Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, який підтримала в судовому засіданні і пояснила, що відповідач є батьком доньки [PERSON], [INFO], яка народилися від шлюбу з відповідачем. 10 грудня 2010 року шлюб між ними було розірвано. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не дбає за розвитком дитини, не допомагає дитині. Крім цього, станом на 01.03.2015 року відповідач має заборгованість по сплаті аліментів в сумі 9 550 гривень. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і просить позбавити відповідача батьківських прав, оскільки він ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. В судове засідання від відповідача поступила письмова заява, в якій вказав, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], визнає позов та просить справу розглядати у його відсутності. Представник органу опіки та піклування - Служби у справах дітей Коломийської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та не заперечив проти позбавлення [PERSON] батьківських прав. Прокурор вказав, що поведінка відповідача є не правильною, позовні вимоги позивачки підтримав в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, письмову заяву відповідача, пояснення представника Служби у справах дітей, думку прокурора, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач - [PERSON], який є батьком, [PERSON], [INFO], ухиляється від виконання обов'язків щодо виховання та розвитку своєї дитини, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України. З часу припинення спільного проживання відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не бере участі у вихованні дочки, не піклується про стан її здоров'я та духовний розвиток, не проявляє про неї щонайменшої батьківської турботи. Наведене свідчить, що він повністю нехтує своїми обов'язками щодо дитини, хоча має для цього реальну можливість, і юридичну, і фактичну, але не вчиняє відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку. Відповідач свідомо не бажає брати участь у вихованні дочки, виявляти турботу щодо неї, оскільки перешкод чи заборони щодо побачень з дочкою відповідачеві ніхто не чинить. Згідно довідки КП «Житлоінфоцентр» № 920 від 11.03.2015 року підтверджено, що дочка проживає з позивачкою (а.с. 12). Згідно довідки Коломийської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів № 7 від 06 березня 2015 року підтверджено, що неповнолітня дочка - [PERSON], [INFO] є ученицею 6 класу. Відвідує школу та батьківські збори тільки позивачка, яка цікавиться успішністю та поведінкою дитини (а.с.13). Довідкою відділу ДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції від 20 березня 2015 року № 13-12/437 стверджується, що заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 9550 (дев'ять тисяч п'ятсот п'ятдесят) грн.. 00 коп. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною згідно з Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом. Судом встановлено, відповідач по справі нехтує своїми батьківськими обов'язками,не турбується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться її здоров'ям, підготовкою доньки до самостійного життя, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини. 10 грудня 2010 року винесено рішення Коломийським міськрайонним судом, яким присуджено стягувати з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки,однак відповідач судове рішення не виконує. Матеріальним забезпеченням дочки займається виключно мати - позивачка в справі, дитина проживає з мамою в нормальних умовах, їй забезпечено хороші умови, матеріально забезпечені. Крім цього, в матеріалах справи є рішення Коломийського міськрайонного суду від 10.12.2010 року, яким шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано (а.с.7). Даним рішенням встановлено, що відповідач був агресивним навіть в судовому засіданні, принижував честь та гідність позивачки, а крім цього, зловживає алкогольними напоями, вчиняв сварки та скандали, обзиває позивачку нецензурною лайкою. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи. Встановлене судом, довідкою про склад сім'ї від 11.03.2015 року, довідкою Коломийської ЗОШ № 7 від 06.03.2015 р., довідкою відділу ДВС міськрайонного управління юстиції від 20.03.2015 року, копією свідоцтва про народження дитини, копією рішення Коломийського міськрайонного суду про розлучення від 10.12.2010 року та іншими перевіреними в суді доказами. На підставі ст.ст.150,164 п.2,165,166 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved