Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивачка звернулася до Заводського районного суду м. Миколаєва із зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 15.06.1995. Від даного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач не приймає участі в забезпеченні дитини, хоча зобовязаний та має таку можливість. На підставі чого, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від суми заробітку починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення дитиною трирічного віку. До судового засідання позивачка не зявилась, суду надала заяву про слухання справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала, обставини, викладені в позові, підтвердила, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи учасників процесу, суд вважає, що є підстави для задоволення позову. Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про укладання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] від 15.06.1995, видане Міським відділом реєстрації одружень, м. Миколаїв, актовий запис №530 (а.с. 5). Шлюб між сторонами не розірвано, однак шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с. 6). Відповідно до довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Николаевдомсервис», дитина мешкає разом з позивачкою за адресою: м. Миколаїв, Дзержинського, 99 (а.с. 7), та знаходиться на її утриманні. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитини, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про перелік видів доходів, які враховують при визначені розміру аліментів на одного подружжя, дітей, батьків, інших осіб» №146 від 26.02.1993, утримання аліментів здійснюється з усіх видів заробітку і додаткової винагороди, як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з допомоги по безробіттю, допомоги по тимчасовій непрацездатності, одержуваної пенсії, тощо. З огляду на викладене, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), суд вважає, що відповідач зобовязаний і має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дати подання позову, тобто з 16.09.2015 року, і до досягнення дитиною трирічного віку. Приходячи до даного висновку, суд також враховує визнання відповідачем позовних вимог в частині стягнення аліментів саме у такому розмірі, яке згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, є безумовним, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 487 гривень 20 копійок.

Outcome: approved