Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом та просила суд визнати за нею право власності на 1/8 частину домоволодіння по вул. Житомирська, 186 в м. Одеса, в порядку спадкування, після мого батька [PERSON] померлого 16.05.2015р. В судове засідання позивачка не зявилась, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій він вказав, що визнає позовні вимоги в повному обсязі та просить розглядати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовна вимога підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 16.05.2015р. помер батько позивачки - [PERSON], що проживав за адресою: [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина в виді частини домоволодіння по вул. Житомирська, 186 в м. Одесі, яку він прийняв, як спадкоємець першої черги, після смерті своєї матері [PERSON], у вигляді належної їй 62/100 частини дому №186 по вул. Житомирська в м. Одесі, згідно свідоцтва про право на спадщину у порядку спадкування за законом виданого Шостою одеською державною нотаріальною конторою 12.09.1978р. №2-4712. Згідно договору дарування від 15.03.2002р. 38/100 частини зазначеного домоволодіння належать тітці позивачки - [PERSON]. Згідно рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21.10.2005р., 37/100 частини зазначеного домоволодіння належать [PERSON] Згідно з рішенням Малиновського районного суду м. Одеси №251/13058/17 від 31.10.2017р., [PERSON] разом з [PERSON] прийняли спадщину в рівних частках після смерті батька [PERSON] Таким чином, кожен із спадкоємців успадкував по 1/8 частці у спірному майні (1/4:2). На теперішній час, позивачка фактично вступила у володіння спадковим майном, проживає в ньому, робить в ньому поточний ремонт, оплачує комунальні послуги. Однак, нотаріусом відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що є розбіжності у долях співвласників. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 2008 року, ст. 50 Закону України «Про нотаріат», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 1236 ЦК України, заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Також, ст. 1258 вказаного Кодексу передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 11 Постанови пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. При вказаних обставинах суд вважає за необхідне задовольнити позов [PERSON], шляхом визнання за нею право власності на 1/8 частину домоволодіння по вул. Житомирська, 186 в м. Одеса, в порядку спадкування, після її батька [PERSON], померлого 16.05.2015р.

Outcome: approved