Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON] до [PERSON] про усунення його від права на спадкування частки майна після смерті [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] , який помер [INFO] , вони проживали в [ADDRESS] , де і продовжує натепер проживати. В зазначеній квартирі також проживали [PERSON] (свекор) та [PERSON] (свекруха). [PERSON] померла [INFO] , а [PERSON] помер [INFO] . Вона з дітьми постійно проживала зі спадкодавцями, та є зареєстрованою у даній квартирі. Відповідач [PERSON] , має частку в квартирі, та не проживає і не проживав ні на час смерті своєї матері [PERSON] ні на час смерті свого батька [PERSON] , які в силу свого віку та тяжкої хвороби потребували систематичної допомоги та догляду. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина на його частку майна. До складу спадкового майна належить частка квартири в [ADDRESS] . Відповідно до ст.ст.\~1222,\~1223,\~1261 ЦК України\~ її неповнолітня дочка є спадкоємцем за правом представлення першої черги за законом та відповідач. За\~ст.ст. 202, 203 Сімейного Кодексу України\~ повнолітні дочка та син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. Таким чином, відповідач [PERSON] відповідно до приписів вищезазначених норм цивільного законодавства, мав безумовні обов`язки утримувати свого батька [PERSON] , який був непрацездатним і потребував матеріальної допомоги. За висновками МСЕК потребував постійного стороннього догляду, лікування, спостереження лікарями. Лікування, догляд за ним потребували значних коштів, уваги, часу. Тому вона, як невістка, сама зі своїми дітьми допомагала в лікуванні та догляді за хворим [PERSON] . Відповідач ухилявся від виконання своїх обов`язків, жодного разу він не провідував ні батька ні матір, на похорони не приїздив, не надавав жодної допомоги на підтримування життєдіяльності [PERSON] .. Він працездатний, спілкувався з батьком виключно по телефону, працював, був добре усвідомлений про тяжкий перебіг хвороб [PERSON] . Відповідач допомоги в поховані [PERSON] та оплаті ритуальних послуг не надавав. Посилаючись на викладене, позивачка просила усунути відповідача від права на спадкування. Під час розгляду справи позивачка та її представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали, просили про їх задоволення. Відповідач у судове засідання не з`явився, на оголошення в пресі не відгукнувся, заперечень, відзиву, пояснень не подав. Вислухавши пояснення позивачки та її представника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. 04.03.2004 [PERSON] та [PERSON] (позивачка зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.13). Згідно копії свідоцтва про народження у подружжя [PERSON] , народилась дочка [PERSON] ( [INFO] ) (а.с.12). Згідно копії свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] (а.с.19). Батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] (а.с.15) [PERSON] помер [INFO] (а.с.20), [PERSON] померла [INFO] .(а.с.21), тобто після смерті їх сина та чоловіка позивачки - [PERSON] . [PERSON] [INFO] є внучкою спадкодавців [PERSON] та [PERSON] і має право на спадщину за правом представлення. З довідки Комарнівської міської ради Городоцького району Львівської області вбачається, що [PERSON] (спадкодавець) до дня смерті проживав за адресою [ADDRESS] , разом з ним за вказаною адресою зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.22,24), проживала [PERSON] , яка доглядала до смерті [PERSON] (а.с.23). Згідно з виписними з медичної картки [PERSON] хворів цукровим діабетом 2 типу , 09.05.2019 після втрати свідомості був поміщений в лікарню із загальним станом важкий, по 24.05.2019 хворий [PERSON] продовжував лікуватися, діагноз церебральна кома 1-11 ступені, мав безпорадний стан, неспроможний себе доглянути. (а.с. 25,.27,.76.,77). Актами Комарнівської міської ради Городоцького району підтверджено, що [PERSON] (відповідач) зареєстрований за місцем проживання спадкодавця, однак на протязі багатьох років не з`являвся до батьків.(а.с.28-30) Допитана у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] суду показала, що є своячкою спадкодавця та відповідача, останній давно не появлявся до своїх батьків, спадкодавець [PERSON] тяжко хворів, систематично потребував сторонньої допомоги, сам неспроможний був себе доглянути, за ним догляд здійснювала невістка [PERSON] зі своїми синами, вони надавали хворому постійно допомогу, займались його лікуванням. Відповідач зі своїм батьком спілкувався лише по телефону, на похорони не приїздив. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України,\~ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відносини спадкування врегульовані діючим\~ЦК України, згідно зі ст. 1216 якого, спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла спадкодавця, до інших осіб спадкоємців. Відповідно до ч. 1\~ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За правилами ч.5\~ст. 1224 ЦК України\~суду надано право усунути особу від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Виходячи зі змісту ч. 5\~ст. 1224 ЦК України\~та з урахуванням роз`яснень, наданих у п. 6\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило ч. 5\~ст. 1224 ЦК України\~стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до \~СК України\~не були зобов`язані утримувати спадкодавця. При цьому, під безпорадним станом, як це роз`яснено в абз. 3 п. 6\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Разом з тим, під час вирішення спору насамперед підлягає з`ясуванню питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. Отже, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до ч. 5\~ст. 1224 ЦК України\~має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Таким чином, лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Судом взято до уваги і висновки Верховного суду України у справі\~\~№ 591/1405/18, в якій суд досліджував питання усунення від права на спадкування. Зокрема зазначено, що ВС зауважив, що під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Враховуючи вище наведене та положення ч. 1, 3\~ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, приймаючи до уваги пояснення сторони позивача, свідка та

Outcome: approved