Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що їй, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], дана обставина підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, яке видане державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області 29.07.1997 року, реєстровий номер 3- 4109 та зареєстровано в Ірпінському міському Бюро технічної інвентаризації Київської області 30.07.1997 року. Відповідач по справі, [PERSON] є колишнім чоловіком її онуки - [PERSON], шлюб з якою розірвано на підставі рішення Ірпінського міського суду Київської області від 25.07.2012 року, яке набрало законної сили. В квартирі, належній їй на праві приватної власності [ADDRESS] зареєстровані та проживають - онука - [PERSON], [PERSON] та неповнолітній правнук [PERSON]. Відповідач, [PERSON] проживаючи у спірній квартирі чинить їй перешкоди у розпорядженні її приватною власністю, а саме квартирою [ADDRESS]. Між нею, позивачем та відповідачем не було домовленостей, які б встановлювали інші ніж передбачені законодавством умови користування жилим приміщенням. В будь - яких сімейних відносинах із відповідачем вона не перебуває, він не є членом її сім'ї, оскільки вона проживаю в іншій квартирі, вони не пов'язані з ним спільним побутом і не мають взаємних прав та обов'язків, тому вважати, їх членами однієї сім'ї підстав не має. З огляду на викладене, вона як власник квартири, в якій проживає відповідач, має право вимагати від останнього усунення перешкод у користуванні та розпорядженні житлом, що належить їй на праві власності, зокрема, шляхом виселення з нього. У зв'язку з вищевикладеним, просить суд виселити відповідача - [PERSON] з квартири [ADDRESS] без надання іншого приміщення та стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати по справі. Позивач та його представник в судовому засіданні, позов підтримали в повному обсязі та просили його задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується оголошенням в газеті «Ірпінський вісник». Причини неявки не повідомив, за таких умов, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та винести заочне рішення в даному судовому засіданні, на підставі наявних доказів у справі. Третя особа по справі в судове засідання з'явилась, позов підтримала повністю та просила задоволити. Суд вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов, підлягаючим до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що позивачці на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], дана обставина підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, яке видане державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області 29.07.1997 року, реєстровий номер 3 - 4109 та зареєстровано в Ірпінському міському Бюро технічної інвентаризації Київської області 30.07.1997 року. Відповідач по справі, [PERSON] є колишнім чоловіком її онуки - [PERSON], шлюб з якою розірвано на підставі рішення Ірпінського міського суду Київської області від 25.07.2012 року, яке набрало законної сили. В квартирі, належній їй на праві приватної власності [ADDRESS] зареєстровані та проживають - онука - [PERSON], [PERSON] та неповнолітній правнук [PERSON]. Відповідач, [PERSON] проживаючи у спірній квартирі чинить їй перешкоди у розпорядженні її приватною власністю, а саме квартирою [ADDRESS]. Між позивачем та відповідачем не було домовленостей, які б встановлювали інші ніж передбачені законодавством умови користування жилим приміщенням. В будь - яких сімейних відносинах із відповідачем вона не перебуває, він не є членом її сім'ї, оскільки вона проживаю в іншій квартирі, вони не пов'язані з ним спільним побутом і не мають взаємних прав та обов'язків, тому вважати, їх членами однієї сім'ї підстав не має. З огляду на викладене, вона як власник квартири, в якій проживає відповідач, має право вимагати від останнього усунення перешкод у користуванні та розпорядженні житлом, що належить їй на праві власності, зокрема, шляхом виселення з нього. Згідно ст. 321 ЦК України право приватної власності є непорушним. У відповідності до ст.386 ЦК України право власності на Україні охороняється законом. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення дій, які можуть порушити його права, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Стаття 383 ЦК України передбачає, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч. І ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Таким чином, заявлені позовні вимоги про виселення підлягають до задоволення. На підставі наведеного ст.ст. 15, 16, 317, ч. І ст. 319, ч.І ст.321, ст.ст. 383, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст. 150, 156 Житлового кодексу Української РСР, ст. 3 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved