overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, яким просить стягнути з відповідача на її користь для утримання сина [PERSON], [INFO]. народження, аліменти - в розмірі 1 / 4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш встановленого законом розміру, - і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про слухання справи за її відсутністю, не заперечуючи проти заочного розгляду справи за її позовом. Відповідач, що був сповіщений належним чином про час та місце судового засідання, до суду не з'явився, не надавши суду заяв, пояснень або заперечень щодо предмету позову. Розглянувши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Болградського районного суду Одеської області від 11.03.2014 року було розірвано. Від цього шлюбу [INFO]. народилася дитина - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER], яке було видане 04.01.2006року Виноградівською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис №02. Згідно довідки Виноградівської сільської ради Болградського району Одеської області від 12.11.2014р., дитина проживає з матір'ю, на утриманні якої знаходиться. Проте, відповідно до ст.ст.180,199 СК України обидва з батьків зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а в разі навчання дитини на стаціонарному відділенні вищого закладу - до досягнення дитиною 23-х річного віку. Відповідно до ст.181СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Як вбачається з матеріалів справи, сторони не домовилися про способи утримування дитини, та не представили довідку про місце роботи та доходи відповідача, тому, на підставі ст.ст.182ч.2 та 191 СК України, враховуючи, що суду не надано відомостей про те, що відповідач не має можливості утримувати дитину, суд дійшов висновку, що на підставі чинного законодавства, на користь позивачки - для утримання нею дочки, необхідно стягнути з відповідача аліменти в розмірі, що обгрунтовано просить позивач - 1 / 4 частину доходу відповідача, але не меньше встановленого законом 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, задовольняючи позов в повному обсязі, суд вважає необхідним, на підставі вимог ч.3ст.88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судові витрати в розмірі судового збору - 243,60грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеною заявою, в якій просить стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини усіх доходу відповідача щомісяця. В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві зазначено, що 7 вересня 2002 року позивачка уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу має двох неповнолітніх дітей. У вересні 2013 року позивачка завагітніла третьою дитиною. З листопада 2013 року позивачка з відповідачем проживають окремо один від одного, сімейні відносини між ними припинилися. Позивачка не працює, ніяких доходів не отримує. Відповідач працює та отримує дохід тому може надавати матеріальну допомогу, але добровільно цього не робить. В судове засідання позивачка не з'явилася, до суду надійшла письмова заява представника [PERSON], яка діє на підставі довіреності про розгляд справи без її участі, з проханням позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, до суду надійшла письмова заява представника [PERSON], яка діє на підставі договору про розгляд справи без участі відповідача, позовні вимоги про стягнення аліментів визнає частково, у розмірі 1/6 частини. Перевіривши докази по справі суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Відповідно до ч.4 ст.84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підтверджуються свідоцтвом про одруження (а.с.3),свідоцтвами про народження дітей (а.с.3,4) та медичною довідкою, що підтверджує вагітність позивачки (а.с.9). Однак вирішуючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивачки задовольнити частково, а саме у розмірі 1/6 частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеною заявою, в якій просить стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на своє утримання як вагітної дружини у розмірі 1/4 частини усіх доходу відповідача щомісяця та аліменти на своє утримання, як дружини, з якою проживає дитина до 3-х років, у розмірі 1/4 частини усіх доходу відповідача щомісяця. В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві зазначено, що 28 липня 2007 року [PERSON], уклала шлюб з відповідачем [PERSON]. Від даного шлюбу у них народилася донька, [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Влітку 2013 року вона завагітніла від відповідача. З кінця грудня 2013 року сімейні відносини між ними припинені, позивачка з відповідачем проживають окремо один від одного, сімейні відносини між ними припинилися. Позивачка не працює, ніяких доходів не отримує. Відповідач працює та отримує дохід, тому може надавати матеріальну допомогу, але добровільно цього не робить. [INFO] року у них народилася друга донька - [PERSON]. В судове засідання позивачка не з'явилася, до суду надійшла письмова заява представника [PERSON], яка діє на підставі довіреності про розгляд справи без її участі, з проханням позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с. 28). Відповідач у судове засідання не з'явився, до суду надійшла письмова заява представника [PERSON], яка діє на підставі договору про розгляд справи без участі відповідача, позовні вимоги про стягнення аліментів визнає частково, у розмірі 1/7 частини (а.с. 23). Перевіривши докази по справі суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Відповідно до ч.4 ст.84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підтверджуються свідоцтвом про одруження (а.с. 3), свідоцтвами про народження дітей (а.с. 4, 22) та медичною довідкою, що підтверджує вагітність позивачки (а.с. 6). Однак вирішуючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивачки задовольнити частково, а саме у розмірі 1/7 частини, оскільки відповідач вже має зобов'язання щодо виплати аліментів на утримання своєї дитини від першого шлюбу згідно рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 08.08.2007 року (а.с. 25).

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеною заявою, в якій просить стягувати щомісячно з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини усіх заробітків відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, та з проханням позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач на судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генераль ної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фі нансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конститу ції України є одним з головних конституційних обов'язків. Такий обов'язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як зазначено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки вимоги позивача визнаються відповідачем і підтверджуються наданими доказами та визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеною заявою, в якій просить стягувати щомісячно з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини від усього заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила в позові, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 16.09.1995 року. Шлюб між ними до теперішнього часу не розірвано, але разом із поданням позову про стягнення аліментів, нею подано позов про розірвання шлюбу. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], яка на момент подання позову вже повнолітня та [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки надає, але розмір допомоги він визначає самостійно. Позивачка хоча й працює, але заробітної платні не вистачає на утримання дитини, у звязку з чим позивач опинилась в тяжкому матеріальному становищі. В судове засідання позивач не зявилася, до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, та з проханням позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с. 14). Відповідач на судове засідання не зявився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с.15). Дослідив матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і належить задоволенню, бо згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 31 ЦПК України передбачає права сторін, зокрема визнання позову - це право відповідача і він вправі його використати. За вимогами діючого законодавства, відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму. Згідно з документами в справі, батьком [PERSON], [INFO] є відповідач, який не заперечує проти задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеною заявою, в якій просить стягувати щомісячно з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини від усього заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, від неї та від її представника - [PERSON], яка діє на підставі довіреності, до суду надійшли письмові заяви про розгляд справи без їх участі, та з проханням позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач на судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генераль ної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фі нансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конститу ції України є одним з головних конституційних обов'язків. Такий обов'язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як зазначено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки вимоги позивача визнаються відповідачем і підтверджуються наданими доказами та визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеною заявою, в якій просить стягувати щомісячно з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини від усього заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та до досягнення дитиною повноліття. З 2012 року позивачка з відповідачем проживають окремо, їх шлюб розірвано. Дитина залишилась проживати з нею, та знаходиться на її матеріальному утриманні. Просить суд стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1 / 4 частки всіх видів доходу відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до виповнення дитині повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, та з проханням позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с. 15). Відповідач на судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с.16). Дослідив матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і належить задоволенню, бо згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 31 ЦПК України передбачає права сторін, зокрема визнання позову - це право відповідача і він вправі його використати. За вимогами діючого законодавства, відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму. Згідно з документами в справі, батьком [PERSON], [INFO] є відповідач, який не заперечує проти задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеною заявою, в якій просить стягувати щомісячно з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини від усього заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та до досягнення дитиною повноліття. З січня 2016 року відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв»язку з чим в неї склалося тяжке матеріальне становище. Дитина проживає з позивачкою, та знаходиться на її матеріальному утриманні. Просить суд стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів доходу відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до виповнення дитині повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, та з проханням позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с. 16). Відповідач на судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с.17). Дослідив матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і належить задоволенню, бо згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 31 ЦПК України передбачає права сторін, зокрема визнання позову - це право відповідача і він вправі його використати. За вимогами діючого законодавства, відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму. Згідно з документами в справі, батьком [PERSON], [INFO] є відповідач, який не заперечує проти задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеною заявою, в якій просить стягувати щомісячно з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини від усього заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину певного віку та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, від її представника - [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, та з проханням позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач на судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генераль ної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фі нансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конститу ції України є одним з головних конституційних обов'язків. Такий обов'язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як зазначено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки вимоги позивача визнаються відповідачем і підтверджуються наданими доказами та визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved