Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

Позивачка звернулась із вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 25 червня 1976 року за ордером № 1723 на родину позивачки, що складалася з трьох осіб, була надана двокімнатна квартира [ADDRESS] , наймачем якої є позивачка. Відповідачі по справі є сином та онукою [PERSON] . З моменту реєстрації в даній квартирі відповідачів, з 2008 р. - [PERSON] , а з 2009 р. - [PERSON] відповідно, останні ніколи в ній не проживали, особистих речей не мають, участі в утриманні не приймають. Наявність реєстрації відповідачів у помешканні створює для позивачки додаткові витрати з оплати житлово-комунальних послуг, що є перешкодою для отримання нею субсидії. Таким чином оскільки у добровільному порядку знятись з реєстрації зі спірної адреси відповідачі не бажають, просила суд на підставі ст. 71, 72 ЖК визнати відповідачів такими, що втратили право користування кв. [ADDRESS] . У судовому засіданні [PERSON] заявлені нею позовні вимоги повністю підтримала, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, вказуючи, що відповідачі, [PERSON] та [PERSON] , не мешкали по [ADDRESS] з моменту їх реєстрації там, а також, що вона не знає, де на теперішній час вони перебувають. Відповідачі, [PERSON] та [PERSON] , в судове засідання за невідомих суду причин не з`явились повторно, будучи належним чином про час та місце розгляду справи повідомленими. Третя особа, [PERSON] , надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, підтримуючи при цьому заявлені [PERSON] позовні вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право користування кв. [ADDRESS] . За ч. 4 ст. 223 ЦПК суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши учасників процесу, які з`явились, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що двокімнатна кв. [ADDRESS] була надана на підставі ордеру № 1723 серія КО від 25 червня 1976 року відповідно до рішення виконкому Маріупольської міської ради від 2 червня 1976 року № 131/1 [PERSON] та членам її родини, синам [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією такого ордеру (а. с. 4). На підставі свідоцтва про укладення шлюбу, актовий запис № 41 від 29 червня 1976 року, вбачається, що [PERSON] одружився із [PERSON] , внаслідок чого дружині було присвоєно прізвище [PERSON] (а. с. 10). З копії особового рахунку на кв. [ADDRESS] від 21 жовтня 2020 року, наданого ЖКП «Азовжитлокомплекс», вбачається, що по [ADDRESS] з 2008 року зареєстрований [PERSON] , 1961 р. н., з 20 листопада 2009 року - [PERSON] , 1990 р. н., а також з 2003 року - [PERSON] , 1967 р. н. (а. с. 5). Факт реєстрації [PERSON] , 1961 р. н., з 2008 року та [PERSON] , 1990 р. н., з 2009 року по [ADDRESS] також підтверджується відомостями Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 29 грудня 2020 року (а. с. 24). Відповідно до свідоцтва про народження, виданого повторно Орджонікідзевським відділом ДРАЦС Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 355 від 29 березня 1961 року, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , матір`ю якого вказана [PERSON] (а. с. 6). Згідно із свідоцтвом про народження, виданим Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом ДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 189 від 23 лютого 1990 року, вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , батьком якої вказаний [PERSON] (а. с. 7). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян вбачається, що за актовим записом про шлюб № 543 від 10 жовтня 2009 року [PERSON] та [PERSON] , внаслідок чого дружині було присвоєно прізвище [PERSON] (а. с. 8). На підставі акту від 22 жовтня 2020 року ОСББ «Горлівська 4» вбачається, що фактично в кв. [ADDRESS] за свідченням сусідів по вказаному будинку мешкають [PERSON] та [PERSON] , а зареєстровані там [PERSON] та [PERSON] в такому житловому приміщенні ніколи не мешкали (а. с. 9). Допитані в судовому засіданні свідки, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , вказували, що є сусідами позивачки, яка мешкає в кв. [ADDRESS] . При цьому стверджували, що понад 5 років [PERSON] мешкає у такому житловому приміщенні одна, з того часу, як помер її син, [PERSON] . Натомість, [PERSON] та [PERSON] у кв. [ADDRESS] взагалі ніколи не мешкали. Так [PERSON] лише інколи навідувався до позивачки. Однак останні 4 роки такого відповідача свідки вже не бачили за цією адресою. Відповідно до ст. 71, 72 Житлового кодексу України наймач або члени його родини можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, якщо вони в ньому не проживають без поважних причин понад 6 (шість) місяців. Суд на підставі досліджених доказів встановив, що фактично протягом останніх 11-ти років у кв. [ADDRESS] відповідачі, [PERSON] та [PERSON] , не мешкає без поважних причин. За таких обставин, встановлених в судовому засіданні, на підставі зазначених норм права суд дійшов висновку, що відповідачі, залишаючись зареєстрованими у кв. [ADDRESS] , однак не користуючись таким житловим приміщенням понад шість місяців без поважних причин, є такими, що втратили право користування ним. На підставі переліченого позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування кв. [ADDRESS] . Згідно із ст. 141 ЦПК на користь позивачки з відповідачів підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн. в рівних частках, тобто по 420,40 грн. з кожного.

Outcome: approved