Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що останній являється батьком малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Вказує, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей їй в добровільному порядку не надає, хоча може, так як інших непрацездатних утриманців в нього немає, а тому просила позов задовольнити та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі по 800 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та просив призначити стягнення аліментів в розмірі по 400 гривень щомісячно на кожну дитину. Суд, дослідивши матеріали справи та подану заяву, вважає, що позов слід задовольнити частково. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON]. є батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], згідно свідоцтв серії [NUMBER] та [NUMBER] виданих виконавчим комітетом Брусницької сільської ради, Кіцманського району, Чернівецької області. Крім того, встановлено, що згідно довідки №1893 виданої 20.07.2015 року виконавчим комітетом Брусницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, на утриманні [PERSON], [INFO], жительки с. Остра Кіцманського району Чернівецької області знаходяться малолітні діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до чч. 1, 2, ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912» від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно постанови Кабінету Міністрів України №146 від 26.02.1993 року, утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, окрім того утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, але не менше 30% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини згідно вимог ст. 182 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладених обставин та досліджених письмових доказів у справі,

Outcome: partial