Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. В позові зазначила, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 03.08.2006р. Розірвання шлюбу зареєстровано 26.03.2009 р. у Відділі реєстрації актів цивільного стану Пологівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №24. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, що змушує її звернутися із позовом до суду. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просить задовольнити позовні вимоги за мотивами, вказаними в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, письмових заперечень суду щодо позову не надав. Суд вважає можливим, за згодою позивачки, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст.224 ЦПК України, за відсутності відповідача. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. 26.03.2009 р. шлюб між ними було розірвано та зареєстровано у Відділі реєстрації актів цивільного стану Пологівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №24, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] від 26.03.2009 р. (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] (а.с.4). Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. У відповідності зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, шляхом стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.01.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 грн., оскільки позивачку було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved