Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], у якому просила стягнути з відповідача по справі на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, мотивуючи свої вимоги наступним. 06.05.2006 року позивачка з відповідачем зареєстрували шлюб. Від спільного подружнього життя мають двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них з відповідачем не склалося, з грудня 2015 року проживають окремо. Діти проживають разом з позивачкою і знаходяться на її утриманні. З грудня 2015 року відповідач добровільно не допомагає фінансово утримувати їхніх спільних дітей, а тому вона вимушена звернутися до суду. Позивачка в судовому засіданні відсутня, надала заяву про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні відсутній, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. За таких підстав, суд вважає можливим справу розглянути у відсутності сторін, на підставі наявних письмових доказів. Судом встановлено, що у сторін є спільні діти, син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І ЕЛ № 162253 від 07.11.2014 року та донька [PERSON], [INFO],що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І ЕЛ № 089897 від 26.05.2010 року. Діти проживають з матірю, що підтверджується довідкою Корюківської міської ради Чернігівської області № 9828 від 28.11.2017 року. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За приписами ч.1,2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, (у редакції Закону України від 17 травня 2017 року N 2037-VIII) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 182 СК України, (у редакції Закону України від 17 травня 2017 року N 2037-VIII) при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що позов підлягає повному задоволенню. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на утримання вказаних дітей аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 07 грудня 2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У зв'язку із задоволенням позовних вимог з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved