Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти за минулий період на утримання сина [PERSON] [INFO] за 2015р. у розмірі - 8 575 грн. 05 коп.; стягнути з відповідача на її користь аліменти за минулий період на утримання сина [PERSON] [INFO] за 2016р. у розмірі - 11 893 грн. 20 коп.;стягнути з відповідача на мою користь аліменти за минулий період на утримання сина [PERSON] [INFO] за 2017р. у розмірі - 13 820 грн. 58 коп.; стягнути з відповідача на її користь аліменти щомісяця на утримання сина [PERSON] [INFO] на навчання до закінчення «Київського політехнічного інституту імені Ігоря Сікорського» у розмірі - 1 162 грн. 50коп. грн.Також позивачка просила стягнути з відповідача на її користь витрати на правничу допомогою у розмірі 4 200 грн. В ході розгляду справи представник позивачки звернулася до суду із заявою про залишення без розгляду позову в частині вимог до відповідача про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина на період навчання. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06 березня 2020 року позов в цій частині судом залишено без розгляду. В обґрунтування решти позовних вимог, позивачка посилається на те, що вона та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 листопада по 03 травня 2004 року, який у встановленому законом порядку було розірвано. Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . На момент вирішення спору в суді сину виповнилось 18 років і він навчається у Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» (перший курс), на факультеті інформатики та комп`ютерної техніки, спеціалізація - комп`ютерна інженерія.Зазначений факультет є оплатним, всі витрати, позивач несе самостійно в зв`язку з тим, що відповідач після розлучення уникає спілкування та не надає матеріальну допомогу на утримання сина. Як зазначає позивачка, вона зі свого боку намагається дати сину належне виховання та навчання, але дитина потребує ще і належне харчування, одежу, побутові пристрої та інше. В той же час, відповідач, який є батьком дитини, матеріальну допомогу на його утримання не надає, тим самим не виконує свого батьківського обов`язку, покладеного на нього нормами чинного закону. З посиланням на ці обставини, позивачка просить суд задовольнити позов та стягнути з відповідача на її користь аліменти за минулий період на утримання сина [PERSON] [INFO] за 2015р. у розмірі - 8 575 грн. 05 коп.; стягнути з відповідача на її користь аліменти за минулий період на утримання сина [PERSON] [INFO] за 2016р. у розмірі - 11 893 грн. 20 коп.;стягнути з відповідача на мою користь аліменти за минулий період на утримання сина [PERSON] [INFO] за 2017р. у розмірі - 13 820 грн. 58 коп. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Представник позивачки направила суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. За таких обставин, суд визнав можливим розглянути справу за відсутності учасників справи за правилами заочного позовного провадження відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву на позов не подав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у з 19 листопада 1999 року по 03 травня 2004 року. У подальшому, шлюб між сторонами було розірвано, про що зроблений відповідний запис у відділі реєстрації актів цивільного стану Канівського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 41. Від шлюбу у сторін є син - [PERSON] [INFO] . На даний час син сторін досяг повноліття та навчається у Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» (перший курс), на факультеті інформатики та комп`ютерної техніки, спеціалізація - комп`ютерна інженерія, що підтверджується копією Договору № 2/378 від 22 серпня 2017 р. про надання освітніх послуг. Обґрунтовуючи свої вимоги про стягнення аліментів з відповідача за минулий час, позивачка посилається на те, що зазначений факультет є оплатним, всі витрати, позивач несе самостійно в зв`язку з тим, що відповідач після розлучення уникає спілкування та не надає матеріальну допомогу на утримання сина. Як зазначає позивачка, вона зі свого боку намагається дати сину належне виховання та навчання, але дитина потребує ще і належне харчування, одежу, побутові пристрої та інше. В той же час, відповідач, який є батьком дитини, матеріальну допомогу на його утримання не надає, тим самим не виконує свого батьківського обов`язку, покладеного на нього нормами чинного закону. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Ухиленням від сплати аліментів відповідача слід вважати його вину протиправну поведінку, тобто свідоме невиконання своїх обов`язків в умовах, коли позивач звертався до нього безпосередньо або через суд з вимогою про сплату необхідної для утримання грошової суми. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ч.1 та ч.2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Позивачкою не надано будь-яких доказів того, що вона вживала заходів щодо отримання аліментів за період вказаний нею у позовній заяві, як і не доведено факту ухилення відповідача від такого обов`язку. З цих підстав, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed