overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона з 05.05.2012 року по 12.06.2014 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки і вона знаходиться лише на її забезпеченні, позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги і прохала стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки від його заробітку, пояснивши суду, що після припинення сімейних відносин відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча обіцяв сплачувати аліменти добровільно, у зв`язку з чим дочка знаходиться лише на її забезпеченні. Відповідач позов визнав та пояснив суду, що він не відмовлявся допомагати дочці, але останнім часом не має постійного заробітку, через що не в змозі був надавати матеріальну допомогу. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи (свідоцтво про народження [NUMBER]), відповідач є батьком малолітньої [PERSON], [INFO]. А відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом також встановлено і підтверджується довідкою № 455 від 30.07.2014 року, виданою Новоселицькою сільською радою Чигиринського району, що дочка сторін проживає з позивачкою. З врахуванням того, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дочки в добровільному порядку не надає, суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше встановленого мінімального розміру аліментів, щомісячно до повноліття дитини. Крім того з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона з перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, але спільне життя не склалося і на даний час вирішується питання про розірвання шлюбу. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що після припинення сімейних відносин відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина і останній знаходиться лише на її забезпеченні, позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги і прохала стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку, пояснивши суду, що на протязі року вони з відповідачем не проживають разом і останній матеріальну допомогу на утримання сина не надає, а вона працює на сезонній роботі і не в змозі його самостійно забезпечити, до того ж дитина хворіє і потребує додаткових коштів на лікування. Відповідач спочатку позов не визнав, пояснивши, що він не має коштів для сплати аліментів, але потім погодився на стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини від його доходу. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи (свідоцтво про народження [NUMBER]), відповідач є батьком малолітнього [PERSON], [INFO]. А відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом також встановлено та підтверджується довідкою № 2230 від 20.11.2014 року, виданою Рацівською сільською радою Чигиринського району, що син сторін проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. А тому суд, оцінюючи докази в їх сукупності та враховуючи, що відповідач матеріальну допомогу на утримання сина в добровільному порядку не надавав, вважає необхідним стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше встановленого мінімального розміру аліментів у відповідності до вимог ч.2 ст.182 СК України, щомісячно до повноліття дитини. Крім того з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243грн.60коп. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, але подружнє життя між ними не склалося і в суді вирішується питання про розірвання шлюбу. Від шлюбу вони мають неповнолітнього дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки і остання знаходиться лише на її вихованні та утриманні, позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги і прохала стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку, пояснивши суду, що в жовтні 2013 року вони з відповідачем припинили сімейні відносини, після чого дочка залишилася проживати з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач декілька разів на її прохання надавав кошти в сумі 200 грн. на утримання дитини, але цих грошей недостатньо, так як дочка ходить до дитячого садочка, за який необхідно платити, а також її потрібно одягати, годувати. А тому вона хоче, щоб відповідач, як батько дитини, приймав участь у її забезпеченні. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився і про причини своєї неявки суду не повідомив. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи (свідоцтво про народження [NUMBER]), відповідач є батьком малолітньої [PERSON] [INFO]. А відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом також встановлено і підтверджується довідкою № 956 від 24.03.2014 року, виданою Рацівською сільською радою Чигиринського району, що дочка сторін проживає з позивачкою. Оскільки відповідач, як встановлено в судовому засіданні, матеріальну допомогу на утримання дочки надає недостатню, то суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше встановленого мінімального розміру аліментів, щомісячно до повноліття дитини. Крім того з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, але сімейні відносини не склалися і на даний час вони проживають окремо. Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки і вона знаходиться лише на її забезпеченні, позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, пояснивши суду, що з 25 липня 2014 року вони з відповідачем перестали проживати однією сім`єю і дочка залишилася з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач не допомагає утримувати та виховувати дитину, у зв`язку просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частки від його заробітку. Відповідач позов визнав та пояснив суду, що вони дійсно з липня місяця цього року не проживають разом, так як кожен з них живе зі своїми батьками. Дитині він допомагав по мірі своїх можливостей, купував різні необхідні речі. А тому згідний виплачувати аліменти на утримання доньки у вказаному позивачкою розмірі. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи (свідоцтво про народження [NUMBER]), відповідач є батьком малолітньої [PERSON], [INFO]. А відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом також встановлено і підтверджується довідкою № 270 від 03.10.2014 року, що дочка сторін проживає з позивачкою. З врахуванням того, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дочки в добровільному порядку надає недостатню, то суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше встановленого мінімального розміру аліментів, щомісячно до повноліття дитини. Крім того з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, але спільне життя не склалося і в судовому порядку вирішується питання про розірвання шлюбу. