Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що вона з відповідачем проживала без реєстрації шлюбу з 2012 року. Від цивільного шлюбу мають малолітнього сина- Надточого [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинено з лютого 2017 року. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Перебуваючи в декретній відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, позивачка має скрутне матеріальне становище та не може сама забезпечити дитину в повній мірі. Просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня звернення до суду. Стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання до досягнення дитиною- Надточим [PERSON], [INFO], 3-х річного віку у твердій грошовій сумі- 500,00грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду. В судове засідання позивачка не зявилась. До суду надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. На позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився по невідомим суду причинам. Про час розгляду справи повідомлений своєчасно. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка- батька дитини до досягнення дитиною трьох років Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], відповідач являється його батьком. Згідно довідки, виданої Комишуваською селищною радою Оріхівського району Запорізької області, [PERSON] проживає за адресою: селище Комишуваха, Оріхівського району Запорізької області, вул. Хмельницького Богдана, 78/2 разом зі своїм сином [PERSON]. Стаття 27 Конвенції про права дитини\~від 20 листопада 1989року, ратифікованої Постановою ВР№ 789-XII від 27.02.91р.\~визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як вбачається з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи обставини справи, те, що відповідач не надав доказів того, що він не має змоги сплачувати аліменти в тому розмірі, що просить позивачка, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання дитини та її утримання обгрунтовані і підлягають задоволенню. Крім того, ч. 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] судовий збір у розмірі 640,00грн.

Outcome: approved