Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом про зміну розміру аліментів на утримання дитини, вказавши, що з 15.09.2001 року по 10.07.2009 року вона перебувала у шлюбних відносинах з відповідачем, вели спільне господарство. 20.01.2003 року у них народився син, [PERSON]. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 25.10.2012р. з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі 1000,00 грн. у твердій грошовій сумі. Відповідач допомогу на утримання дитини надає лише частково та не кожного місяця, не приймає участі у додаткових витратах, викликаних хворобою сина. На теперішній час позивачу стало відомо, що відповідач займається адвокатською діяльністю та працює юристом у престижній компанії у м.Києві і може в подальшому сплачувати аліменти у більшому обсязі. Також, дитина потребує коштовного лікування, йому проведена хірургічна операція, мати змушена була звільнитися, щоб його доглядати. Просить суд збільшити аліментні виплати на утримання сина [PERSON], [INFO] з 1000,00 грн. на 5000,00 грн. і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач підтримала доводи позовної заяви і просила її задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і місце слухання справи повідомлявся, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, письмових заперечень суду щодо позову не надав. Суд вважає можливим, за згодою позивачки, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст.224 ЦПК України, за відсутності відповідача. Вислухавши думку позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.01.2003 року у сторін народився син, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження 1-ЖС № 117388 (а.с.7). Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 25.10.2012р. з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі 1000,00 грн. у твердій грошовій сумі щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.6). За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05. 2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Таким чином, у разі зміни матеріального становища та сімейного стану платника аліментів, він має право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 05.02. 2014 р. (справа № 143 цс 13). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Позивачка [PERSON] не працює з 18.04.2016 року у звязку з доглядом за дитиною, що підтверджується копією трудової книжки . На теперішній час позивачу стало відомо, що відповідач займається адвокатською діяльністю та працює юристом у престижній компанії у м.Києві. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору позивачем доведено обставин, які свідчить про те, що матеріальний стан платника аліментів змінився (поліпшився), та у відповідності до ст.192 Сімейного кодексу України, суд вважає є підставою для збільшення розміру аліментів, визначених за рішенням суду. При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню із позивача на утримання дітей, суд виходить з наступного. Згідно із ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум»прожитковий мінімум - це вартісна величина для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», з 01 січня 2017 року встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Суд вважає необхідним та доцільним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 2000,00 грн. до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, визнаючи вказаний розмір аліментів справедливим та розумним. При цьому, судом також врахована реальна спроможність відповідача сплачувати аліменти в зазначеному розмірі, та достатність цієї суми, з урахуванням утримання дитини позивачем, для забезпечення належного матеріального утримання. Аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання цим рішенням законної сили, що відповідає положенням ст. 192 СК України, щодо стягнення аліментів в зміненому розмірі та роз'ясненням, викладеним у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Таким чином, враховуючи матеріальний стан відповідача, суд прийшов до висновку що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. За змістом ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 640,00 грн., від сплати якого позивач була звільнена при пред'явленні позову до суду. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial