Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , мешканця [INFO] ; Копищенської сільської ради Олевського району Житомирської області , с. Копище вул. Партизанська , 50 , про визнання дій незаконними , скасування рішення органу місцевого самоврядування та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та майно . В судовому засіданні позивачка та представник позивачки позовні вимоги підтримали з підстав зазначених в позові і просять їх задовольнити в повному обсязі . Відповідачі позов визнали повністю і пояснили суду , що безпідставно оформили право власності [PERSON] на земельну ділянку та будинок . Судом встановлено , що спірний будинок та земельна ділянка розташовані в с. Копище Олевського району по вул. М.Шадури , 10-А . Будинок був побудований у 1987 році позивачкою та її чоловіком , який на даний час є померлим ( а.с.13 ) . Відповідно до погосподарської книги № 1 за 2011-2015 роки у будинку проживала [PERSON], тобто позивачка ( а.с.14 ) . В зазначеному будинку , відповідно до особового рахунку зареєстровані : позивачка її дочка та онук ( а.с.15 ) . Відомостей що відповідач [PERSON] проживав у спірному будинку судом не встановлено . 19.10.2015 року [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на будинок розташований с. Копище Олевського району Житомирської області вул. М.Шуди , 10-А ( а.с. 8 ) , а також 14.08.2015 року свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 0,25 га ( а.с. 10 ) . При оформленні права власності на нерухоме майно , а саме будинок та земельну ділянку відповідач - [PERSON] не надав органу місцевого самоврядування та реєстраційній службі правовстановлюючі документи на будинок та земельну ділянку , не отримав згоди позивачка на відчудження нерухомого майна . В свою чергу відповідач Копищенська сівльська рада не превірівши підстави законного набуття у власність нерухомого майна [PERSON] прийняла рішення щодо відчудження нерухомого майна на користь [PERSON] при цьому не врахувала інтереси позивачки , яка на законних підставах володіє та користується нерухомим майном . Крім того відповідачем не було враховано , що позивачка є особою похилого віку і потребує захисту від органів місцевого самоврядування . Прийняті незаконні рішення позбавили позивачку права на житло та земельну ділянку , тобто позбавили права нормального існування , оскількі позивачка іншого житла та земельної ділянки не має . Дані правовідносини врегульовані наступними нормативно о правовими актами , а саме : Так , відповідно до ч.2 ст.152 ЗК власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь яких порушень його прав на землю . навіть якщо ці порушення повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завдіних збитків . Власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку , крім випадків , передбачених цим Кодексом та іншими законами України , зазначено в ч.1 ст. 153 ЗК . У разі незгоди власників землі або землекористувачем з рішенням органів місцевого самоврядування , органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом , зазначено в ч.5 ст. 158 ЗК . Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ » від 16.04.2004 року № 7 , постановлено , що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється згідно до ч.3 ст. 152 ЗК шляхом : визнання прав ; відновлення стану земельної ділянки , який існував до порушення прав , і запобігання вчиненню дій. Що порушують права або створюють небезпеку порушення прав ; визнання угоди недійсною ; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування ; відшкодування заподіяних збитків ; застосування інших передбачених законом способів . Суд , разі задоволення позову визнає рішення цих органів недійсними і зобов'язує іх , залежно від характеру спору , виконати певні дії на захист порушеного права чи сам визнає це право за позивачем . Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК право власності є право особи на річ ( майно ) , яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею , незалежно від волі інших осіб . Власникові належить право володіння , користування та розпорядження своїм майном , зазначено в ч.1 ст. 317 ЦК . Власник володіє , користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд , зазначено в ч.1 ст. 319 ЦК . Відповідно до ч.1,2 ст. 321 право власності є непорушним . Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні ; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку встановлених законом . Відповідно до ст. 328 ЦК право власності набувається на підставах , що не заборонені законом . зокрема із правочинів ; право власнеості вважається набутим правомірно , якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом . Суд , заслухавши пояснення сторін , дослідивши письмові докази , приходить до висновку , що позов слід задовольнити у повному обсязі , оскількі незаконними діями відповідачів були грубо порушені законні права та інтереси позивачки .

Outcome: approved