Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання батьківства. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з 2006 року вона перебуває з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. [INFO] у них народилася спільна дитина - [PERSON] . В зв`язку із тим, що донька народилася на території Великої Британії та її батько - відповідач по справі, є українцем і на момент народження доньки на території Великої Британії не перебував і не мав фізичної змоги в позасудовому порядку ждовести факт батьківства, то в акті про народження дитини відомості про батька не указані. Стверджує, що відповідач визнає [PERSON] своєю донькою, спілкується з нею, частково приймає участь у її вихованні та утриманні. Крім того той факт, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] підтверджується висновком молекулярно-генетичноїекспертизи аналізу ДНК. Саме тому, просить визнати [PERSON] батьком дитини [PERSON] , [INFO] . В підготовче судове засідання позивачка [PERSON] та її представниця [PERSON] не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, від представниці позивачки надійшла заява, згідно якої остання просила справу розглянути у її відсутності та відсутності позивачки. Заявлені вимоги підтримують та просили їх задовольнити. Крім того, від позивачки також надійшла заява, згідно якої остання просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Направив суду заяву про розгляд спарви у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також визнання відповідачем позову, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому судовому засіданні. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до ст. 125 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Згідно норм ч.ч. 1, 2 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] народилася [INFO] , є українкою, громадянкою Литовської Республіки, її прізвище на момент народження було [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.04.1996, паспорта з перекладом на українську мову (а.с. 6-7, 13). В 1999 році позивачка вийшла заміж за [PERSON] , в зв`язку із іим своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище [PERSON] . Вказаний шлюб в 2005 році було розірвано. Наведене вбачається із копій свідоцтв з перекладом на українську мову (а.с. 14, 17). З 2006 року позивачка проживає у Великій Британії та з 2006 року перебуває у фактичних шлюбних відносинах із відповідачем. [INFO] у сторін народилася спільна дитина [PERSON] . Згідно завіреної копії актового запису з офіційним перекладеом на українську мову (а.с. 15-16) дитина народилася у Великій Британії , відомосі про батька в актовому записі про народження відсутні, матір`ю дитини зазначена позивачка [PERSON] . Згідно молекулярно-генетичної експертизи аналізу ДНК відповідач з вірогідністю 99,99996% є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 25-26). [PERSON] , будучи біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , з дитиною спілкується, проводить з нею спільний час, щор вбачається з копій фотографій на яких вони зображені разом (а.с. 18-24). У відповідності із ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. З наведеного вбачається, що Сімейний кодекс України не визначає будь-яких особливостей щодо предмету доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved