Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

Позивачка звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], за участі третьої особи: [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. При цьому, позивачка посилається на те, що 18 січня 2016 року помер [PERSON] Спадкоємцями першої черги після його смерті є [PERSON] дружина, та доньки [PERSON], [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належні йому 7/50 часток житлового будинку за адресою: м. Мелітополь, вул. Бориса Михайлова, буд. 121. Також в спільній власності померлого було 13/50 часток вказаного вище житлового будинку (квартира № 2), яка перебуває в спільній сумісній власності чотирьох співвласників: [PERSON] (померлий), [PERSON] (дружина), [PERSON] (донька), [PERSON] (донька) на підставі свідоцтва про право власності на житло б/н від 20.06.1994 року. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частик кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Отже, частка померлого дорівнює: 13/50/4= 13/200. Після смерті чоловіка, вона у встановлений законом термін звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Також до нотаріальної контори звернулись відповідачі по справі діти померлого, із заявами про відмову від прийняття спадщини. 26 січня 2017 року державним нотаріусом було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нею не було надано документу, який підтверджує реєстрацію правовстановлюючого документу договору дарування. Тобто, чоловік за життя не зареєстрував нерухоме майно в КП «МБТІ». Вказана обставина на теперішній час унеможливлює прийняття та оформлення спадщини в позасудовому порядку. Отже, оформити спадщину без правовстановлюючих документів у нотаріуса є неможливим, та єдиним способом захисту її Конституційних прав та інтересів є звернення до суду із даним позовом. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] в судове засідання не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні первісних позовних вимог наполягають. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, проти задоволення позову не заперечують. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, та просить суд винести рішення на підставі доказів які містяться в матеріалах справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 січня 2017 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 343357 від 19 січня 2016 року (а.с.6), який доводиться чоловіком позивачки. Спадкоємцями першої черги після його смерті є [PERSON] дружина, та доньки [PERSON], [PERSON]. Після смерті [PERSON], відкрилася спадщина на належні йому 7/50 часток житлового будинку за адресою: м. Мелітополь, вул. Бориса Михайлова, буд. 121, яка належала померлому на підставі договору дарування від 21.12.2002 року за реєстровим № 8626 посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] (а.с.9). Також в спільній власності померлого було 13/50 часток вказаного вище житлового будинку (квартира № 2), яка перебуває в спільній сумісній власності чотирьох співвласників: [PERSON] (померлий), [PERSON] (дружина), [PERSON] (донька), [PERSON] (донька) на підставі свідоцтва про право власності на житло б/н від 20.06.1994 року, виданого Державним підприємством «Мелітопольжитлосервіс». У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Отже, частка померлого дорівнює: 13/50/4= 13/200. Після смерті чоловіка, позивачка у встановлений законом термін звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Також до нотаріальної контори звернулись відповідачі по справі діти померлого, із заявами про відмову від прийняття спадщини. Позивачка належним чином прийняла спадщину після смерті чоловіка, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори, про що свідчить досліджена у судовому засіданні копія спадкової справи (а.с. 60-83). 26 січня 2017 року державним нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нею не було надано документу, який підтверджує реєстрацію правовстановлюючого документу договору дарування. Тобто, чоловік за життя не зареєстрував нерухоме майно в КП «МБТІ» (а.с. 10). Відповідно до поданих до суду заяв, відповідачі позов визнають в повному обсязі, а згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, судом встановлено, що внаслідок не оформлення [PERSON] права власності на спадкове майно, позивачка на даний час позбавлена можливості у позасудовому порядку реалізувати своє право на спадкування. Дослідивши надані письмові докази по справі, та враховуючи визнання позову відповідачами, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати за позивачкою право власності на 7/50 часток житлового будинку, розташованого за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Бориса Михайлова, 121, та 13/200 частин житлового будинку за тією ж адресою у квартирі №2, в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого 18 січня 2016 року. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved