Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про відшкодування збитків у звязку з відмовою від договору, і в обґрунтування позовних вимог вказала про те, що відповідач займається виробництвом меблів. Раніше вона вже замовляла у нього меблі. 25.07.2017 року вона знов звернулась до нього за виготовленням їй шафи-купе на 3 двері з полицями. Сума замовлення склала 10800 грн., які вона одразу оплатила, про що їй було видано відповідачем товарний чек б/н від 25.07.2017 року, в якому було зазначено про те, що позивачка здійснила передплату за шафу-купе в розмірі 10800 грн. Письмового договору вони не укладали, оскільки відповідач, як в перший раз її звернення так і 25.07.2017 року пояснив, що у нього таке не передбачено. [PERSON] зробив ескіз шафе-купе, де позивачка поставила свій підпис і приступив до її виготовлення. Відповідач пообіцяв, що шафа-купе буде виготовлена до 25.08.2017 року, про що повідомив про це позивачці по телефону. За тиждень до 25.08.2017 року позивачка дзвонила до відповідача і питала про замовлення, на що він відповів, що все гаразд і 25.08.2017 року вона отримає шафу. 25.08.2017 року відповідач не зателефонував позивачці, тому вона сама вирішила зясувати у відповідача, де ж насправді знаходиться її замовлення. Відповідач відповів, що у нього виникли проблеми, але він їх вирішить і шафа-купе скоро буде виготовлена. Після цього відповідач надавав позивачці лише обіцянки і жодного разу їх не виконував. Позивачка телефонувала відповідачу декілька разів, але жодний її дзвінок не давав результатів. Останній її дзвінок до відповідача був на початку грудня 2017 року, і вона знов почула, що все буде гаразд. До теперішнього часу позивачка шафу-купе не отримала. За таких обставин вона змушена звернутись до суду і просить стягнути з відповідача на її користь збитки в розмірі 10800 грн., а також моральну шкоду в розмірі 8000 грн. \~ \~ \~ \~До початку судового засідання позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення по справі. \~ \~ \~ \~ Відповідач у судове засідання не зявився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Від нього не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутність, письмових заперечень суду не надав. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~\~ \~ \~ \~ \~Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Відповідач є фізичною особою-підприємцем, займається виробництвом меблів (а.с. 5). \~ \~ \~ \~ Так, 25.07.2017 року позивачка звернулась до відповідача за виготовленням їй шафи-купе. Сума замовлення склала 10800 грн., які вона одразу оплатила, про що їй було видано відповідачем товарний чек б/н від 25.07.2017 року. в якому було зазначено про те, що позивачка здійснила передплату за шафу-купе в розмірі 10800 грн. (а.с.4). Письмового договору сторони не укладали. Відповідач пообіцяв позивачці, що шафа-купе буде виготовлена до 25.08.2017 року. Позивачка телефонувала відповідачу декілька разів, але жодний її дзвінок не давав результатів. Останній її дзвінок до відповідача був на початку грудня 2017 року, і вона знов почула, що все буде гаразд. До теперішнього часу позивачка шафу-купе не отримала. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобовязань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Отже, оскільки відповідач не приступив до виконання зобовязань з виготовлення меблів, а саме: шафи-купе, оскільки до теперішнього часу позивачка не отримала шафу-купе, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки збитки в розмірі 10800 грн. Із змісту ст. 23 ЦК України вбачається, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до розяснень, даних в п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995р. № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди, обовязковому зясуванню при вирішенні спорів про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує обсяг заподіяних позивачці моральних страждань, глибину душевних страждань, характер і тривалість цих страждань, стан здоров`я потерпілого, його вік, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках. З урахуванням цих обставин, суд на підставі ст. 23 ЦК України визначає моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню позивачці, в розмірі 2000,00 грн., оскільки вважає, що саме такий розмір відшкодування моральної шкоди відповідає вимогам розумності та справедливості. \~ \~ \~ \~На підставі ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню з\~ відповідача на користь держави. \~ \~ \~ \~ На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial