Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому вказує, що 17 березня 2014 року помер [PERSON], який проживав в [INFO]. За життя, 30.06.2010року [PERSON] склав заповіт яким належну йому на праві приватної власності земельну ділянку (цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) розміром 5,51га, з яких ріллі- 4,65га, кормових угідь- 0,86га, розташовану на території Мирненської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, яка належить йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП № 032832, виданого Мирненською сільською радою Оріхівського району Запорізької області 18.09.2001 року на підставі рішення Мирненської сільської ради Оріхівського району Запорізької області від 03.08.2001 року №2, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 64, заповів позивачці. Оскільки [PERSON] вів досить маргінальний спосіб життя, позивачці про його смерть стало відомо тільки в жовтні 2016 року та 25.10.2016 року вона отримала повторне свідоцтво про смерть [PERSON], з якого видно, що останній помер 17.03.2014 року в м. Оріхів Запорізької області. 14.11.2016 року позивачка подала до нотаріальної контору заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON], але приватним нотаріусом Оріхівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] позивачці відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки на день смерті спадкодавця вона не була зареєстрована разом з померлим та не подала заяву про прийняття спадщини в строк, встановлений ст.1270 ЦК України, вона вважається таким спадкоємцем, що спадщину не прийняв. Вищевказана земельна ділянка знаходиться в оренді фермерського господарства, засновником якого є позивачка, за час користування земельною ділянкою з 2014 року ніхто із спадкоємців ні до нотаріуса, ні до позивачки щодо земельної ділянки не звертався. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно: земельну ділянку (цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) розміром 5,51га, з яких ріллі- 4,65га, кормових угідь- 0,86га, розташовану на території Мирненської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, яка належить [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП № 032832, виданого Мирненською сільською радою Оріхівського району Запорізької області 18.09.2001 року на підставі рішення Мирненської сільської ради Оріхівського району Запорізької області від 03.08.2001 року №2, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 64, з право реєстрації права власності у компетентних організаціях та установах. В судове засідання представник позивачки не зявився. До суду надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. На позовних вимогах наполягає. Представник відповідача в судове засідання не зявився. До суду надав заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі. Позовні вимоги визнають в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 366337, виданого Оріхівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, [PERSON] помер 17.03.2014 року в м. Оріхів Запорізької області . За життя, 30.06.2010 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Оріхівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], яким належну йому на праві приватної власності земельну ділянку (цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) розміром 5,51га, з яких ріллі- 4,65га, кормових угідь- 0,86га, розташовану на території Мирненської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, яка належить йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП № 032832, виданого Мирненською сільською радою Оріхівського району Запорізької області 18.09.2001 року на підставі рішення Мирненської сільської ради Оріхівського району Запорізької області від 03.08.2001 року №2, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 64, заповів [PERSON]. Відповідно до ст..1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно копії спадкової справи №111-2016 року до майна померлого 17.03.2014 року [PERSON], заведеної приватним нотаріусом Оріхівського районного нотаріального округу [PERSON], 14.11.2016 року [PERSON] звернулась з заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлого [PERSON]. Крім позивачки до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався. 14.11.2016 року приватним нотаріусом Оріхівського районного нотаріального округу [PERSON] винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії якою [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, що залишилась після смерті [PERSON] оскільки на день смерті спадкодавця вона не була зареєстрована разом з померлим та не подала заяву про прийняття спадщини в строк, встановлений ст.1270 ЦК України, тому вона вважається таким спадкоємцем, що спадщину не прийняв. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] вів жебрацький спосіб життя, з 25.11.2009 року знявся з реєстрації: Запорізька область, Оріхівський район, с. Мирне, вул. Садова,1/2, позивачці стало відомо про його смерть тільки в жовтні 2016 року після чого вона отримала свідоцтво про смерть [PERSON] видане повторно 25.10.2016 року, тому не змогла вчасно звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Стаття 16 Цивільного кодексу України визначає способи захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів особи, одним з яких є визнання права. Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачена можливість звернення особи до суду за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні її права на спадщину. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя розпорядилась своїм майном, а саме земельною ділянкою, яка належить йому на праві приватної власності, заповівши її [PERSON], крім позивачки з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався, з 2014 року та по теперішній час спадкова земельна ділянка перебуває у неї в оренді, тому суд вважає можливим визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно: земельну ділянку (цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) розміром 5,51га, з яких ріллі- 4,65га, кормових угідь- 0,86га, розташовану на території Мирненської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, яка належить [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП № 032832, виданого Мирненською сільською радою Оріхівського району Запорізької області 18.09.2001 року на підставі рішення Мирненської сільської ради Оріхівського району Запорізької області від 03.08.2001 року №2, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 64, з право реєстрації права власності у компетентних організаціях та установах. На підставі викладеного,

Outcome: approved