Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеною позовною заявою, яку уточнила та просить розірвати між нею та відповідачем шлюб, зареєстрований 30.09.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лозівського міського управління юстиції Харківської області; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 600 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що дитина проживає з нею та знаходяться на її утриманні. З відповідачем не досягнуто згоди щодо матеріального утримання дітей. Спільне життя з відповідачем не склалось, збереження їх сім'ї і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим. Позивачка у судове засідання не з'явилась, однак в поданій до суду письмовій заяві просила розглядати справу за її відсутності, а також зазначила, що уточнені позовні вимоги підтримує, після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач у судове засідання не з'явився, але подав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що уточнені позовні вимоги визнає повністю, просив справу розглянути без його присутності, зазначив, що він не працює, стягнення за виконавчими документами з нього не провадяться Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що з 30.09.2006 року сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 354 (а.с.7). Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає із позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.8,10). Між сторонами немає взаєморозуміння, склалися різні погляди на життя, до примирення не спрямовані, проживають окремо, їх відносини припинили бути подружніми, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу є неможливим. Спору відносно спільно нажитого майна у них немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Так як позивач скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON]. Дитина [PERSON] знаходиться на утриманні матері, яка хоча і працює та отримує заробітну плату, але потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання дитини. Відповідач не працює, стягнення по виконавчим документам з нього не проводиться, інших утриманців не має, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Угоди про добровільну сплату аліментів на утримання дитини між сторонами не досягнуто. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивачки щодо стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved