Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що вона проживала однією сім`єю з відповідачем з 26 червня 2012 року. Від шлюбних відносин мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалось, тому сторони припинили шлюбні відносини з 10 березня 2019 року. Після припинення шлюбних відносин відповідач жодного разу не цікавився життям власного сина та не допомагав матеріально. Дитина проживає разом з позивачкою. Усі обов`язки щодо утримання та виховання сина вона несе самостійно, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Новоархангельської селищної ради. Також позивачка зазначила, що одна вона не зможе забезпечити, тому батько, який здоровий та працездатний, зможе сплачувати аліменти на рівні 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з усіх видів заробітку (доходу). Також, відповідно до сімейного законодавства, батьки рівні у своїх обов`язках щодо утримання дітей. Таким чином, при сплаті позивачем аліментів на рівні 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку усіх видів заробітку забезпечується наша рівність при несенні обов`язку утримання дитини. Крім цього, відповідно до вимог Сімейного кодексу України (ст. 182- 184), вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє утримувати свою малолітню дитину. Інших дітей у відповідача немає, стягнень за виконавчими документами не проводиться. Позивачка просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. \~ \~ \~ \~Позивачка в судове засідання не з`явилась, але від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, телефонограмою повідомив суд, що з`явитися в судове засідання не може, розгляд справи просив проводити за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. За таких обставин суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі письмових доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. \~ Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню враховуючи наступне. [INFO] у м. Кропивницький народився [PERSON] , його батьком записано [PERSON] , матір`ю [PERSON] (світлокопія свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області) /а.с.7/ Зі світлокопії довідки Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області вбачається, що дитина проживає разом з матір`ю /а.с.8/ Ст. 51 Конституції України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 180 СК України\~ батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до повноліття. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ч. 3 ст. 181 СК України вказує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач в добровільному порядку уникає, від свого обов`язку утримувати свою неповнолітню дитину. В ч. 2 ст. 182 СК України йдеться мова про обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Відповідно до\~приписів ст.\~183\~СК України\~частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Якщо\~стягуються аліменти\~на двох\~і більше\~дітей,\~суд визначає\~єдину частку\~від заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька на\~їх утримання,\~яка буде\~стягуватися до\~досягнення найстаршою\~дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітньої дочки, суд у відповідності з ч. 1 ст. 182 СК України враховує обставини, а саме стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я та\~матеріальне становище\~платника аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; інші обставини, що мають істотне значення. І приходить до наступного висновку, що відповідач на сьогоднішній день можливо має нерегулярний, мінливий дохід (в цивільній справі відсутні документи підтверджуючі зайнятість відповідача), але є дієздатним та працездатним і на думку суду має можливість працювати, отримувати дохід та виплачувати аліменти на утримання дитини. Позивач визначила способом захисту сімейних прав та інтересів - примусове виконання добровільно не виконаного обов`язку, а саме стягнення аліментів у частковому розмірі. Частка від доходу платника аліментів визначається у дробовому або відсотковому співвідношенні до доходу. Разом з тим суд задовольняючи позовні вимоги враховує положення зазначених статей суд наголошує на тому, що сімейне законодавство не містить чіткого розміру частки, яка повинна бути призначена судом на утримання дитини, цей розмір визначається судом. А тому\~суд аналізуючи\~в сукупності\~наданні позивачем\~докази,\~дотримуючись норм\~матеріального права,\~приходить до\~виваженого та\~обґрунтованого висновку\~про стягнення\~з відповідача\~ј частки\~від усіх\~видів заробітку\~(доходу), але\~не менше\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дітей відповідного\~віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, даний розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З відповідача на користь держави у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір. Враховуючи викладене та

Outcome: approved