Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.11.2018 року Лебединським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис 115. [INFO] у сторін народилася донька: [PERSON] . Життя з відповідачем не склалося, подружні відносини припинені з серпня 2019 року, кожен веде відокремлений спосіб життя. Донька проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач зобов`язаний надавати матеріальну допомогу для належного рівня життя дитини, але офіційно не працює, хоча є здоровою та працездатною особою, інших неповнолітніх дітей не має, тому позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання доньки в розмірі ј частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, а також аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити (а.с.16). Відповідач в судове засідання не з`явився, залишив телефонограму, у якій зазначив, що просить проводити судове засідання за відсутності (а.с.17). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16.11.2018 року у Лебединському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 115, що стверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] (а.с.6). В шлюбі народилася донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та приписи ч. ч. 7, 8ст. 7 СК України зобов`язують суд при вирішенні будь - яких питань щодо дітей виходити із якнайкращого забезпечення їх інтересів. Враховуючи потреби дитини, матеріальний стан позивача, соціально-економічні умови сьогодення, а також дані про особу відповідача, яка є працездатною особою і у змозі заробляти гроші і надавати відповідну допомогу, позицію відповідача, суд вважає за необхідне в інтересах дитини стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями статті 84 СК України передбачено право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», а саме: ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч. 2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч. 3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивач не має змоги працювати і утримувати себе. Так, враховуючи надані позивачкою докази, а також беручи до уваги те, що відповідач у заяві не заперечував проти задоволення позову, беручи до уваги відсутність заперечень відповідача стосовно його стану здоров`я та матеріального становища, наявності інших дітей або непрацездатних членів родини та інших обставин, визначених законом, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які підлягають задоволенню в повному обсязі. У зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини його доходу щомісячно до досягнення дитиною трьох років. У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. На підставі ст.141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved