Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 08 серпня 2008 року між нею та відповідачем зареєстрований шлюб, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO]. Починаючи з липня 2014 року відносини між ними повністю припинені, спільне господарство між ними не ведеться, у зв`язку з різними поглядами на життя та несумісністю характерів. Просила шлюб між нею та відповідачем розірвати та стягнути з останього аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі. В свудове засідання позивачка не з`явилась, надала до суду заяву в якій позов підтримала змінивши позовні вимоги щодо стягнення аліментів, просила стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно від дня пред'явлення позову до досягнення ним повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розгляд справи просила провести за її відсутністю. Відповіда в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій позов визнав не заперечував проти його задоволення, розгляд справи просив провести за його відсутністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб між сторонами зареєстровано виконкомом Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області 08 серпня 2008 року, актовий запис № 35. З матеріалів справи вбачається, що вони не проживають однією сім'єю та не ведуть спільного господарства з липня 2014 року. Сімейне життя не склалось внаслідок різних поглядів на життя та несумісністю характерів. Таким чином, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін та їхній дитині, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 181, 182 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, і не можуть бути меншими, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач з позивачем та діитиною не проживає з липня 2014 року. За таких обставин, з урахування повідомлених сторонами обставин та визнання позову відповідачем, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача на утримання малолітнього сину аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, від дня пред'явлення позову до досягнення ним повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. та на користь позивача понесені нею судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі ст. ст. 112, 180-182, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved