Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 16 липня 2014 року вона уклала шлюб з відповідачем в даній справі. 05 серпня 2015 року в них народився син [PERSON]. Відповідно до рішення Тиврівського районного суду від 25 вересня 2018 року їх шлюб було розірвано. Син проживає з нею і перебуває на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання дитини відповідач відмовляється, тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. Вона працює вчителем в Ворошилівській ЗШ 1-3 ступенів. Її заробітної плати не вистачає для того, щоб належним чином забезпечувати сина самим необхідним і забезпечувати свою власну життєдіяльність . Відповідач працює, їй невідомо його місце роботи, він працездатний, отримує заробітну плату і має можливість допомагати їй в утриманні їх дитини. Доходи відповідача мінливі та нерегулярні, точно встановити розмір його доходів в неї немає можливості, тому вона вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі і має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1500 гривень щомісячно. Така сума аліментів є реальною для нього. Аліменти в такому розмірі суттєво не вплинуть на його матеріальне становище, інших утриманців у відповідача немає. Саме такий розмір аліментів буде достатній для того, щоб вона могла забезпечити дитину самим необхідним. Просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1500 гривень щомісячно на утримання сина, [PERSON], [INFO], до його повноліття, починаючи з дня подачі даної заяви. Рішення в частині стягнення аліментів в розмірі за один місяць просить звернути до негайного виконання. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених в позовній заяві, пояснила, що відповідач більше року не надає допомоги в утриманні дитини, а 1 рік і 7 місяців, як вони припинили спільне проживання. Відповідач фізично здоровий, їздить на заробітки до Києва і може надавати допомогу в утриманні дитини, але не бажає цього робити. Сину 3 роки і 6 місяців. В середньому на дитину вона витрачає 2500 грн. на місяць, це враховуючи харчування, одяг, ліки. Її зарплати недостньо для забезпечення сину належних умов проживання. У відповідача з рідних лише мати, яка пенсіонерка і неперебуває на його утриманні. Відповідач [PERSON] двічі 25.01.2019 р., 22.02.2019 р. в судове засідання не зявився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, що стверджується розпискою про вручення рекомендованого провідомлення (а.с. 18) Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст.11\~ЗУ \~« Про\~охорону дитинства»\~України та\~ст.\~141\~СК України,\~ батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України утримання дітей до досягнення\~ ними\~повноліття є обовязком обох батьків. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Прожитковий мінімум для дітей згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2019 рік» віком до 6 років, починаючи з 1 січня 2019 р. встановлений в розмірі 1626 грн. Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відтак обоє з батьків зобов'язані спільно забезпечити отримання дитиною прожиткового мінімуму. Сторони перебували в шлюбі. 05 серпня 2015 року в них народився син [PERSON], що стверджується його свідоцтвом про народження (а.с. 6). Син проживає з матір'ю і перебуває на її утриманні, що стверджується довідкою виконавчого комітету Ворошилівської сільської ради № 1088 від 10.12.2018 року (а.с. 3) та актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 10.12.2018 року (а.с. 2). Позивачка працює вчителем в Ворошилівській ЗШ 1-3 ступенів, отримує заробітну плату, однак її недостатньо для забезпечення належного прожиткового рівня проживання позивачки і дитини. Відповідач молодого віку, працездатний, в нього мати пенсіонерка, а тому може надавати допомогу на утримання дитини. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved