Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом про визнання права власності на Ѕ частину будівельних матеріалів та обладнання, які були використані під час будівництва (створення) майна по [ADDRESS] , мотивуючи тим, що будівельні матеріали, обладнання придбані та роботи по спорудженню об`єкта виконані в шлюбі за спільні кошти, однак відповідач відмовляється у добровільному порядку провести поділ об`єкта та реєстрацію права власності на її частку у спільній сумісній власності подружжя. Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, суду пояснив, що з 01 лютого 1975 року по 2017 рік його довірителька перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Під час сумісного проживання ними було придбано майно, а саме земельна ділянка по [ADDRESS] , житловий будинок та господарські будівлі по [ADDRESS] . Однак на все придбане ними під час шлюбу майно не оформлено право власності, тому позивачка просить визнати за нею право власності на Ѕ частину будівельних матеріалів, обладнання, конструктивних елементів та робіт, які були використані під час спорудження будівництва по [ADDRESS] . В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позов визнав. Відповідно до висновку №934/935/18-22 судової будівельно-технічної експертизи від 18 квітня 2019 року вартість будівельних матеріалів та несучих конструкцій, з яких складені нерухомі об`єкти по [ADDRESS] становить 1446694,60 грн. Вартість проведених будівельних робіт по спорудженню будівель по [ADDRESS] становить - 415047,86 грн. Вартість будівництва (вартість будівельних матеріалів + зарплата) будівель по [ADDRESS] становить -1861742,46 грн. Будівельна готовність житлового будинку становить 94,2%, гаражу - 99,5%, сараю - 98,6%. Відповідно до висновку №936/18-22 судової оціночно-земельної експертизи від 12 квітня 2019 року ринкова вартість Ѕ частини земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] , площею 0,0800 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої по [ADDRESS] становить 85700 грн. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: З 01 лютого 1975 року по 2017 рік сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, спільно проживали, були пов`язані спільним побутом; У шлюбі сторони звели житловий будинок в [ADDRESS] , вартість будівельних матеріалів та несучих конструкцій, з яких складені нерухомі об`єкти становить 1446694,60 грн.; вартість проведених будівельних робіт по спорудженню будівель (житлового будинку, гаражу, сараю) становить 415047,86 грн. та вартість будівництва (вартість будівельних матеріалів + зарплата) будівель (житлового будинку, гаражу, сараю) становить 1861742,46 грн., Будівельна готовність житлового будинку становить 94,2%, гаражу - 99,5%, сараю - 98,6%; Сторони не домовилися про порядок поділу будівельних матеріалів та обладнання, конструктивних елементів та робіт. Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Статтею 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Згідно ст.368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці, та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Статтею 392 цього ж Кодексу передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до п.2.3 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 року №55 не підлягають поділу об`єкти нерухомого майна до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. Питання поділу об`єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону. За встановлених обставин і визначених відповідно до них правовідносин суд приходить до переконання, що житловий будинок по [ADDRESS] є об`єктом права спільної сумісної власності сторін і, оскільки будівництво не введене в експлуатацію, то право спільної сумісної власності у сторін виникає на будівельні матеріали та обладнання, щовикористовувались при будівництві даного домоволодіння. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позовну заяву про визнання права власності на Ѕ частину будівельних матеріалів та обладнання слід задовольнити. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Outcome: approved