Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача суму позики в розмірі 800 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 30.11.2015 складає 20560 грн. Свій позов мотивує тим, що 30.11.2015 між її неповнолітньої дочкою [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, за яким вона передала у власність відповідача 800 доларів США, а він зобовязався повернути гроші в строк, передбачений розпискою, а саме до 31.12.2015, однак в зазначений строк гроші не повернув. Позивачка в судовому засіданні на задоволенні позову наполягала та пояснила, що її неповнолітня дочка передала відповідачу 800 доларів США, на що [PERSON] написав розписку та зобовязався повернути гроші до 31.12.2015, однак до теперішнього часу гроші не повернув. Представник позивачки адвокат [PERSON] в судовому засіданні на задоволенні позову наполягав та пояснив, що неповнолітня дочка позивачки надала в борг відповідачу 800 доларів США, на що він написав розписку, позичену суму зобовязався повернути в строк, передбачений розпискою, однак до теперішнього часу борг не повернув. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти позову та пояснив, що дійсно 30.11.2015 дочка позивачки надала в борг йому грошові кошти в сумі 800 доларів США, а він написав розписку та зобовязався гроші повернути до 31.12.2015, однак до теперішнього часу у нього грошей не має, тому не в змозі повернути борг, просить почекати ще шість місяців і він віддасть всю суму боргу. Суд, вислухавши пояснення позивачки та її представника, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. 30.11.2015 між [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, згідно з умовами договору відповідач взяв в борг грошову суму в розмірі 800 доларів США та надав їй розписку, в якій зазначено строк повернення грошей до 31.12.2015, про що свідчить оригінал розписки в матеріалах справи/а.с.25/. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідач зобовязання за вказаною розпискою належним чином не виконав, а саме не повернув гроші в зазначений в розписці строк. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У даному випадку суд приймає письмову розписку [PERSON], як підтвердження укладення між сторонами договору позики на вказаних в ній умовах. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач суму боргу позивачці не повернув, тобто прострочив виконання взятих на себе грошових зобовязань. Відповідно до ч.2, 3 ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає; наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Судом встановлено факт неналежного виконання відповідачем свого зобовязання стосовно погашення заборгованості. Частиною 1 ст. 598 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Отже судом встановлено, що відповідач суму боргу в розмірі 800 доларів США [PERSON] та її законному представнику [PERSON], яка є позивачкою по справі, не повернув, чим порушив взяті на себе зобовязання. Відповідно до курсу НБУ станом на 30.11.2015 офіційний курс долара США, встановлений НБУ складає 25,7 грн. за 1 долар США/а.с.10/, а тому 800 доларів США х 25,7 грн. = 20560 грн. Отже сума позики, що підлягає стягненню з відповідача складає 20560 грн. Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути борг в розмірі 20560 грн. Згідно\~ч. 3 ст. 88 ЦПК України\~з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved