Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 19 квітня 2002 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося внаслідок того, що кожен з подружжя має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, шлюбних відносин не підтримують. Зазначає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Позивачка в судове засідання 18.05.2017 не з'явилася, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, повноважного представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, не зважаючи на те, що був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, а саме: через публікацію на офіційному сайті Солом'янського районного суду м. Києва, так-як з 27 листопада 2014 року державним підприємством «Укрпошта» зупинені приймання та доставка поштових відправлень на територіях Донецької та Луганської областей, які не контролюються українською владою. Виходячи з цього та вимог ст. 77 ЦПК України суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала сторона позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб № [NUMBER], 19 квітня 2002 року виконкомом Іванівської сільської ради Красноармійського району Донецької області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис №3. Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] В ході судового розгляду встановлено, що спільне життя сторін не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Таким чином, сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім?я сторін розпалася, примирення неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно вимог ст. ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки даний спір вирішено на користь позивача, позов задоволено, суд приходить до висновку, що судові витрати, понесені позивачем, повинні бути відшкодовані відповідачем.

Outcome: approved