Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що з 22.01.2005 року по 2007 рік перебувала у шлюбі з [PERSON], а [INFO] року у них народився син [PERSON]. При розірванні шлюбу було вирішено стягнути з відповідача аліменти на її користь у розмірі на ? частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дитини. При спільному проживанні з відповідачем, останній ухилявся від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Після розлучання взагалі не проявляє ніякого інтересу до дитини, жодного разу не поцікавився життям сина, його здоров'ям. Ніяких перешкод в цьому позивачка не створювала. На даний час син проживає разом зі нею та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач аліменти не сплачує, раніше судимий, після звільнення не став на шлях виправлення, знову скоїв злочин і на даний час перебуває у розшуку. Так як відповідач після припинення шлюбних стосунків протягом значного часу взагалі не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його навчання у школі, не готовить його до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з [PERSON], не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, тобто систематично не виконує батьківські обов'язки, то позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав щодо сина [PERSON]. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, шляхом публікації оголошення про час та місце розгляду справи на офіційному веб-сайті Судової влади України. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Сумської міської ради в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, підтримала вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини, надавши при цьому відповідний висновок. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] в суді підтвердили ті обставини, на які посилається позивачка. Заслухавши позивачку, представника третьої особи, свідків, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивачки про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 22.01.2005р. по 09.04.2009р., що підтверджується копіями свідоцтв про одруження та розірвання шлюбу (а.с.6, 8). Під час перебування у шлюбі, у [PERSON] та [PERSON] [INFO] р. народилася дитина - син [PERSON] (а.с.7) Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з позивачкою, що підтверджується довідкою з місця проживання (а.с.9) На підставі рішення Сумського районного суду Сумської області та виданого на підставі нього виконавчого листа № 2-386 від 25.06.2007р., з [PERSON] на користь позивачки стягнуто аліменти у розмірі на ? частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дитини - сина [PERSON]. Однак, відповідач аліменти не сплачує, що підтверджується довідкою Ковпаківського відділу ДВС (а.с.11). Згідно довідки Сумської ЗОШ № 12 від 18.09.2017р. в якій навчається [PERSON], убачається, що вихованням сина займається лише мати, за час навчання дитини в навчальному закладі батько школу не відвідував (а.с.10). Так, після розлучання відповідач не проявляє ніякого інтересу до дитини, жодного разу не поцікавився життям сина, його здоров'ям. Ніяких перешкод в цьому позивачка не створювала. Як убачається з листа СМВ ГУНП в Сумській області від 26.12.2017 року [PERSON] перебуває у розшуку як боржник. (а.с. 28) Відповідно до висновку Служби у справах дітей Сумської міської ради, поведінка [PERSON] доводить факт його ухилення від виконання батьківських обов'язків відносно сина, і не вбачається ніяких перспектив зміни ставлення батька до подальшої долі дитини. Вважає можливим позбавити батьківських прав відповідача відносно [PERSON]. (а.с.38-40) Таким чином між сторонами склалися цивільні правові відносини, що регулюються нормами СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно положень ч. 2 ст. 3 СК України дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у пунктах 15, 16 постанови від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надав роз'яснення, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків і способом захисту прав та інтересів дитини. Тому його застосування має бути результатом переконання суду у тому, що після позбавлення батьківських прав, умови життя дитини будуть змінені на краще і що немає іншого способу захисту прав та інтересів дитини. Оскільки, під час судового розгляду справи знайшли своє підтвердження доводи позивачки про те, що батько дитини ухиляється від обов'язків по вихованню сина [PERSON], суд вважає позовні вимоги обґрунтованими й такими що підлягають задоволенню. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved