Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить з урахуванням збільшених позовних вимог стягувати з відповідача аліменти в її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову покликається на те, що між нею та відповідачем 10.08.2012 року було укладено шлюб, від якого у них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюб між ними не розірвано, однак вони проживають окремо один від одного. На її утриманні залишився малолітній син, відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обовязків по відношенню до сина, не цікавиться його вихованням, здоровям, загальним розвитком дитини. Він не надає жодної матеріальної допомоги на утримання сина. Позивачка позовні вимоги підтримала та дала пояснення, які по суті та змісту відповідають, викладеному у позовній заяві. Відповідач відносно задоволення позову заперечив, оскільки не має змоги сплачувати запропонований позивачкою розмір аліментів, враховуючи, що він хворіє, має намір встановити групу інвалідності. Погоджується на стягнення аліментів в розмірі 600 грн.. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково. Встановлено, що в шлюбі [PERSON] та [PERSON], народився син [PERSON], [INFO]. Обовязок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, яка надає матеріальну допомогу сину, однак самостійно не може повноцінно його утримувати, оскільки несе інші витрати повязані з його фізичним, духовним та моральним розвитком, і відповідача - платника аліментів (є працездатною особою, працездатного віку), рівність прав та обов'язків обох батьків щодо дитини, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вимоги розумності та справедливості і визначає їх в розмірі, 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, що на думку суду, на даний час буде відповідати інтересам дитини, враховуючи вік та матеріальні потреби, можливості відповідача, а також те, що доходи з відрахуванням вищезгаданих витрат (аліментів на утримання дитини) повинні забезпечити йому прожитковий мінімум, визначений державою. Крім цього, суд вважає безпідставною вимогу позивачки про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі, що не менший від 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки у випадку визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України, даний мінімальний розмір не може застосовуватись, адже підлягає індексації відповідно до закону. Разом з цим, суд вважає за необхідне розяснити, що ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, - що не позбавляє позивачку чи відповідача права за наявності вказаних підстав та доказів звернутись до суду з таким позовом. Відповідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 640 грн.

Outcome: approved