Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від його заробітку доходу щомісячно, але не менш 30% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі позову до суду та до досягнення сином повноліття. Позивачка посилається на те, що 10 вересня 2009 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. 14 жовтня 2010 року від цього шлюбу у них народилася дитина [PERSON]. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Сумісно з сином вона змушена була залишити своє місце проживання у Луганській області з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту та переміститися до Черкаської області і отримати статус внутрішньо переміщеної особи. Заочним рішенням Камянського районного суду Черкаської області від 16 липня 2015 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Рішення набрало законної сили 28.07.2015 року. У подальшому вона перемістилася до м. Мелітополя Запорізької області. Колишній чоловік також з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту перемістився до м. Мелітополя. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від свого обовязку сплачувати кошти на утримання дитини, матеріальної допомоги не надає. Позивачка у судове засідання не зявилась, надавши суду заяву, у якій просить розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином. Про причини неприбуття в судове засідання відповідач суд не повідомив та від нього не надходило заяв про слухання справи за його відсутності. Відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб від 10.09.2009 року, виданого Микитіським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис 231 (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.8). Заочним рішенням Камянського районного суду Черкаської області від 16 липня 2015 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішення набрало законної сили 28.07.2015 року (а.с.7). На даний час, відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 13 січня 2017 року позивачка разом з сином фактично мешкають в м. Мелітополі Запорізької області по вул.Черепанових, буд.2. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач не надає позивачці добровільно регулярної матеріальної допомоги на утримання дитини. Відомостей про відсутність неможливості надавати таку допомогу на утримання дитини суду не надано. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При вирішенні питання щодо визначення розміру аліментів, суд враховує обставини, зазначені у ст. 182 СК України. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає необхідним відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір». Стягнення аліментів слід здійснювати відповідно до вимог ч.1 ст.191 СК України з дня звернення позивачки до суду з даним позовом, тобто з 01 лютого 2017 року та до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved