Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

Позивачка звернулась з вказаним позовом до суду та просить його задовольнити та визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок загальною площею 91,70 кв.м. та житловою площею 38,60 кв.м. разом з прибудинковими спорудами: підвалом, гаражем, літним душем, вбиральнею та огорожею, розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Троїцьке вул. Леніна,67, який залишився після смерті батька [PERSON] Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 16.05.2013 року помер її батько [PERSON]. До спадковій маси належить житловий будинок за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Троїцьке вул. Леніна,67. Позивачка звернулась до державного нотаріусу з приводу отримання права власності на спадщину, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок через відсутність документу, підтверджуючого державну реєстрацію права власності на будинок, в звязку з чим, позивачка була змушена звернутись до суду. Позивачка до судового засідання зявилась, наполягала на задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Біляївського району Одеської області в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, та оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається що 16.05.2013 року помер батько позивачки [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 310134 від 30.05.2013 р. (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок, який розташований по вулиці Леніна,67, с. Троїцьке, Біляївського району, Одеської області. Спірний житловий будинок належав [PERSON] на підставі рішення Біляївського районного суду Одеської області від 26 квітня 2004 року у справі № 2-481/2004 (а.с.10). За життя [PERSON] не встиг зареєструвати своє право власності на житловий будинок, але згідно законодавства, чинного на час набуття права власності батьком на житло, судові рішення про визнання права власності на нерухомі об'єкти вважались правовстановлюючими документами. Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради №619 від 04.04.2016р. [PERSON] по день смерті 16.05.2013р. постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.21). Відповідно до п. 10 Додатку № 2 до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5, рішення суду про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна являються правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація будинків та інших об'єктів нерухомості. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1269 Цивільного кодексу передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадок, протягом встановленого законом шестимісячного терміну подає до нотаріальної контори відповідну заяву. Згідно ст. 1297 Цивільного кодексу встановлено, що спадкоємець зобов'язаний отримати свідоцтво про право на спадщину, якщо в складі спадкового майна є об'єкти нерухомості. Огляд копії спадкової справи після [PERSON] (а.с.18-35) вказує на те, що інших спадкоємців які претендують на майно не має. Таким чином, вимоги позивачки знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, повністю доведені а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved