Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 27 липня 2014 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку, надвірних споруд і будов та земельної ділянки, які розташовані по вул. Воєводино, № 48 в с. Т.Пасіка Перечинського району Закарпатської області. Для оформлення спадщини за померлою та отримання свідоцтва про право на спадщину на вказане майно вона звернулася до нотаріуса, однак їй було відмовлено в оформленні такої за відсутністю правовстановлюючих документів на дане майно, тому просить позов задовольнити. У судове засідання позивачка не зявилася, однак подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання також не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 27 липня 2014 року померла мати позивачки [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №175283, виданим 29 липня 2014 року виконкомом [PERSON] сільської ради Перечинського району Закарпатської області, актовий запис № 23 (а. с. 15, 16, 17). Також встановлено, що згідно довідок [PERSON] сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 1485 від 11 листопада 2015 року та № 1420 від 22 жовтня 2015 року, головою дворогосподарства № 48 по вул. Воєводино в с. Т.Пасіка Перечинського району Закарпатської області була [PERSON], яка померла 27 липня 2014 року, де на день її смерті була зареєстрована донька [PERSON], [INFO] (а. с. 23-26). Згідно ст. ст. 1216 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з відповіді Перечинської державної нотаріальної контори №304/0-6 від 21 грудня 2015 року, спадкова справа стосовно спадкодавця [PERSON], яка померла 27 липня 2014 року у Перечинській державній нотаріальній конторі не заведена (а. с. 36). Згідно повідомлення Перечинської державної нотаріальної контори за вих. №266/01-16 від 13 листопада 2015 року, позивачці [PERSON] було відмовлено у оформленні спадщини, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадковий будинок (а. с. 27). Як розяснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] постійно проживала з покійною матірю у спадковому будинку на час відкриття спадщини, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не відмовилася від неї, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Отже враховуючи те, що позивачка [PERSON] прийняла спадщину за законом за спадкодавцем [PERSON], однак у неї існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved