Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду та наполягала на стягненні з відповідача аліментів на свою користь на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх його прибутків щомісяця до набуттям дітьми повноліття, тобто до 01 вересня 2028 року, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на кожного з дітей відповідного. 22 грудня 2014 року відповідачем по справі [PERSON] суду було надано зустрічну позовну заяву до [PERSON], де він наполягав на розірванні шлюбу з останньою та стягнення з неї судових витрат. Позивачка у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та визнала зустрічну позовну заяву про розірвання шлюбу з [PERSON] Відповідач за первинним позовом [PERSON] в судовому засіданні також позовну заяву [PERSON] визнав у повному обсязі та наполягав на задоволенні зустрічної позовної заяви про розірвання шлюбу з останньою. Вислухавши сторін по справі, оцінивши обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги за первинним позовом та зустрічним підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають шлюбі, який зареєстрували 09 грудня 2011 року у Виконавчому комітеті Куяльницької сільської ради Котовського району Одеської області, актовий запис № 05. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14 травня 2013 року [PERSON] та [PERSON] було оголошено усиновителями двох дітей (близнюків) - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Чому, відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, внесено зміни в актові записи № 13 та 14 від 02 вересня 2010 року, складені виконавчим комітетом Ларжанської сільської ОРади Ізмаїльського району Одеської області, про народження дітей, де [PERSON] та [PERSON] зазначені батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Однак, у сторін сімї не склалось, внаслідок різних поглядів на життя, вирішення проблем, в звязку з цим між ним постійно виникали непорозуміння. Фактично сторони перестали мешкати однією сімє та вести спільне господарство з вересня 2014 року. Як вбачається з матеріалів справи та свідчень позивачки, після розірвання з відповідачем сімейних стосунків, він добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей позивачці не надає, тому вона звернулася до суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, у розмірі 1/3 частини всіх його прибутків щомісяця до набуттям синами повноліття, тобто до 01 вересня 2028 року. При цьому [PERSON] не заперечує цей факт та добровільно погоджується щомісячно сплачувати аліменти у розмірі 1/3 на двох дітей, натомість наполягав на розірванні шлюбу, що також [PERSON] було погоджено. Отже, на підставі ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Окрім цього, відповідач, як батько, на підставі ст. 180 СК України повинен утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, тобто, до 18 років. За таких підстав шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, а відповідач, як батько спільних з [PERSON] дітей, має сплачувати позивачці аліменти на їх утримання. Також, суд на підставі ст.. 88 ЦПК України, вважає за можливе задовольнити позовну вимогу [PERSON] та стягнути на його користь з [PERSON] судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved