Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що у 2019 році вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачкою. На підставі цього просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивачка не з`явилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу в її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20 червня 2006 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №494, [PERSON] народився [INFO] , батьком дитини зазначено [PERSON] . З інформації про реєстрацію місця проживання матері/батька з дитиною № 16-13.07-0574, виданої управлінням з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради 10.07.2020 року вбачається, що [PERSON] разом з сином [PERSON] мешкають за адресою: [ADDRESS] . За змістом ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого1991 року, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За ст. 27 Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вищенаведені норми права, а також те, що на утриманні позивачки перебуває малолітній син, якого відповідач зобов`язаний утримувати, суд вирішив, що позовні вимоги [PERSON] , стягнувши аліменти з відповідача у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку підлягають задоволенню.

Outcome: approved