Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, уточнивши який, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 24 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, позивачка просить стягнути з нього аліменти. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але подала до суду заяву, в якій вказала, що на позовних вимогах наполягає, просить справу розглядати у її відсутність та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день розгляду справи, відзив на позов не подав, а тому враховуючи заяву позивачки, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Біляївського районного суду від 24.11.2017 року (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER], виданим Дачненською сільською радою Біляївського району Одеської області 10.04.2003 року (а.с.4). Позивачка зазначає, що дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. У відповідності до ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно положень ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч. 3 ст. 181 вказаного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що обов'язок по утриманню дитини покладено на обох батьків, а тому суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частки від його заробітку (доходу) на утримання дитини. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява надійшла до суду 08.05.2018 року, а тому суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти саме з цієї дати, а не як просить позивачка з 24 листопада 2017 року.

Outcome: partial