Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом в якому вказала, що 18 грудня 2010 року вона уклала шлюб з відповідачем, [PERSON], який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 227, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Після державної реєстрації шлюбу позивачка взяла прізвище - «[PERSON]». Під час шлюбу народився син - [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося. Сімейні відносини з відповідачем фактично припиненні. Між сторонами втрачено почуття любові та поваги. Та вони проживають окремо. Подальше збереження шлюбу неможливе та недоцільне. Спору про поділ майна, що є спільною власністю, на даний час немає. Усі обов'язки щодо утримання та виховання сина [PERSON] позивачка несе самостійно. [PERSON] не дає гроші на придбання продуктів харчування та одягу для дитини. На утримання сина позивачка бажає стягувати з відповідача аліменти. Угоди про добровільну сплату аліментів не досягнуто. Інших неповнолітніх дітей у відповідача немає, стягнень за виконавчими документами не проводиться. [PERSON] працює підземним електрослюсарем на Тернівській шахті ДТЕК «Павлоградвугілля». Його середньомісячний заробіток становить приблизно 8000 грн. В зв'язку з викладеними обставинами, позивачка просить суд розірвати шлюб, між нею та відповідачем [PERSON], [INFO], який зареєстровано 18 грудня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 227. Після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Стягнути з [PERSON], [INFO] на її користь кошти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше як по 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати від 23 серпня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі та пояснила, що з відповідачем не проживає з березня 2016 року. Будь-якої допомоги на утримання дитини відповідач не надає. На цей час вона проживає зі співмешканцем у квартирі своєї матері. Співмешканець ніде не працює, вона займає посаду керуючою в магазині «Єва», її заробітна плата складає приблизно 5000 грн. на місяць . Їй відомо, що відповідач працює підземним електрослюсарем на Тернівській шахті ДТЕК «Павлоградвугілля». Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково надавши письмові заперечення. Проти розірвання шлюбу заперечень не мав. В іншій частині пояснив, що на цей час працює на Тернівській шахті ДТЕК «Павлоградвугілля», отримує заробітну плату від 10 до 17 тис. грн. на місць. Разом з цим не має змоги виплачувати аліменти в тому обсязі, що просить позивачка. Так під час шлюбу він в інтересах сім`ї отримував кредити в банках та на цей час більша частина заробітної плати йде на погашення зазначених кредитів. Просив стягнути аліменти в розмірі 1/8 частини всіх його доходів. Дослідивши письмові докази по справі, суд, вважає, що позовні вимоги позивачки, підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд також вважає за можливе допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць, на підставі ст. 367 ЦПК України. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір. Згідно до ст. 48 Конституції України, кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг житло. Так відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Разом з цим, відповідачем не надано належних доказів на обгрунування тих обставин, що виплати за його за кредитними зобов`язаннями, є за кредитами, які були отримані ним в інтересах сім`ї . Таким чином, приймаючи до уваги, сімейний та матеріальний стан сторін, суд вважає за можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки з усіх видів заробітку щомісячно починаючи з дати подачі позову, тобто з 23 серпня 2017 року та до повноліття дитини. Крім того вважає, що при вищевикладених обставинах, подальше спільне життя подружжя [PERSON] та збереження їхньої сім'ї неможливо, оскільки це суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: partial