Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], про втрату права користування житловим приміщенням та усунення перешкод в користуванні майном. На обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що відповідачка відсутня та не проживає за місцем реєстрації в будинку в [ADDRESS], на протязі понад один рік без поважних причин, відсутні між позивачем та відповідачкою після виїзду відповідачки на постійне проживання будь-яких домовленостей щодо збереження за останньою права на користуванням вищевказаним будинком, та те що вказаний будинок належить позивачу на праві приватної власності, а тому позивач звернувся з позовною заявою до суду. Позивач в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позовну заяву, надав пояснення по обставинам справи. Відповідач та її представник в судовому засіданні, позовні вимоги не визнали в повному обсязі надали, надали письмове заперечення, відповідно до якого просили відмовити в задоволені позовної заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає частоковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 березня 2000 року, на підставі договору дарування житлового будинку, засвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 655, [PERSON] - мати позивача подарувала позивачеві житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. 20 березня 2000 року вказаний договір дарування був зареєстрований в Кіровоградському обласному об'єднаному бюро технічної інвентаризації в реєстрі за № 49 де зазначено, що ціле домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності. Відповідно до довідки Олексіївської сільради Кіровоградського району та області від 19 грудня 2013 року за № 695 в зазначеному домоволодінні зареєстровані: [PERSON], [PERSON], дочка - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON] [INFO] Відповідно до рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 25 жовтня 2011 року, (справа № 2-731/2011) шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний. У січні 2012 року відповідач разом з дітьми добровільно, за власним бажанням виїхала на постійне місце проживання до с. Нове в м. Кіровограді, та з часу від'їзду та по теперішній час відповідачка, будучи зареєстрованою в домоволодінні позивача, фактично в ньому не проживає, що підтверджується Актом обстеження умов проживання, завірений секретарем Олексіївської сільської ради від 12.12.2013, довідками цієї ж сільради від 10.12.2013 за № 682 та від 19.12.2013 за № 695, а також поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України зазначено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України проголошує, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачка за місцем реєстрації в [ADDRESS] відсутня на протязі понад одного року без поважних причин, відсутні між сторонами домовленості щодо збереження за відповідачкою права користування належним позивачеві житловим будинком, а тому суд вважає, що відповідачка втратила право користування вищевказаним житловим будинком, а тому позовну заяву [PERSON] до [PERSON], в частині визнання [PERSON] такої, що втратила право користування житловим будинком, слід задовольнити, а в частині позовних вимог, щодо усунення перешкод користування житловим будинком, слід відмовити, оскільки реєстрація відомостей про місце проживання здійснюється відвідними органами реєстрації відомостей про місце проживання або місце перебування особи та інших персональних даних.

Outcome: partial