Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, який був уточнений. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 18.04.2018 року по справі № 189/1085/17 було встановлено, що 15.04.2017 року близько 07:30 год., [PERSON] , перебуваючи поблизу ринку, розташованого по вул. Горького, 64 в смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області, на тротуарі навпроти магазину «Діадема», на ґрунті тривалих неприязних відносин та в ході сварки із [PERSON] , по раптово виниклому умислу, з метою умисного спричинення\~ легких тілесних ушкоджень [PERSON] , тримаючи в правій руці металевий предмет (автомобільний ключ), навмисно нанесла ним одного удару [PERSON] у ділянку проекції правого променево-зап`ясткового суглобу по задньо - зовнішній поверхні, після чого почергово правою і лівою ногами нанесла по одному удару у ділянку обох колінних суглобів по їх передній поверхні. Продовжуючи свої умисні дії, направлені на спричинення тілесних ушкоджень, [PERSON] тримаючи в руках вказаний металевий предмет нанесла ним одного різкого удару [PERSON] по обличчю, що охопило лобну ділянку, ніс, нижню щелепу, після чого [PERSON] нігтями пальців правої руки\~ спричинила ушкодження у вигляді подряпин на лівій стороні обличчя [PERSON] . В результаті злочинних дій [PERSON] , [PERSON] спричинені тілесні ушкодження у вигляді забію голови, садна та синці на голові, струсу головного мозку, перелому кісток носу, травматизації 1-го зубу верхньої щелепи ліворуч, садна та синці на кінцівках. По своєму характеру тілесні ушкодження на голові у своїй сукупності відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Даним вироком відповідачка [PERSON] була визнана винною у вчиненні злочину відносно неї, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, [PERSON] призначено відповідне покарання. Крім того, вказаними злочинними діями відповідачки, їй було завдано як матеріальної, так і моральної шкоди, яка не відшкодована. З приводу тілесних ушкоджень зазначила, що витратила кошти на лікування, а саме на придбання медикаментів, протезування травмованого зубу, лікування та транспортні витрати для поїздок до лікарні, а також на правову допомогу (складення позовної заяви) на загальну суму 5056,41 грн. Переконана, що своїми діями відповідачка завдала їй матеріальних збитків, на суму 3556,14 грн., а також вона понесла витрати на правову допомогу на суму 1500 грн. Крім того, злочинними діями, відповідачкою завдано їй неабиякої моральної шкоди. Відповідачка завдала їй суттєвих тілесних ушкоджень в людному місці. Вона дуже злякалась з причини самої події, пережила сильний стрес. Крім того, в подальшому була вимушена лікуватись, витрачала на це гроші, нерви, час, було порушено її звичний життєвий ритм. Більше того, ця подія вплинула на її повсякденний настрій, сон, апетит, тепер з острахом спілкується з людьми, і не знає, чи повернеться до повноцінного життя після пережитого. Отже, враховуючи викладене, виходячи з принципів розумності та об`єктивності, завдану з боку відповідачки моральну шкоду вона оцінює в 20\~000 грн. У зв`язку з чим, просить стягнути з [PERSON] на її користь грошові кошти у сумі 3556,41 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, грошові кошти у сумі 20\~000, 00 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди та судові витрати. Представник відповідачки [PERSON] [PERSON] надіслав до суду відзив на позовну заяву в якому просить у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину відмовити у повному обсязі у зв`язку з їх безпідставністю зазначивши, що із доданих до позовної заяви копій чеків на медичні препарати, не вбачається, що саме ці препарати були необхідні та призначені лікарем для лікування позивачки [PERSON] , а також що вказані препарати були придбані саме позивачкою [PERSON] . Також є незрозумілим, яке відношення до спричинення матеріальної шкоди мають квитки на автобус, копії яких додано позивачем до позовної заяви. Крім того, до матеріалів позовної заяви [PERSON] додано лише незрозумілу довідку, відповідно до якої позивачкою було нібито понесені витрати на правову допомогу у сумі 1500 грн., але більше не додано жодного документу. Також докази заподіяння моральної шкоди відповідачем [PERSON] позивачу [PERSON] останньою суду не надано. Таким чином, позивачка [PERSON] , всупереч вимогам ст. ст. 91, 92 КПК України та ст.ст.78-81 ЦПК України не надала до суду жодного доказу на підтвердження заявлених нею позовних вимог. