Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав і просить суд зобов'язати приватно-орендне сільськогосподарське підприємство «Нива», код ЄДРПОУ 04529513 повернути належну позивачці земельну ділянкою, площею 3,120 га, кадастровий номер 3224481000:03:002:0004, яка розташована на території Великововнянської сільської ради Таращанського району Київської області. [PERSON] вимоги представник відповідача мотивував тим, що 12 жовтня 2012 року між сторонами по справі був укладений договір оренди земельної ділянки предметом якого є земельна ділянка площею 3,120 га, право на яку засвідчено Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії серія ЯБ №789674 від 07.07.2011 року, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №322440001000607. Даний договір був укладений терміном на 15 (п'ятнадцять) років. Згідно ст. 525 ЦК України, ч. 4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі», розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачене законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 651 ЦК України, у разі односторонньої відмови від договору в повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. За умовами п. 4.4. вказаного договору оренди земельної ділянки, Орендодавець повинен повідомити Орендаря про розірвання договору за місяць до закінчення збору врожаю поточного року. Тобто, за змістом наведених норм та умов договору оренди земельної ділянки випливає, що розірвання даного договору може бути вчинене шляхом односторонньої відмови від нього, оскільки повноваження сторони на одностороннє розірвання договору встановлено безпосередньо в договорі, не обумовлюючи таке розірвання настанням будь-яких подій та умов, в тому числі невиконання орендарем умов договору. При цьому, одностороння відмова від договору не потребує узгодження та як самостійний юридичний факт зумовлює його розірвання. З метою встановлення орієнтовного часу збору врожаю, позивачка 20 червня 2014 року звернулася до відповідача із заявою щодо надання відомостей якою сільськогосподарською культурою засіяно орендовану земельну ділянку та повідомленням про розірвання договору оренди в односторонньому порядку і повернення належної їй земельної ділянки, оскільки вона бажає здійснювати обробіток землі самостійно. У своєму листі-відповіді відповідач повідомив, що належна позивачці земельна ділянка засіяна озимою пшеницею, орієнтовний збір врожаю - кінець серпня 2014 року, що підприємство виконує умови договору та немає наміру достроково розривати договір оренди земельної ділянки. Згідно ч. 1 ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в кому вона була одержана з урахуванням нормального зносу або у стані, обумовленому у договорі. Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про оренду землі», у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. За умовами п. 2.4. Договору, в разі припинення або розірвання договору, Орендар зобов'язаний повернути Орендодавцеві земельну ділянку у стані не гіршому у порівнянні з тим, у якому він одержав її в оренду. Оскільки станом на дату подання позовної заяви та на даний час спірна земельна ділянка Орендарем позивачці не повернута, просить суд задовольнити її вимоги в повному обсязі. Представниця відповідача в судовому засідання позов не визнала та пояснила суду, посилання позивачки та її представника на п. 4.4. спірного договору оренди земельної ділянки є безпідставним, оскільки згідно із вказаним пунктом Орендодавець повинен повідомити Орендаря про розірвання договору за місяць до закінчення збору врожаю поточного року. Це передбачає можливість звернутися з пропозицією про дострокове розірвання договору до Орендаря за взаємною згодою, а не право на дострокове розірвання Договору в односторонньому порядку. Поряд з цим, відповідач не має наміру розривати вказаний договір. Судом встановлено, що 12 жовтня 2012 року між сторонами по справі був укладений договір оренди земельної ділянки предметом якого є земельна ділянка площею 3,120 га, право позивачки, на яку засвідчено Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії серія ЯБ №789674 від 07.07.2011 року, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №322440001000607. Даний договір був укладений терміном на 15 (п'ятнадцять) років, починаючи з дати його реєстрації 12.10.2012 року (п. 2.2 Договору). Розділ 4 вказаного договору містить умови, зміни, припинення і розірвання договору, а саме: п. 4.1 Заміна умов договору можлива за взаємною згодою сторін; п. 4.2 Договір втрачає чинність у разі його припинення або розірвання; п. 4.3 Ліквідація юридичної особи «Орендаря» є підставою припинення дії договору; п. 4.4 Орендодавець повинен повідомити Орендаря про розірвання договору за місяць до закінчення збору врожаю поточного року. Тобто в розділі 4 вказаного договору та в інших розділах та пунктах цього договору чітко не передбачено можливості розірвання вищезазначеного договору в односторонньому порядку. Проте, позивачка 20 червня 2014 року звернулася до відповідача із заявою щодо надання відомостей якою сільськогосподарською культурою засіяно орендовану земельну ділянку та повідомленням про розірвання договору оренди в односторонньому порядку і повернення належної їй земельної ділянки, оскільки вона бажає здійснювати обробіток землі самостійно. Як на підтвердження своєї вимоги про розірвання договору оренди в односторонньому порядку і повернення належної їй земельної ділянки, позивачка посилалася на п. 4.4 вказаного вище договору оренди земельної ділянки. 03.07.2014 року відповідач приватно-орендне сільськогосподарське підприємство «Нива» направило позивачці відповідь в якій вказав на те, що посилання позивачки на п. 4.4. вказаного договору оренди земельної ділянки є безпідставним, оскільки даний пункт передбачає можливість передбачає можливість звернутися з пропозицією про дострокове розірвання договору до Орендаря за взаємною згодою, а не право на дострокове розірвання договору в односторонньому порядку і що ПОСП «Нива» в повному обсязі виконувало та виконує зобов'язання за цим договором як орендар та не має наміру достроково розривати його. Указані обставини встановлено з пояснень сторін та матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Враховуючи дані обставини та, виходячи з того, що ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а згідно ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін, на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом, розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні даного позову, оскільки в спірному договорі оренди земельної ділянки не передбачено можливості розірвання вищезазначеного договору в односторонньому порядку.

Outcome: dismissed