Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання за нею права власності на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані по [ADDRESS] Богородчанського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] року в с. Жураки Богородчанського району Івано-Франківської області помер чоловік позивачки [PERSON], [INFO], з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 20.04.1971 року. У шлюбі в них народилося двоє дітей, дочка [PERSON] та син [PERSON]. За час спільного проживання позивачка разом із чоловіком збудували житловий будинок, який і є спадковим майном після його смерті. За життя [PERSON] склав заповіт на будинковолодіння, яким заповів по одній кімнаті дітям, а все інше майно позивачці, як дружині. Діти позивачки - [PERSON] та [PERSON] до Богородчанської районної державної нотаріальної контори подали заяви про те, що спадщину вони не приймали та не претендують на неї. Таким чином позивачка після смерті чоловіка є єдиним спадкоємцем і саме тому вона звернулася до Богородчанської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. 08 жовтня 2014 року державним нотаріусом Богородчанської районної державної нотаріальної контори Стефанко Г.М. винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, що входить до складу спадщини. Таким чином, оформити право власності на належне позивачці майно в позасудовому порядку не представляється можливим. В судовому засіданні представник позивачки позов у зміненому вигляді підтримав та просив задовольнити та визнати за позивачкою право власності на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] Богородчанського району Івано-Франківської області. В ході судового розгляду представник позивачки просив залишити без розгляду заявлені вимоги стосовно визнання права на завершення приватизації земельної ділянки, оскільки ці правовідносини з сілською радою врегульовані в позасудовому порядку. Представник Жураківської сільської радив судовому засіданні заявлений позов визнала та не заперечила проти його задоволення. Треті особи [PERSON] та представник [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов визнали Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року в с. Жураки Богородчанського району помер [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно - житловий будинок по [ADDRESS] Право власності на дане майно набуто правомірно, що підтверджується даними погосподарських книг сілської ради. Попри те, що домоволодіння не було зареєстровано у встановленому законом порядку, однак належність цього майна [PERSON] ніким не оспорюється. На спадкове майно [PERSON] складено заповіт, яким заповів по одній кімнаті дітям, а все інше майно позивачці, як дружині. Діти позивачки - [PERSON] та [PERSON] до Богородчанської районної державної нотаріальної контори подали заяви про те, що спадщину вони не приймали та не претендують на неї. Вказані обставини свідчать, про те, що позивачка є єдиними спадкоємцем будинковолодіння. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на нерухомість згідно зі ст.182 ЦК України підлягає державній реєстрації. Враховуючи те, що позивачка правомірно набула право власності на будинок на [ADDRESS] Богородчанського району Івано-Франківської області суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного, ст.ст.328, 392, 1274 ЦК України,

Outcome: approved