Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом до відповідача, відповідно до якого просить визнати за нею право власності на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], жилою площею 27,9 кв. метрів, загальною площею 43,3 кв. метрів. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що на підставі ордеру № 5020, виданого 08.10.1969 року, позивачці було надано право на заняття квартири [ADDRESS]. На теперішній час позивачка повністю сплатила вартість вказаної квартири, отже набула права власності на квартиру. Проте при зверненні [PERSON] до Реєстраційної служби ММУЮ з метою реєстрації її права власності на вказану квартирі, у реєстрації їй було відмовлено у зв'язку із відсутністю у [PERSON] правовстановлюючих документів на спірну квартиру, з огляду на що, з метою захисту її прав власності, позивачка вимушена звернутись до суду із даною позовною заявою. В судове засідання позивачка не з'явилась - надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність та підтримку позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання не з'явився - надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність на розсуд суду, зазначивши, що пай за квартиру [ADDRESS] [PERSON] сплачено в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Ознайомившись із матеріалами справи та наданими сторонами доказами суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. При цьому суд виходить з наступного. Судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ордеру № 5020, виданому 08.10.1969 року, [PERSON] надано право заняття квартири [ADDRESS] на підставі списку ЖБК «Союз». Відповідно до ст. 328 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із положеннями п.5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» № 9 від 18.09.1987 року член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, і вчиняти відносно неї інші угоди, не заборонені законом. В матеріалах справи містяться відомості щодо сплати [PERSON] у 1984 році в повному обсязі паю за квартиру [ADDRESS]. Відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] 23.09.1992 року, загальна площа вказаної квартири складає 43,3 кв. метрів, жила - 27,9 кв. метрів. Квартира [ADDRESS] складається з жилої кімнати літ. « 2» площею 17, 3 кв. метрів, жилої кімнати літ. « 3» площею 10,6 кв. метрів, коридору літ. « 1» площею 5,1 кв. метрів кухні літ. « 4» площею 5,8 кв. метрів, ванної кімнати літ. « 5» площею 2,1 кв. метрів, туалету літ. «6» площею 0,8 кв. метрів, комірчини літ. «7» площею 1,6 кв. метрів. Згідно ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частина 2 статті 3 цього Закону визначає, що державна реєстрація гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно ч. 4 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Тобто такі права мають підтверджуватися відповідними правовстановлюючими документами, а право власності - бути зареєстрованим належним чином, відповідно до закону, оскільки такою реєстрацію держава визнає наявність цих прав і гарантує їх достовірність. Вирішуючи справу, суд приймає до уваги, що позивачка у встановленому законом порядку набула право власності на кооперативну квартиру [ADDRESS], оскільки нею в повному обсязі сплачено пайовий внесок за вказану квартиру. Враховуючи той факт, що на теперішній час позивачка позбавлена можливості зареєструвати своє право власності у органах реєстраційної служби речових прав на нерухоме майно через відсутність у неї правовстановлюючого документу на спірну квартиру, суд вважає необхідним захистити права позивачки та визнати за нею в судовому порядку право власності на квартиру [ADDRESS]. На підставі Цивільного кодексу України,

Outcome: approved