Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з 15 червня 2018 року по теперішній час перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. [INFO] від шлюбу народився син [PERSON] . Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. На сьогоднішній день потребує постійного догляду, тому позивач позбавлена можливості працювати та забезпечувати себе та свою дитину належним чином. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій у розмірі 3000 грн. щомісячно, з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на користь та утримання позивачки в твердій грошовій у розмірі 1000 грн. щомісячно, з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка до суду не з`явилась, в матеріалах справи міститься заява про проведення розгляду справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив відповідач не надав. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 15 червня 2018 року сторони зареєстрували шлюб в Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15 червня 2018 року, актовий запис №1941. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22 лютого 2019 року, актовий запис №135. Згідно довідки №487 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб, складеної 09 липня 2020 року головою КСН «Мирний», [PERSON] , [INFO] проживає разом із сином [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . За ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. За ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За нормами ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що на час судового розгляду не встановлено обставин на спростування того, що відповідач є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, особи, які б перебували на його утримані, відсутні, і він має об`єктивну можливість виплачувати аліменти. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач може надавати допомогу на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку у заявленому позивачкою розмірі. За ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Зазначений позов поданий до суду 10 серпня 2020 року. Таким чином, позов підлягає задоволенню та з відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 3000 грн. до досягнення дитиною повноліття, а також на утримання позивачки в розмірі 1000 грн. до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову про стягнення аліментів, оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved