Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі , який був розірваний 12 травня 2009 року . За рішенням Роменського міськрайонного суду стягувались аліменти на його утримання. 21 травня 2017 року син досяг повноліття, тому стягнення аліментів на його утримання припинилось . після досягнення сином повноліття він продовжує навчання за денною формою навчально - наукового інституту права СумДУ спеціальності «право» на оплатній основі. Згідно договору про надання освітньої послуги вона сплачує за навчання сина в період з 2018-2019 року 16200 грн., а за період з 2019-2020 р. 18200 грн. на рік. Син самостійного заробітку не має, а відповідач матеріальної допомоги на його утримання добровільно не надає. Вона не може самостійно належним чином забезпечувати сина всім необхідним для забезпечення можливості продовжувати навчання. Хоча відповідач офіційно ніде не працює, їй відомо, що він матеріально забезпечений, так як займається господарською діяльністю за цивільно-правовими договорами. Таким чином відповідач отримує доходи, але проконтролювати дійсний розмір його доходів неможливо, оскільки він не зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності у встановленому законом порядку. Інші утриманці у відповідача відсутні, він є працездатним, має задовільний стан здоровя. Тому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1200 грн., щомісячно, починаючи з дня предявлення цього позову і по час закінчення ним навчання, але не більше як до двадцяти трьох років. В судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення. Заяв про відкладення розгляду справи, чи заперечень проти позову від нього до суду не надійшло. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився , хоча належним чином був повідомленим про час та місце розгляду справи. Від нього до суду надійшла заява, в якій просив справу слухати без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовільнити. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши докази по справі вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який розірвано 12 травня 2009 року , що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-БП № 035845 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. У свідоцтві про його народження батьком вказаний відповідач (а.с. 4). Відповідно до довідки № 103 від 2 жовтня 2017 року [PERSON] навчається і є студентом 2 курсу навчально-наукового інституту прав денного відділення СумДУ спеціальності «Право». Навчається на умовах повної оплати. Термін навчання з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2010 року (а.с.5). Згідно договору про надання освітньої послуги з підготовки фахівців з вищої освіти між Сумським державним університетом та фізичною особою від 1 вересня 2016 року вартість навчання [PERSON] вказана за 2018-2019 навчальні роки 16200 грн., а за 2019 2020 навчальні роки 18200 грн. (а.с.6-7). Судом встановлено, що дитина знаходяться на утриманні позивачки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання повнолітньої дитини. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У пункті 20 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №3\~від 15\~травня 2006\~року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу\~України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.1, ч. 2 ст.200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом, [PERSON] , [INFO] навчається у навчально-науковому інституті права денного відділення СумДУ спеціальності «Право» на умовах повної оплати . Позивачка одна несе витрати по утриманню сина і немає достатніх коштів для витрат на його навчання та розвитку, самостійно утримувати сина в повному обсязі вона не спроможна. Доказів, про неможливість сплачувати аліменти на період навчання дитини, відповідач не надав. Відповідачем не надано до суду заперечень проти позову, та не надано документів про його стан здоровя, матеріальне становище , наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина. Враховуючи, що [PERSON] є повнолітнім, на даний час продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання сина в розмірі 1200 грн., починаючи з дня пред'явлення позову і до закінчення нею навчання. Виходячи з критеріїв розумності та справедливості , суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у такому розмірі. Такий розмір аліментів є розумним і необхідним для забезпечення мінімальних потреб, необхідних для виховання і утримання сина , який продовжує навчання. Оскільки позивачка просить не допускати негайне виконання рішення суду, то суд вважає, що не потрібно застосовувати вимоги ст. 430 ЦПК України про негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за місяць. Відповідно ст.\~141\~ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved