Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості із заробітної плати, і в обґрунтування позовних вимог вказала про те, що вона з 19.08.1980 року і по теперішній час перебуває у трудових відносинах з відповідачем. Протягом тривалого часу відповідач несвоєчасно проводить виплату заробітної плати, посилаючись на скрутне матеріальне становище. Відповідачем нараховано, але не виплачено заробітну плату у розмірі 22991,52 грн. Заборгованість становить: за жовтень 2018 року - 3403,00 грн., листопад 2018 року - 3402,00 грн, січень 2019 року - 1988,00 грн., лютий 2019 року - 1272,00 грн. Загалом, за вказаний період заборгованість становить 10065,00 грн. Тому позивачка змушена звернутись до суду і просить сягнути з відповідача на її користь заборгованість з заробітної плати в розмірі 10065,00 грн. Позивачка у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши письмові матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивачка з 19.08.1980 року по теперішній час перебуває у трудових відносинах з відповідачем (а.с. 10). Протягом тривалого часу відповідач несвоєчасно проводить виплату заробітної плати, посилаючись на скрутне матеріальне становище. Заборгованість з заробітної плати становить: за жовтень 2018 року - 3403,00 грн., листопад 2018 року - 3402,00 грн, січень 2019 року - 1988,00 грн., лютий 2019 року - 1272,00 грн. Загалом, за вказаний період заборгованість становить 10065,00 грн.., що підтверджується розрахунковим листком, наданими АТ «Сумське НВО» (а.с.11-13). Приписами ст. 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. З огляду на викладене, порушене право позивачки підлягає захисту, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги позивачки задовольнити, стягнувши з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на її користь заборгованість по заробітній платі за період: жовтень 2018 року - листопад 2018 року, січень 2019 року - лютий 2019 року в розмірі 10065,00грн. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 840,80 грн.

Outcome: approved