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] [PERSON] , обставини, викладені в позові підтримав в повному обсязі, надав суду пояснення щодо позову та просив задовольнити позовну заяву. Представник відповідачки [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову зазначивши, що позивачка не надала жодного доказу на підтвердження заявлених нею позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, представника відповідачки, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов до наступних висновків. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Так, вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 18.04.2018 року відповідачку [PERSON] визнано винною в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання: за ч.1 ст.125 КК України - у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт; за ч.2 ст.125 КК України - у вигляді 240 (двісті сорока) годин громадських робіт. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено [PERSON] покарання у вигляді 240 (двісті сорока) годин громадських робіт (а.с. 4-10). Зі змісту вироку суду від 18.04.2020 року вбачається, що при розгляді кримінального провадження відносно [PERSON] , цивільний позов ухвалою суду від 04.12.2017 року було повернуто позивачці на підставі ст. 121 ЦПК України. Суд враховує, що згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили є обов`язковим для суду, що розглядає справу про наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, суд вважає доведеним винність дій [PERSON] , які спричинили відповідні правові наслідки у вигляді заподіяної шкоди. Частиною 1 ст.22 ЦК визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 1177 даного Кодексу, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Розглянувши надані докази, зокрема, фіскальні та товарні чеки про купівлю ліків, суд дійшов висновку, що позивачкою не підтверджено, що вказані ліки були куплені нею за призначенням лікаря на підставі відповідного рецепту у зв`язку із отриманими 15.04.2017 року тілесними ушкодження, внаслідок вчиненого [PERSON] кримінального правопорушення. З огляду на викладене, враховуючи не надання позивачем призначеного лікарем лікування саме до тих лікарських засобів, що містяться в фіскальних та товарних чеках доданих позивачкою до матеріалів справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди. Суд не бере до уваги надані [PERSON] копії квитків на автобус, так як вони не підтверджують того, що [PERSON] їх використала саме для поїзди до лікарні. Також судом не приймається до уваги копія довідки про сплату 1500,00 грн., в касу юридичної консультації за надання правової допомоги по кримінальному провадженню № 12017040540000223 на стадіях досудового та судового слідства, оскільки витрати на правову допомогу були понесені саме по кримінальному провадженню, де адвокатом Саєнко І.Ю. був [PERSON] . Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідачки відшкодування завданої моральної шкоди, то вона підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також в зв`язку з пошкодженням майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно зі ч.3 цієї статті розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації. Ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Статтею 1167 ЦК України передбачено підстави відповідальності за завдану моральну шкоду. Відповідно до змісту ч.2 цієї статті моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до роз`яснень, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Суд приходить до висновку, що внаслідок кримінального правопорушення, вчиненого відповідачкою, позивачка [PERSON] зазнала моральних страждань, які полягають в негативних змінах в її житті: стрес, настрій, сон, апетит, страх. При вирішенні питання щодо розміру моральної шкоди стягнення з відповідачки на користь позивачки в частині морального відшкодування суд враховує негативний вплив наслідків злочину на якість життя потерпілої, яка отримала тілесні ушкодженні на голові та обличчі, перебувала на лікуванні, пережила емоційний стрес. Визначаючи розмір відшкодування завданої злочином моральної шкоди, суд враховує характер і тривалість моральних страждань позивачки, характеру і глибини пов`язаних з цим душевних страждань, а також те, що позивачка отримала тілесні ушкодження в громадському місці, виходячи з засад розумності і справедливості, вважає, достатнім і відповідним визначення розміру заподіяної моральної шкоди в сумі 5000,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, з відповідачки підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн., оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial