Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що вони із відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільну дитину, доньку, [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач. Зараз вони з відповідачем проживають окремо, сімейні стосунки припинені, дитина знаходиться на її утриманні. Вона має матеріальні труднощі, пов`язані із утриманням дитини. На підставі переліченого просить суд з відповідача стягнути аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2500гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка до судового засідання не з`явилась надавши заяву з проханням розглядати справу за її відсутністю, на задоволенні позову наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України», проте до суду не прибув, відзиву на позов не надав, будь-яких заяв (клопотань) від нього не надходило. За наведених обставин суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України, та дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі, виходячи з наведеного. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 27 березня 2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 17 червня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 90. З копії свідоцтва про зміну імені, виданого 02 серпня 2017 року Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 45 вбачається, що [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження, виданого 30 листопада 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 829, [PERSON] народилась [INFO] , батьком якої зазначено [PERSON] . За змістом ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого1991 року, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За ст. 27 Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховуєстан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За таких обставин, враховуючи, що на утриманні позивачки перебуває малолітня донька, яку відповідач зобов`язаний утримувати, з урахуванням матеріалів справи, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON] , стягнувши аліменти з відповідача у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі наведеного,

Outcome: approved