Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Позивачка звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Чумаківської сільської ради, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на домоволодіння та земельну ділянку у порядку спадкування за законом. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд встановити факт прийняття нею спадщини після смерті [PERSON], що помер [INFO], шляхом сумісного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини; визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], що помер [INFO], на домоволодіння за [ADDRESS], та на земельну ділянку за вказаною адресою. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, відповідно до письмової заяви голова Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області просить суд розглядати справу за відсутності представника сільської ради та винести рішення згідно з вимогами чинного законодавства. Суд, вислухавши у судовому засіданні думку позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, вважає, що позовні вимоги позивачки законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема примусове виконання обов'язку в натурі та відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (ст. 16 ЦК України). Так у судовому засіданні встановлено, що позивачка по справі являється рідною сестрою [PERSON]. Батько позивачки [PERSON] помер [INFO]. Мати позивачки [PERSON] померла [INFO]. За [PERSON] після смерті [PERSON] рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2011 року визнано право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину домоволодіння за [ADDRESS] та на 3/4 частини цього ж домоволодіння після смерті матері [PERSON] Таким, чином, [PERSON] належить все вищевказане домоволодіння, про що свідчить Витяг про державну реєстрації прав на нерухоме майно, виданий комунальним підприємством Дніпропетровського району «Бюро технічної інвентаризації від 08.08. 2011 року, номер витягу: 30888657, реєстраційний номер:26456572. Крім домоволодіння [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,2061 гектара на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП Дн №035853 виданого 02 лютого 2000 року Чумаківською сільською радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області на підставі 10 сесії ХХІІ скликання Чумаківської сільської ради від 19 квітня 1996 року, та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №271 [PERSON] помер [INFO], свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане виконавчим комітетом Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис за № 44. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом, так як він заповіт не залишив. Спадкоємців першої черги за законом після померлого немає. Він був одинокою, хворою людиною. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину (ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Позивачка як спадкоємець другої черги за законом звернулася, до державного нотаріуса Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, постановою нотаріуса позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право спадщину, оскільки відповідно до вимог п.п. 3.13, 3.15, 3.16 4.14. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5), видача свідоцтва про право на спадкове майно, проводиться нотаріусом в тому разі, якщо спадкоємець подавав заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця, або був зареєстрований з померлим за однією адресою. Як пояснила позивачка у судовому засіданні, що також підтверджується наданими суду доказами, незважаючи на те, що заяву про прийняття спадщини позивачка в нотаріальну контору не подавала, вона вважається такою, що спадщину після смерті, брата, як спадкоємець другої черги за законом, прийняла. Оскільки спадкодавець був інвалідом 2 групи дитинства, не міг самостійно проживати та обслуговувати себе, потребував постійної допомоги та уваги, то після смерті матері позивачка постійно проживала разом із ним в належному йому домоволодінні, в якому проживає до цього часу. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом (ст. 1225 ЦК України). Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі. Таким чином, оскільки право на спадщину позивачки не визнається в позасудовому порядку, вона вимушена звернутися до суду. У випадку неприйняття ніким зі спадкоємців даного нерухомого майна воно може перейти у власність територіальної громади, тому відповідачем по справі є Чумаківська сільська ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п.11 ст.346 ЦК України право власності фізичної особи припиняється з моменту його смерті.

Outcome: approved