Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, що продовжує навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому щлюбі з 29.04.1995 року по 22.12.2003 року, від якого вони мають повнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачкою. На даний час доньці виповнилось 18 років, однак вона продовжує навчання в Черкаській спеціалізованій школі 1-3 ступенів №17 Черкаської міської ради Черкаської області, яку закінчує 31.05.2014 року. В позасудовому порядку домовитись з відповідачем з приводу сплати аліментів неможливо, оскільки останній відмовляється від сплати аліментів, мотивуючи це тим, що дочці виповнилось 18 років, а в рішенні Соснівського районного м. Черкаси від 10.04.2012 року встановлено строк по сплаті аліментів до досягнення дитиною повноліття, що і змусило позивачку звернутись до суду з даною позовною заявою. Просить суд стягнути з відповідача на користь повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку відповідача щомісячно до закінчення навчання. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги за вищевикладеними обставинами та просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини до закінчення навчання аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 28.01.2014 року, до досягнення дитиною 23 років. Одночасно пояснила, що у зв'язку з продовженням навчання донька позбавлена можливості влаштуватись на роботу, що ставить її в край тяжке матеріальне становище та вона потребує матеріальної підтримки. Відповідач в судовому засіданні вимоги позивача визнала частково, погоджуючись на стягнення з нього аліментів на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, пояснивши, що він є інвалідом 2-ї групи та отримує лише пенсію по інвалідності, окрім доньки він ще має на своєму утриманні малолітнього сина [PERSON], [INFO] а тому не має можливості сплачувати аліменти у вказаному позивачкою розмірі. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що під час перебування у шлюбі з 29.04.1995 року по 22.12.2003 року у [PERSON] та [PERSON] народилася донька - [PERSON], [INFO]. В даний час донька є повнолітньою, проживає спільно зі своєю матір»ю, позивачкою по справі, та знаходиться на її утриманні. Відповідно до довідки № 277 від 23.01.2014 року [PERSON] навчається в 11-М класі Черкаської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 17. Згідно з рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.04.2012 року відповідач [PERSON] сплачував аліменти на утримання своєї неповнолітньої доньки [PERSON] до досягнення нею повноліття За нормою ст.198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Частиною першою ст.199 Сімейного кодексу України передбачено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. (ч.2 ст.200 Сімейного кодексу України) Як роз»яснено в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов»язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов»язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв»язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як з»ясовано судом, підтверджується зібраними по справі доказами, [PERSON], батько [PERSON], є інвалідом другої групи, знаходиться на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, отримує пенсію по інвалідності, як інвалід ІІ групи, щомісячний розмір пенсії складає 8102,16 грн., що підтверджується відповідними посвідченнями та довідкою, копії яких долучено до матеріалів справи. Суд враховує, що відповідач є інвалідом ІІ групи, отримує пенсію по інвалідності, однак встановлення групи інвалідності зумовлює лише обмеження працездатності особи, доказів про наявність медичних протипоказань встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду надано не було, крім того судом враховується наявність у відповідача утриманця, тому стягнення з відповідача аліментів, у розмірі визначеному позивачем, з врахуванням його майнового стану, є неможливим, та має бути зменшений до 1/4. З огляду на викладе, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, тому суд присуджує стягнути з відповідача аліменти на користь дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 28.01.2014 року. Оскільки відповідач є інвалідом 2 групи і тому, звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне віднести дані витрати за рахунок держави.

Outcome: partial