Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом в суд до відповідача про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, 13.06.2007 року шлюб між ними було розірвано. Від даного шлюбу у них є син [PERSON], [INFO]. З 13.08.2015 року [PERSON] навчається у Нововолинському навчально-науковому інституті економіки та менеджменту Тернопільського національного економічного університету. Відповідач проживає окремо, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає, основний тягар по догляду, вихованню, навчанню дитини ліг на її плечі. 13.08.2015 року між нею та Тернопільським національним економічним університетом був укладений договір №131680 про навчання сина. Відповідно до умов договору, син здобуває освіту по спеціальності «Фінанси та кредит», термін навчання чотири роки, форма навчання денна. Згідно з угодою №131680, вона сплатила за за перший курс навчання 4475,00 грн., крім того, вона сплатила 2311,00 грн. за навчання сина на водія, отже на розвиток дитини вона витратила 6786,00 грн. Вважає, що додаткові витрати вони з відповідачем повинні нести у рівних частках, а тому просить стягнути з відповідача ? частину понесених витрат, що становить 3393,00 грн. та стягувати аліменти на час навчання дитини у розмірі 1000,00 грн., щомісячно, починаючи з 25.09.2015 року і на весь час навчання. Просить позов задовольнити. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, позивачка пояснила, що з відповідачем розлучилась, давно, відповідач допомоги на утримання їх спільної дитини не надає, дитиною не цікавиться, тому просить позов задовольнити, постановити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в розмірі 1000,00 грн. щомісячно та стягнути половину понесених нею додаткових втрат на дитину. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Тому суд вважає, що слід проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивачка не заперечила. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, суд позов задовільняє з таких підстав. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано /а.с.4/, в якому у них народився син [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Після розлучення позивачка повторно уклала шлюб, після чого її прізвище змінилось на «Жигалюк» /а.с.6/. Факт навчання сина сторін - [PERSON] у Нововолинському навчально-науковому інституті економіки та менеджменту Тернопільського національного економічного університету підтверджується наявною у матеріалах справи копією договору №131680 від 13.08.2015 року/а.с.8/. З даного договору та довідки №2122 від 07.09.2015 року /а.с.9/ вбачається, що [PERSON] навчається на І-му курсі денної форми навчання, за спеціальністю «Фінанси та кредит» у Нововолинському навчально-науковому інституті економіки та менеджменту Тернопільського національного економічного університету. Крім того, з довідки, виданої ЖКП №2 Нововолинської міської ради вбачається, що [PERSON] проживає разом із своєю матірю, позивачкою по справі- Жигалюк [PERSON] /а.с.7/. Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Як вбачається з копій квитанцій /а.с. 21, 30/ на підставі угоди № 131680 від 13.08.2015 року [PERSON] сплатила 4475,00 грн. за перший курс навчання . Крім того, позивачка сплатила 2311,00 грн. за навчання сина на курсах водіїв, що підтверджується копіями квитанцій /а.с.31/. При визначенні розміру аліментного забезпечення суд, вирішуючи справу у межах заявлених вимог (ст. 11 ЦПК України), та відповідно до вимог ст.ст. 182, 185 СК України враховує стан здоровя дітей, нормальний стан здоровя та матеріальне становище як платника, так і одержувачів аліментів. Судом встановлено, що позивачка по справі- Жигалюк С.М. працює в ПАТ «Нововолинська швейна фабрика», з довідки про доходи позивачки /а.с.32/ вбачається, що сума доходу останньої за період з 01.05.2015 року по 31.05.2015 року становить 26480,79 грн. Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч. 8 ст. 7 СК України), а також зобовязує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст. 142 цього ж Кодексу) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст. 7 СК України). Враховуючи матеріальне становище позивачки, суд приходить до висновку, що аліменти з відповідача слід стягувати в розмірі 1000,00 грн., щомісячно, починаючи з 29.09.2015 року і на весь час навчання [PERSON] Згідно положень статті 88 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved