Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом та просила розірвати шлюб та здійснити поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнати за нею право власності на ? частину кв. № 92 в буд. № 82, по пр. Добровольського в м. Одеса. В обґрунтування вимог посилається на те, що спільне проживання з відповідачем неможливе через складні взаємини, що привели до взаємного відчуження і втрати поваги один до одного, крім того, позивачка і відповідач спільне господарство не ведуть, подружні відносини не підтримують з вересня 2016 року. Також зазначила, що з березня 2004 року по грудень 2007 року вона проживала з відповідачем однією сімєю та під час сумісного проживання вони придбали зазначену вище квартиру, реєстрація права власності на яку була оформлена на відповідача. Враховуючи, що нерухоме майно набуто під час проживання з відповідачем однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, вважає, що воно є спільною сумісною власністю подружжя, та на даний час вона бажає поділити це майно з урахуванням того, що частки у праві спільної сумісної власності є рівними. Позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач вимоги позову визнав в повному обсязі про що надав письмову заяву. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 07 грудня 2008 року, після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а.с.5). Сімя існує формально, подальше збереження сімї не можливо, оскільки подружжя спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують з вересня 2016 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] 2008р.н., який після припинення шлюбних відносин проживає з позивачкою. Відповідно до свідоцтва про зміну імені відповідач змінив прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.6). Відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 07.03.2017р. встановлено факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період з березня 2004 року по грудень 2007 року. Під час проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу було придбано квартиру [ADDRESS], відповідно до договору купівлі продажу від 05.11.2004 року посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №11854 (а.с.9). Згідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у випадку визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позовних вимог. Статтею 110 СК України, визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Згідно ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. В силу ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 61 СК України визначено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Статтею 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. На підставі п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60. 69 СК, ч. З ст. 368 ЦК). відповідно до частин 2, З ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі: грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року, визначено, що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК). На підставі ст. ст. 57, 60, 61, 69, 70, 110-113 СК України, ч.2 ст. 372 ЦК України,

Outcome: approved