Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 13.02.1999 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Тростянецької райдержадміністрації Сумської області між сторонами був зареєстрований шлюб, який рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 22 грудня 2011 року розірвано. Під час проживання в шлюбу сторонами було придбано домогосподарство по [ADDRESS], згоди про добровільний поділ якого при розірванні шлюбу досягнуто не було, внаслідок чого право власності позивачки є порушеним. Тому вона звернулася до суду та просила поділити між сторонами майно, що є їх спільною сумісною власністю, виділивши їй та колишньому чоловіку по ? частині зазначеного домогосподарства. В судовому засіданні позивачка змінила та уточнила свої позовні вимоги, просила суд поділити спільно нажите майно без подалу в натурі і визнати за нею та за відповідачем право власності на спірне домогосподарство по ? частині житлового будинку, надвірних споруд та земельної ділянки кожному. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином. З паспорта, картки (а.с. 7-8), досліджених в судовому засіданні вбачається, що позивачкою є [PERSON] [INFO], і/н [NUMBER]. З свідоцтв (а.с.9-10), досліджених в судовому засіданні вбачається, що 13.02.1999 року в відділі РАЦС Тростянецької райдержадміністрації Сумської області між сторонами був зареєстрований шлюб, а [INFO] року у сторін народилася дочка [PERSON]. З рішення (а.с. 11), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що 22.12.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Неповнолітню [PERSON], [INFO] залишено на проживання з матір'ю. З технічного паспорта, довідки (а.с. 12-17), досліджених в судовому засіданні вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу від 01.12.2005 року у власності [PERSON] перебуває домогосподарство по [ADDRESS], інвентаризаційною вартістю 69 621 грн. 00 коп., до складу якого входять: житловий будинок під літ. «А» - 1979 року будови - цегляний - загальною площею - 39,6 кв.м., житловою - 18,7 кв.м. вартістю 35 627 грн. 00 коп.; погріб цегляний під літ. «п/г» вартістю - 2 489 грн. 00 коп.; сарай цегляний під літ. «Б» вартістю - 9 062 грн. 00 коп.; літня кухня цегляна під літ. «В» вартістю - 8 059 грн. 00 коп.; убиральня дощата під літ. «Г» вартістю - 557 грн. 00 коп.; сарай дерев'яний обкладений цеглою під літ. «Д» вартістю - 3 193 грн. 00 коп.; сарай дерев'яний під літ. «Е» вартістю - 258 грн. 00 коп.; сарай цегляний під літ. «Ж» вартістю - 3 718 грн. 00 коп.; навіс дощатий під літ. «З» вартістю - 1 337 грн. 00 коп.; гараж дерев'яний під літ. «К» вартістю - 3 604 грн. 00 коп.; огорожа з дощок під літ. «№ 1-2» вартістю - 1 717 грн. 00 коп. З довідки та витягу (а.с. 42-43), досліджених в судовому засіданні вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу від 01.12.2005 року у власності [PERSON] перебуває 100/100 частин земельної ділянки загальною площею 0,2185 га, розташованої в [ADDRESS]. З них: 0,0595 га, вартістю 24 377 грн. 15 коп.для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд - 0,0595 га, вартістю 24 377 грн. 15 коп., кадастровий номер 5922985800:02:001:1046, державний акт на право власності на земельну ділянку ЯГ № 280518 та 0,1590 га, вартістю 2 918 грн. 29 коп.для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5922985800:02:001:0046, державний акт на право власності на земельну ділянку ЯГ № 280519. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява обґрунтована, між сторонами мають місце сімейні правовідносини і позов підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що 13.02.1999 року в відділі РАЦС Тростянецької райдержадміністрації Сумської області між сторонами був зареєстрований шлюб, який рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 22 грудня 2011 року розірвано. Під час проживання в шлюбу сторонами було придбано домогосподарство по [ADDRESS], до складу якого входять житловий будинок, надвірні споруди та земельні ділянки, проте згоди про добровільний поділ спільно нажитого майна при розірванні шлюбу між сторонами досягнуто не було, внаслідок чого право власності позивачки є порушеним. Вказані обставини встановлені з пояснень позивачки та з матеріалів справи. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям під час шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно вимог ст.ст. 60-61 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Об»єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту. Згідно вимог ст.ст. 69-71 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Суд враховує те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, заяви про розгляд справи за його відсутності чи про відкладення її розгляду. Крім цього, суд приймає до уваги те, що позивачка не заперечує проти ухвалення рішення у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Також суд бере до уваги, що згідно вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що в судовому засіданні позивачкою було доведено те, що вона проживала з відповідачем в шлюбі, під час якого були придбані житловий будинок, надвірні споруди та земельні ділянки, проте згоди про добровільний поділ спільно нажитого майна при розірванні шлюбу між сторонами досягнуто не було, внаслідок чого право власності позивачки є порушеним, поскільки ці обставини були підтверджені не тільки її поясненнями а й матеріалами справи (а.с. 9-17, 42-43). В той же час відповідачем в судовому засіданні доводи позивачки спростовані не були, обставин, які б підтверджували, що домогосподарство по [ADDRESS] не є спільно нажитим майном і поділу не підлягає не наведено, доказів про існування домовленості чи шлюбного договору, які б визначали нерівність часток подружжя в спільному майні не зазначено. Тому, суд бере до уваги, що подружжя має право на поділ майна, що належить їм на праві спільної власності, що цей поділ повинен проводитись на засадах рівності часток сторін і вважає необхідним задоволити позов [PERSON] в повному обсязі. Відшкодування судових витрат суд вважає необхідним вирішити в силу вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved