Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті свого чоловіка, [PERSON] померлого [INFO] право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що після смерті чоловіка, вона як спадкоємець за законом першої черги, звернулася до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, але листом № 949/02-14 від 27.02.2019 року їй було відмовлено і рекомендовано звернутись до суду, із-за відсутності правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок. У зв`язку з чим вона звернулася з відповідною позовною заявою до суду. Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву, в якій вказала, що на позовних вимогах вона наполягає та просить справу розглянути у її відсутність. Відповідачка в підготовче судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить справу розглянути у її відсутність. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги заяви сторін, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 4). З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що позивачка була дружиною померлого [PERSON] , а тому відповідно до ст. 1261 ЦК України вона є спадкоємцем за законом першої черги. Відповідачка є дочкою померлого [PERSON] , але вона з заявою про прийняття спадщини після смерті батька до нотаріальної контори не зверталася. 22 грудня 2018 року позивачка, звернулася до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, але листом № 949/02-14 від 27.02.2019 року їй було відмовлено і рекомендовано звернутись до суду, так як у неї відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок (а.с.5). З довідки Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 306 від 21.02.2019 року, вбачається, що житловий будинок з господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , згідно запису в погосподарській книзі під №8 на стор. 75 зареєстрований за померлим [PERSON] (а.с. 9) Відповідно до вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору було покладено саме на сільські ради. Належність правовстановлюючих документів встановлюється відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Умовою для переходу у порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах. Тобто запис у погосподарській книзі визнавався в якості актів органів влади, що підтверджує право власності. Враховуючи те, що позивачка своєчасно прийняла спадщину після смерті чоловіка, а тому суд вважає можливим визнати за нею право власності на спадковий будинок з надвірними спорудами.

Outcome: approved