Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Позивачка звернулася до Виноградівського районного суду із уточненим позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання прав та обов»язків забудовника на спадковий будинок. Вимоги уточненого позову мотивовано тим, що [INFO] року помер дідо позивачки [PERSON], а [INFO] року померла її баба [PERSON]. Після смерті баби позивачки залишилось спадкове майно: житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в [ADDRESS]. Загальна корисна площа будинку становить 91.8 кв.м.. в тому числі житлова 32.2 кв.м. Вартість будинку становить суму 185221\\ сто вісімдесят п'ять тисяч, двісті двадцять одна\\ гри., що і є ціна позову по даній справі. Спадкоємцями першої черги за законом відповідно до ст.1261 ЦК України після смерті баби позивачки є її діти, а саме: батько позивачки, [PERSON] та дочка померлої- [PERSON]. Батько позивачки спадщину прийняв, так як постійно проживав та був зареєстрований в будинку разом із своєю матір'ю, в тому числі і на день її смерті, що підтверджується: довідкою, виданою Королівською селищною радою 05 вересня 2016 року. [PERSON] в 6-ти місячний строк спадщину не прийняла, в нотаріальну контору заяву на прийняття спадщини не подавала, на день смерті спадкодавця в цьому будинку не проживала і не була зареєстрована. В той же час, 19 вересня 2012 року [PERSON] звернулась до Виноградівського районного суду із позовною заявою про визнання за нею права власності на спадковий будинок, де відповідачем, по справі була залучена Королівська селищна рада. Рішенням Виноградівського районного суду від 04 жовтня 2012 року позов було задоволено, визнано право власності на спадковий будинок за [PERSON]. Позивачка [PERSON] звернулась із апеляційною скаргою на Рішення суду до апеляційного суду Закарпатської області . Апеляційну скаргу [PERSON] було задоволено, 07 лютого 2013 року Рішення Виноградівського суду скасовано із-за того, що [PERSON] приховала наявність спадкоємця - батька позивачки [PERSON] Батько позивачки [PERSON] помер [INFO] року. Спадщину після померлої матері прийняв відповідно до ст. 1268 ЦК України. В пункті 3 статті 1268 ЦК України записано, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] померла [INFO] року. У неї залишилось двоє дітей-спадкоємців після її смерті-відповідачка [PERSON] та [PERSON], які є відповідачами по даній справі. Відповідачка [PERSON] пропустила 6-ти місячний строк на прийняття спадщини після померлої матері [PERSON], що підтверджується відмовою нотаріуса в оформленні спадщини із-за пропуску строку на прийняття спадщини та відсутності правовстановлюючих документів на будинок. Отже, право на спадкування житлового будинку з надвірними спорудами в [ADDRESS] має лише батько позивачки. 3 дружиною він був розлучений. Єдиним спадкоємцем після його смерті відповідно до ст. 1261 ЦК України є його дочка -позивачка [PERSON] Позивачка [PERSON] відразу в 6-ти місячний строк після його смерті батька, 02.07.2012 року, подала заяву у Виноградівську державку нотаріальну контору на прийняття спадщини, що підтверджується Інформаційною довідкою із Спадкового реєстру . Позивачка [PERSON], отримати свідоцтво про на спадщину за законом на спадкове майно не може по тій причині, що відсутній правовстановлюючий документ на будинок. Спадковий будинок рахується за померлою бабою позивачки. На підставі рішення виконкому Королівської селищної ради №87 від 02.12.1998 року надано дозвіл на відновлення зруйнованого листопадовим паводком житла на земельній ділянці [PERSON]. Факт зруйнування її будинку підтверджується архівними документами. Будинок з надвірними спорудами був збудований в 2000 році, але не зданий в експлуатацію. Як вбачається із Витягу про державну реєстрацію прав на житловий будинок такий зареєстрований за [PERSON] від 02.11.2012 року, а тому позивачка вважає, що реєстрація права власності за [PERSON] повинна бути скасована судом. Представник позивачки [PERSON], в судовому засіданні вимоги уточненого позову підтримала та просила суд такі задоволити поністю. Представник відповідачки [PERSON]-[PERSON], в судовому засіданні заперечив проти задоволення вимог уточненого позову, крім того зазначив, що позивачкою пропущено строк позовної давності на захист порушеного права. Відповідачі [PERSON] та відповідач [PERSON] про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомлені своєчасно, в судове засідання не з'явилися, про причину своєї неявки суд не повідомили, клопотать та заяв на адресу суду не надіслали, а тому суд розглядає справу без їх участі. Згідно з вимогами ст.55 Конституції України та ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його цивільних прав і обов»язків. Частиною 1 ст.3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів. При здійсненні правосуддя (ст.4 ЦПК) у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Завданнями цивільного судочинства (ст.1 ЦПК) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Так, оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст.57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.ст.10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущення, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер дідо позивачки [PERSON], а [INFO] року померла її баба [PERSON]. Після смерті баби позивачки залишилось спадкове майно: житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в [ADDRESS]. Загальна корисна площа будинку становить 91.8 кв.м.. в тому числі житлова 32.2 кв.м. Вартість будинку становить суму 185221\\ сто вісімдесят п'ять тисяч, двісті двадцять одна\\ гри., що і є ціна позову по даній справі. Спадкоємцями першої черги за законом відповідно до ст.1261 ЦК України після смерті баби позивачки є її діти, а саме: батько позивачки, [PERSON] та дочка померлої- [PERSON]. Батько позивачки спадщину прийняв, так як постійно проживав та був зареєстрований в будинку разом із своєю матір'ю, в тому числі і на день її смерті, що підтверджується: довідкою, виданою Королівською селищною радою 05 вересня 2016 року. [PERSON] в 6-ти місячний строк спадщину не прийняла, в нотаріальну контору заяву на прийняття спадщини не подавала, на день смерті спадкодавця в цьому будинку не проживала і не була зареєстрована. В той же час, 19 вересня 2012 року [PERSON] звернулась до Виноградівського районного суду із позовною заявою про визнання за нею права власності на спадковий будинок, де відповідачем, по справі була залучена Королівська селищна рада. Рішенням Виноградівського районного суду від 04 жовтня 2012 року позов було задоволено, визнано право власності на спадковий будинок за [PERSON]. Позивачка [PERSON] звернулась із апеляційною скаргою на Рішення суду до апеляційного суду Закарпатської області . Апеляційну скаргу [PERSON] було задоволено, 07 лютого 2013 року Рішення Виноградівського суду скасовано із-за того, що [PERSON] приховала наявність спадкоємця - батька позивачки [PERSON] Батько позивачки [PERSON] помер [INFO] року. Спадщину після померлої матері прийняв відповідно до ст. 1268 ЦК України. В пункті 3 статті 1268 ЦК України записано, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] померла [INFO] року. У неї залишилось двоє дітей-спадкоємців після її смерті-відповідачка [PERSON] та [PERSON], які є відповідачами по даній справі. Відповідачка [PERSON] пропустила 6-ти місячний строк на прийняття спадщини після померлої матері [PERSON], що підтверджується відмовою нотаріуса в оформленні спадщини із-за пропуску строку на прийняття спадщини та відсутності правовстановлюючих документів на будинок. Отже, право на спадкування житлового будинку з надвірними спорудами в [ADDRESS] має лише батько позивачки. 3 дружиною він був розлучений. Єдиним спадкоємцем після його смерті відповідно до ст. 1261 ЦК України є його дочка -позивачка [PERSON] Позивачка [PERSON] відразу в 6-ти місячний строк після його смерті батька, 02.07.2012 року, подала заяву у Виноградівську державку нотаріальну контору на прийняття спадщини, що підтверджується Інформаційною довідкою із Спадкового реєстру . Позивачка [PERSON], отримати свідоцтво про на спадщину за законом на спадкове майно не може по тій причині, що відсутній правовстановлюючий документ на будинок. Спадковий будинок рахується за померлою бабою позивачки. На підставі рішення виконкому Королівської селищної ради №87 від 02.12.1998 року надано дозвіл на відновлення зруйнованого листопадовим паводком житла на земельній ділянці [PERSON]. Факт зруйнування її будинку підтверджується архівними документами. Будинок з надвірними спорудами був збудований в 2000 році, але не зданий в експлуатацію. Згідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України» Про судову практику у справах по спадкуванню» за № 7 від 30.05.2008 року якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Як вбачається із Витягу про державну реєстрацію прав на житловий будинок такий зареєстрований за [PERSON] від 02.11.2012 року, а тому позивачка вважає, що реєстрація права власності за [PERSON] повинна бути скасована судом з наступних підстав. Так, підставою для реєстрації права власності на спадковий будинок за [PERSON] було рішення Виноградівського районного суду від 04.10.2012 року, яке на підставі рішення апеляційного суду Закарпатської області від 07.02.2013 року є скасованим та відмовлено [PERSON] у задоволенні позовних вимог про визнання за нею права власності на спадковий будинок. Скасування рішення суду є підставою для скасування реєстрації права власності за [PERSON] Про реєстрацію права власності за [PERSON] позивачці стало відомо після смерті тітки , після [INFO] року, тому 3-х річний строк на припинення права власності [PERSON] позивачка не пропустила. У разі здійснення державної реєстрації права власності за набувачем неправомірно відчуженого майна права власника повинні захищатися із застосуванням способу захисту, передбаченого п. 1 ч. 2 ст, 16 ЦК за позовом про визнання права власності та скасування внесеного за заявою набувача запису до Державного реєстру (ч. 2 ст. 26 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України, встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право. Приписами ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Пре державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав є, зокрема, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно і обмежень цих прав, що набрали законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Єдиним вирішенням спірного питання є захист у судовому порядку, шляхом скасування державної реєстрації права власності на будинок за адресою: [ADDRESS] У відповідності до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно визначення поняття спадкування у ч. 1 ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), таким є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1261 ЦК України У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Стаття 41 Конституції України закріплює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності (ч. 1). Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (ч. 2). Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч. 4). Щодо заявленого клопотання представника відповідача [PERSON]-[PERSON], суд вважає за необхідне зазначити, що до виниклих правовідносин пов»язаних із визнанням права власності на спадкове майно, строк позовної давності не застосовується. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвецїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Outcome: approved