Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, покладених на нього законом, а саме не піклується про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріально не забезпечує дитину, хоча рішенням суду на нього покладений обов'язок сплачувати аліменти у розмірі ? частини доходу щомісячно. Позивачка та її представник [PERSON] (ордер серії ОД № 319186 від 12.03.2018 р) у судове засідання не з'явились, до суду надійшла заява від представника позивачки з проханням розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач у підготовче судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав.. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - служби по справам дітей Ренійської районної державної адміністрації у судове засідання не з'явився, направив до суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав та заяву про розгляд справи без його участі. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: копія свідоцтва про народження [PERSON], батько - [PERSON], мати - [PERSON]; довідка про укладення шлюбу № 62 від 15.02.2017 р. між [PERSON]. та [PERSON]; копія рішення Євпаторійського міського суду Автономної Республіки Крим від 27.07.2011 р. про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], прізвище позивачки після розірвання шлюбу - «[PERSON]»; виконавчий лист від 29.08.2011 р. про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON]; лист [PERSON] до відділу ДВС Ренійського районного управління юстиції про надання інформації про стягнення заборгованості по аліментам з [PERSON] від 20.02.2014 р.; заява [PERSON] до відділу ДВС Ренійського районного управління юстиції про повернення виконавчого листа від 26.02.2018 р.; нотаріально посвідчена заява [PERSON] про надання згоди на позбавлення його батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]; довідка КП «Дошкільного учбового закладу «Якорьок» від 17.10.2013 р., згідно якої [PERSON] відвідувала дитячий садок з 25.08.2010 р., батько дитини не відвідував садок, не приймав участі у вихованні доньки; висновок органу опіки та піклування Ренійської РДА від 14.11.2018 р. про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO] Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що батьками малолітньої [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 20.11.2007 р.). 27.07.2011 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, прізвище дружини після розірвання шлюбу - «[PERSON]». Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати із матір'ю, також із відповідача було стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі ? усіх видів його доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму, щомісячно. На даний час дитина мешкає в смт. Новоозерне, м. Євпаторія, АР Крим. З 25.08.2010 р. [PERSON] відвідувала дошкільний учбовий заклад «Якорьок» та за весь цей час батько [PERSON] жодного разу не відвідував дитячий садок, не цікавився виховним процесом доньки, ці обставини підтверджуються довідкою КП «Дошкільного учбового закладу «Якорьок» від 17.10.2013 р.. Аліменти на утримання доньки відповідач не сплачував, матеріально дитину не забезпечує, дитина знаходиться на повному утриманні позивачки та її чоловіка, їй забезпечено всіма необхідними речами, створенні умови для навчання. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Ст. 6 Декларації прав дитини проголошує, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Конвенцією про права дитини, що ратифікована Постановою ВРУ N 789-Х11 ( 789-12) від 27.02.91 р. та ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них, дитина має право на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки що до своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного із них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст. 164 ч. 1 п. 2 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року з послідуючими змінами від 19.12.2008 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вказано, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як було встановлено судом, відповідач по справі є батьком малолітньої [PERSON], [INFO] Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матір'ю в смт. Новоозерне, м. Євпаторія, АР Крим, де відвідувала дошкільний учбовий заклад «Якорьок» та їй створені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Відповідач за цей період не виявляв бажання спілкуватись із донькою та приймати участь у її вихованні, хоча жодних перешкод у спілкуванні з донькою позивачкою не створювались, матеріально доньку не підтримує, не цікавиться здоров'ям дитини, успіхами у навчанні. На сьогоднішній день дитина достатньо розуміє про те, що батько виїхав та не цікавиться її життям, у зв'язку з чим втрачені будь - які почуття до нього. Крім того відповідач добровільно дав згоду на позбавлення його батьківських прав по відношенню до своєї малолітньої доньки, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою, та свідчить про його свідоме небажання виконувати свої обов'язки по вихованню дитини. Нехтування батьківськими обов'язками з боку батька, принижує гідність доньки, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті доньки як з моральної, так і з правової точки зору, таким чином, орган опіки та піклування Ренійської районної державної адміністрації вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Оскільки нехтування відповідача своїми батьківськими обов'язками носять свідомий характер, крім того відповідач по справі дав згоду на позбавлення його батьківських прав, з урахуванням висновку органу опіки та піклування Ренійської РДА, суд приходить до висновку, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO], буде відповідати інтересам дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати у сумі 704 грн. 80 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved