитки, щоб вона мала змогу відремонтувати пошкоджену квартиру, однак він відмовляється відшкодовувати як в натуральній формі так і компенсувати в грошовому виразі. Позивачка наголошує, що крім майнової шкоди їй була заподіяна також і моральна шкода, яка виразилась у душевних стражданнях внаслідок отриманих переживань за знищення квартири. Також, моральну травму вона отримала і від того, що відповідач відмовився в добровільному порядку відшкодувати заподіяну їй шкоду. Враховуючи вищезазначене, позивачка просить стягнути з [PERSON] на її користь 25033,00 гривень завданої майнової шкоди, 60000,00 завданої моральної шкоди та судові витрати. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення. Крім того, відповідачем було подане заперечення на позовну заяву, в якому він вказує, що [PERSON] при пожежі та складанні Акту про пожежу присутня не була. Як видно із долученого до матеріалів справи Акту про пожежу від 02.11.2011 року, прізвище [PERSON] дописано в Акт її рукою та неозброєним оком видно, що почерк, яким вписано прізвище Позивача відрізняється від почерку, яким заповнено Акт та є почерком самої позивачки. Відповідач у запереченнях вказує, що позивач не надав жодного підтвердження наявності шкоди та факту заподіяння їй моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру та не привів свої міркування з приводу розміру завданої їй моральної шкоди. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав: Як вбачається з свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.07.2012 року та витягу про державну реєстрацію прав № 35444963 від 10.09.2012 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до акту про пожежу 02.11.2011 року о 14 годині 30 хвилин у житловому будинку, за адресою: [ADDRESS] власниками якого є [PERSON] та [PERSON], виникла пожежа. Причина пожежі - порушення правил пожежної безпеки при експлуатації пічного опалення. Постановою № 148 від 03.11.2011 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності, за порушення вимог пожежної безпеки, а саме, за допущення експлуатації труби без очищення димоходу в стіні, у вигляді попередження . Відповідно до постанови № 42 від 07.11.2011 року було відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно [PERSON] по виникненню пожежі в житловому будинку за адресою : [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю ознак злочину передбачених ст. 194 ч. 2, ст. 196, ст. 270 КК України. Згідно висновку № 572/11.14 судової будівельно-технічної експертизи від 01.10.2014 року розмір матеріальної шкоди, заподіяної [PERSON] в наслідок пошкодження при пожежі її квартири [ADDRESS], становить 25033,00 гривень. Згідно приписів ч. ч. 1, 2, 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до приписів ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до норм ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно приписів ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення майнової шкоди з відповідача в розмірі 25033,00 гривень підлягають задоволенню в повному обсязі. Приписами п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 3 ст. 23 ЦК України). Моральна шкода стосовно фізичних осіб може бути визначена як фізичний або душевний біль та страждання, зазнані у зв'язку з протиправним поводженням інших осіб (завданням каліцтва, іншого пошкодження здоров'я, спричинення смерті близьких людей, знищення або пошкодження майна, приниження честі, гідності тощо). Моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-які компенсації моральної шкоди не є (не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може бути суто умовний вираз. Згідно приписів ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Враховуючи конкретні обставини справи, глибину моральних страждань позивачки, співрозмірність, та виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд вважає доцільним визначити позивачці розмір морального відшкодування в сумі 2000,00 гривень. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди з відповідача підлягають частковому задоволенню у розмірі 2000,00 гривень. Відповідно до приписів ч. 1, п. 2, п. 4 ч 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу, витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз. Згідно приписів ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як вбачається з квитанції № 572/11 від 11.11.2014 року, [PERSON] сплатила 5000,00 гривень за проведення судової будівельно-технічної експертизи. Відповідно до квитанції № 1 від 13.01.2015 року, [PERSON] сплатила 1350,00 гривень за надання правової допомоги. Так, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивачки витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 5000,00 гривень та витрат за надання правової допомоги в розмірі 1350,00 гривень підлягають задоволенню, оскільки доведені матеріалами справи. Таким чином, позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди заподіяних пошкодженням майна підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial