Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, вказавши, що 24.02.1982 року їй [PERSON] (на той час [PERSON]І.) районним архітектором виконкому [PERSON] районної ради народних депутатів було надано дозвіл №6 на право виконання будівельних робіт на будівництво 1 поверхового індивідуального будинку по вул. Межевича, 1-«А» у селищі Дніпряни на підставі рішення виконкому [PERSON] народних депутатів від 24.02.1982 року. Згідно будівельного паспорту на забудову земельної ділянки, яка виділена індивідуальному забудовнику [PERSON] в смт. Дніпряни по вул. Межевича, 1 «А» та доданого до нього акту виносу в натурі меж земельної ділянки і встановлення будівель від 25.02.1982 року площа земельної ділянки встановлена 0,07 га. Окрім того, одночасно з виносом меж земельної ділянки проведена розбивка будівель, передбачених на земельній ділянці та межі земельної ділянки закріплені на місцевості та передані забудовнику під охорону. Згідно доданої до цього акту схеми винос в натурі меж земельної ділянки та розбивки будівель передбачено, що від житлового будинку, який позначений на схемі цифрою №1 до крайньої межі земельної ділянки відстань становить 2 метри. Тобто відстань до сусідньої земельної ділянки за адресою : смт. Дніпряни по вул. Межевича, будинок № 1-«А», яка належить [PERSON] становить 2 метри. Згідно акту приймання в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку та господарських будівель індивідуального будівництва забудовника [PERSON] від 01.03.1989 року приймальна комісія оглянула житловий будинок та постановила прийняти в експлуатацію житловий будинок та господарські будівлі на земельній ділянці [PERSON] в смт. Дніпряни вул. Межевича, 1-«А». Згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 11.12.1989 року, яке видано виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради встановлено право особистої власності [PERSON] в смт. Дніпряни по вул. Межевича, 1-«А». На цей час її сусід [PERSON], що проживає [INFO] самовільно перевстановив межі своєї земельної ділянки, забравши собі в користування належну їй 2 метрову територію від будинку. Таким чином суміжним землекористувачем [PERSON] самовільно зайнято її земельну ділянку площею 0,0031 га (0,0778 га 0,0747 га). Згідно генерального плану земельної ділянки землекористувача [PERSON] від 13.05.1985 року по вул. Межевича, буд.1 загальна конфігурація площі земельної ділянки не передбачає додаткову площу землі в бік суміжного землекористувача [PERSON] по вул. Межевича, буд. 1 «А» з відступом на 2 метри, в розмірі 0,0031 га. Окрім того, згідно виписки з наказу по радгоспу ім. начдива Солодухіна від 10.09.1973 року № 128 за [PERSON] по вул. Межевича,1 було закріплено земельну ділянку 0,06 га. Користування відповідачем її земельною ділянкою не ґрунтується на законі, відбувається з порушенням визначеного порядку надання земельних ділянок, без наявності відповідного рішення на вчинення правочину щодо земельної ділянки. Просила суд з урахуванням уточнень усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою [PERSON] за адресою : смт. Дніпряни вул. Межевича, 1-а Херсонської області шляхом знесення самовільно збудованих [PERSON] огорожі та інших споруд. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали. [PERSON] під присягою свідка пояснила суду, що між їх з [PERSON] будинками стояла залізна сітка. Потім [PERSON] попросив її прибрати, бо йому не можна було поставити машину. В подальшому він прийшов і попросив забетонувати площадку, в тому числі і частину її земельної ділянки. Коли вона вирішила приватизувати земельну ділянку, то пішла до [PERSON], щоб узгодити межі земельної ділянки, але він почав лаятися і сказав, що робити нічого не буде. На даний час в неї відсутня можливість обслуговувати житловий будинок, бо земельна ділянка за хатою відсутня, стіна її будинку є межею із земельною ділянкою [PERSON] Відповідач [PERSON] під присягою свідка та його представник заперечували проти позову, вказавши, що він перший побудував будинок, щоб не бігали собаки, він на межі ділянки поставив сітку. Потім почала будувати житловий будинок [PERSON], будинок був побудований на межі без відступу, сітка завалилася, а він залишився без двору. В подальшому на прохання [PERSON] частину земельної ділянки, яка проходить між їх будинками він забетонував і з метою захисту від вітру, збудував маленьку веранду. На теперішній час відстань від будинку [PERSON] до його крильця становить 2,20 м. Через те, що [PERSON] під час будівництва свого будинку не здійснила відступ від його земельної ділянки та збудувала будинок на межі з його земельною ділянкою, тому на теперішній час неможливо зробити відступ 2 метри від її житлового будинку, її будинок стоїть фактично у нього у дворі. Представник третьої особи [PERSON] селищної ради Херсонської області просив розглядати справу в його відсутність. Суд заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши докази по справі в їх сукупності приходить до наступного висновку. Судом встановлено. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 11.07.1995 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, її прізвище змінено на [PERSON]. З генерального плану із будовами по вул. Межевича, 1 в смт. Дніпряни від 13.05.1985 року користувач [PERSON] слідує, що площа земельної ділянки складає 754 кв.м. З будівельного паспорта на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудовнику [PERSON] в смт. Дніпряни вул.. Межевича, 1 А вбачається, що площа земельної ділянки складає 0,07га., відстань від житлового будинку до умовної межі земельної ділянки з суміжною земельною ділянкою повинна становити 2м. З акту виносу в натурі меж земельної ділянки від 25.02.1982 року слідує, що земельна ділянка, виділена [PERSON] знаходиться в селі Дніпряни вул. Межевича, 1-А, межує із земельною ділянкою [PERSON], площа земельної ділянки 0,07 га. З виписки з наказу по радгоспу-заводу імені начдива Солодухіна від 10.09.1973 року слідує, що за [PERSON] закріплено земельну ділянку площею 0,06 га. в смт. Дніпряни по вул. Межевича, 1. З виписки з рішення виконавчого комітету [PERSON] селищної ради народних депутатів №38 від 11.07.1995 року слідує, що [PERSON] оформлено раніше побудовані в смт. Дніпряни вул. Межевича, 1-«а» сарай «З» 10,3 кв.м., туалет «К» -0,7 кв.м., душ «И» -1,29 кв.м., сарай «Г» 6,3 кв.м., вхід в підвал «Ж» - 6,9 кв.м., житлову площу 62,8 кв.м. З дозволу №6 на право виконання будівельних робіт від 24.02.1982 року слідує, що [PERSON] надано дозвіл на початок будівельних робіт по вул. Межевича. 1-а в смт. Дніпряни з 24.02.1982 року по 24.02.1985 року. Позивачкою надано суду фотознімки, на яких зображено житлові будинки [PERSON] та [PERSON], на яких відсутня огорожа, що відмежовує земельні ділянки сторін, житлові будинки знаходяться на незначній відстані один від одного. З копії технічного паспорту на житловий будинок по вул. Межевича, 1-а в смт. Дніпряни Херсонської області слідує, що площа земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок позивачки становить 693 кв.м. З плану земельної ділянки, що знаходиться за адресою : смт. Дніпряни, вул. Межевича,1 -а, розробленого [PERSON] слідує, що фактична площа земельної ділянки становить 0,0747 га, житловий будинок межує із сусідньою земельною ділянкою . З виправленої топографо-геодезичної зйомки земельних ділянок по вул. Межевича,1 та Межевича, 1-А в смт. Дніпряни Херсонської області слідує, що фактична площа земельної ділянки [PERSON] становить 0,0747 га, а [PERSON] 0,0639 га. З висновку №17-12 судової земельно-технічної експертизи від 31.05.2017 року слідує, що в межах наданих на дослідження документів при умові, що будівництво капітальних будов на спірних земельних ділянках за адресою :смт. Дніпряни вул.. Межевича, 1-А Херсонської області та смт. Дніпряни вул. Межевича,1 Херсонської області стосовно спірної межі виконано відповідно до проекту забудови або з незначним зсувом, вбачається, що є порушення меж (або накладання) земельних ділянок відповідно до документів, щодо порядку відводу земельних ділянок, оскільки за будівельним паспортом на забудову земельної ділянки смт. Дніпряни вул. Межевича, 1-А Херсонської області , що виділено індивідуальному забудовнику на підставі наказу від 09.01.1982 року № 54 по радгоспу-заводу ім. начдива Солодухіна смт. Дніпряни спірна межа повинна проходити на відстані 2 м. від житлового будинку по вул.. Межевича, 1-а в бік межі земельної ділянки по вул. Межевича,1, а на підставі «Генерального плану розташування будівель, на відведеній земельній ділянці по вул. Межевича,1 с. Дніпряни технічним бюро при архітектурі, згідно рішення [PERSON] виконкому від 27 грудня 1978 року № 169/24 для індивідуальної забудови» спірна межа повинна проходити на відстані 1 м. від житлового будинку по вул.Межевича,1 в бік земельної ділянки по вул. Межевича, 1- а. По факту спірна межа проходить по стіні гаражу та житлового будинку, розташованих на земельній ділянці по вул. Межевича,1-а. Оскільки на дослідження експерту не було надано правовстановлюючі документи, а також технічну документацію із землеустрою, встановити чи є порушення меж або (накладання) земельних ділянок відповідно до правовстановлюючих документів та документації із землеустрою на земельні ділянки за адресою : смт. Дніпряни вул..Межевича,1-а Херсонської області та смт. Дніпряни вул. Межевича,1 Херсонської області не вбачається за можливе. З пояснень експерта [PERSON] , допитаної в судовому засіданні вбачається, що земельні ділянки [PERSON] та [PERSON] перебувають у користуванні, технічна документація із землеустрою не виготовлялася, межа між земельними ділянками, відповідно до наданої експерту документації рішенням органів місцевого самоврядування не встановлювалася, тому визначити порушення меж земельних ділянок неможливо. Експертом встановлено порушення умовної межі відповідно до будівельних паспортів на житлові будинки та фактичного розташування житлових будинків, відхилення від проекту забудови допущено обома сторонами. З пояснень свідків зі сторони позивачки [PERSON], [PERSON], слідує, що першим будинок будував [PERSON], який поставив сітку на межі своєї ділянки, ця сітка стояла, доки він не прибрав її та не побудував верандочку і не забетонував частину їх земельної ділянки, на даний час межею є стіна житлового будинку [PERSON] З пояснень свідків зі сторони відповідача [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], слідує, що межа між земельними ділянками [PERSON] та [PERSON] була умовна, встановлена ще їх батьками, сітки не було, будинки знаходяться поруч, житловий будинок [PERSON] заходить у двір до [PERSON], під час будівництва будинку [PERSON] не було зроблено відступ від земельної ділянки [PERSON], будинок збудований на межі. З пояснень свідка [PERSON] слідує, що вона проводила технічну інвентаризацію у [PERSON], було виявлено самозахват частини земельної ділянки [PERSON], площа його земельної ділянки перевищувала на 17,90 м. Також під час інвентаризації сітка рабиця була встановлена на межі двох земельних ділянок. З інвентарних справ на житловий будинок по вул. Межевича, 1 та 1-а в смт. Дніпряни Новокаховської міської ради Херсонської області слідує, що відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок від 11.12.1989 року, житловий будинок по вул. Межевича, 1 а належить на праві власності [PERSON], відповідно до свідоцтва про право власності від 10.07.1985 року, житловий будинок по вул. Межевича,1 в смт. Дніпряни Херсонської області належить [PERSON]. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; Відповідно до ст..158 ч.3 ЗК України, органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. Відповідно до ст. 107 ЗК України, основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про землеустрій», документація із землеустрою розробляється у вигляді програм, схем, проектів, спеціальних тематичних карт, атласів, технічної документації. Види документації із землеустрою: и) технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); Відповідно до ст. 55 Закону України «Про землеустрій», встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Документація із землеустрою щодо встановлення меж житлової та громадської забудови розробляється у складі генерального плану населеного пункту, проектів розподілу територій і є основою для встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості). Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка. У разі, якщо межі земельних ділянок в натурі (на місцевості) збігаються з природними та штучними лінійними спорудами і рубежами (річками, струмками, каналами, лісосмугами, шляхами, шляховими спорудами, парканами, огорожами, фасадами будівель та іншими лінійними спорудами і рубежами тощо), межові знаки можуть не встановлюватися. Власники землі та землекористувачі, у тому числі орендарі, зобов'язані дотримуватися меж земельної ділянки, закріпленої в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка. Межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам, у тому числі орендарям. Відповідно до п.1.13, 1.14 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Державного комітету України по земельним ресурсах № 43 від 04.05.1999 року, складання державного акта на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою при передачі земельної ділянки, що була раніше надана громадянам, підприємствам, установам, організаціям і об'єднанням громадян всіх видів, у постійне користування або при переоформленні правоустановних документів на ці земельні ділянки, проводиться після відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженою відповідною технічною документацією. Довгострокові межові знаки передаються на зберігання власнику або користувачу земельної ділянки, про що складається відповідний акт. Акт складається у трьох примірниках, підписується власником або користувачем земельної ділянки, виконавцем робіт і представником районного (міського) відділу (управління) земельних ресурсів Держкомзему України. Один примірник додається до технічної документації зі складання відповідного державного акта, другий - передається виконавцю робіт, третій - видається разом з державним актом на землю власнику або користувачу земельної ділянки. Власник або користувач земельної ділянки попереджається про відповідальність за порушення чи знищення вказаних знаків. З матеріалів справи вбачається, що позивачі є власниками житлових будинків, розташованих за адресою: смт. Дніпряни, вул. Межевича,1 та Межевича, 1-А Херсонської області на підставі свідоцтв про право власності на житло. Земельні ділянки [PERSON] та [PERSON] перебувають в їх користуванні, державні акти про право власності на земельні ділянки відсутні. З пояснень свідків слідує, що під час будівництва житлового будинку [PERSON] на межі його земельної ділянки стояла сітка, межі були умовно визначені, вони проходили по колодязю та по дереву на городі, визначалися ще батьками [PERSON] та [PERSON] Питання про порушення меж земельної ділянки виникло під час приватизації земельної ділянки [PERSON], коли [PERSON] відмовився узгоджувати межі земельної ділянки. З акту виносу в натурі меж земельної ділянки від 25.02.1982 року слідує, що земельна ділянка, виділена [PERSON] знаходиться в селі Дніпряни вул. Межевича, 1-А, межує із земельною ділянкою [PERSON], площа земельної ділянки 0,07 га, проте в ньому не зазначено, де проходить межа земельної ділянки [PERSON] ([PERSON]І.) по відношенню до земельної ділянки [PERSON] Сторони не виготовляли технічну документацію із землеустрою та не відновлювали межі земельних ділянок в натурі, як зазначає в своєму висновку експерт, що проводив земельно-технічну експертизу, межа між земельними ділянками [PERSON] та [PERSON] рішенням органу місцевого самоврядування не визначалася, до компетенції суду не відноситься встановлення меж земельної ділянки, проведеною судовою земельно - технічною експертизою від 31.05.2017 року не встановлено порушення меж земельної ділянки у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів та технічної документації із землеустрою та відсутністю встановленої межі, а існуванням лише умовної межі, тому підстав для задоволенню позову суд не вбачає.

Outcome: dismissed