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина і він знаходиться лише на її утриманні, позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку, пояснивши суду, що оскільки відповідач бажає спілкуватися з сином, то повинен і надавати матеріальну допомогу на його утримання. Відповідач позов визнав та пояснив суду, що він згідний сплачувати аліменти в розмірі, який визначений позивачкою. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи (свідоцтво про народження [NUMBER]), відповідач є батьком малолітнього [PERSON], [INFO]. А відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом також встановлено і підтверджується довідкою № 856 від 02.10.2014 року, виданою Боровицької сільською радою Чигиринського району, що син сторін проживає з позивачкою. З врахуванням того, що відповідач матеріальну допомогу на утримання сина в добровільному порядку надає в недостатньому розмірі, суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше встановленого мінімального розміру аліментів, щомісячно до повноліття дитини. Крім того з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки і вона знаходиться лише на її утриманні, позивачка прохала стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити і стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки від його заробітку, пояснивши суду, що на даний час вона не має можливості забезпечити дитину всім необхідним, а коштів, які вона отримує по догляду за дитиною, не вистачає. А тому вважає, що відповідач також повинен надавати допомогу на утримання дочки. Відповідач позов визнав та пояснив суду, що він не відмовляється від сплати аліментів на утримання дочки у вказаному позивачкою розмірі, хоча на даний час не працює, але має намір працевлаштуватися. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи (свідоцтво про народження [NUMBER]), відповідач є батьком малолітньої [PERSON], [INFO]. А відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як передбачено ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Судом встановлено і підтверджується довідкою № 620-02-17/5 від 25.04.2016 року, виданою Чигиринською міською радою, що дочка сторін проживає з позивачкою. А відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку(доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З врахуванням того, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дочки в добровільному порядку не надає, та беручи до уваги, що він згідний сплачувати аліменти в частці, а не в твердій грошовій сумі, суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше встановленого мінімального розміру аліментів, щомісячно до повноліття дитини. Крім того з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 10 березня 2010 року. Від шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем виявилося невдалим, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на сімейні відносини та обов'язки з ведення спільного господарства і виховання дитини, постійні скандали та необґрунтовані претензії до неї з боку відповідача роблять спільне життя нестерпним і в кінцевому результаті призвели до фактичного припинення шлюбних відносин з грудня 2016 року, позивачка прохала розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що причиною розпаду сім`ї стало небажання відповідача працювати та фінансово забезпечувати сім`ю, зловживання ним спиртними напоями, через що в сім'ї постійно виникали сварки, які негативно впливали на виховання дитини. У зв`язку з цим на примирення вона не згідна і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про шлюб № [NUMBER], між сторонами було укладено шлюб 10 березня 2010 року, але до цього вони на протязі десяти років проживали в фактичних шлюбних відносинах, що встановлено в судовому засіданні. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони на протязі тривалого часу не підтримують подружніх відносин та відновлювати їх не бажають, оскільки відповідач ніяким чином не відреагував на вказаний позов та не вжив заходів для збереження сім`ї, з чого слідує, що збереження даної сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Виходячи з цього, суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Також суд вважає необхідним судові витрати, понесені позивачкою, розподілити порівну між сторонами, стягнувши з відповідача на користь позивачки судовий збір в розмірі 320грн., оскільки в даному випадку розірвання шлюбу можливе лише в судовому порядку і це не залежало б від бажання чи небажання відповідача розірвати шлюб. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 1994 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що сімейне життя між ними не склалося через непорозуміння, внаслідок якого виникали сварки, у зв`язку з чим шлюбні відносини між ними припинені з 15 листопада 2014 року і вони проживають в одній квартирі як чужі люди, позивачка прохала розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що вона має намір розірвати шлюб, оскільки неможливо надалі проживати разом через відсутність довіри, адже чоловік стверджує, що вона йому зраджує, хоча це неправда, у зв`язку з чим постійно виникають сварки. На примирення вона не згідна і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнав та пояснив, що проживати однією сім`єю у них не виходить через постійні сварки. Оскільки дружина не хоче бути разом з ним, то він не наполягатиме на збереженні сім`ї. У зв`язку з цим проти розірвання шлюбу не заперечує. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER], між сторонами було укладено шлюб 10 вересня 1994 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони на даний час не підтримують подружніх відносин та відновлювати їх не бажають, з чого слідує, що збереження сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно та зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити позивачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто «[PERSON]», за її проханням. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 10 грудня 2011 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що відповідач не цікавиться життям сім'ї, не приділяє належної уваги дитині, проживає відокремлено, уникаючи спілкування з нею та сином, що призвело до припинення сімейних відносин у вересні 2013 року, позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що спільне життя з відповідачем не склалося, вони мають різні характери і не розуміють один одного, через що подружні відносити між ними давно припинені і вони проживають окремо. За наданий судом строк вони не помирилися, так як відповідач до них не приїздив і сім`єю не цікавився. А тому на примирення вона не згідна і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов не визнав та пояснив суду, що він любить свою дружину і дитину, забезпечував їх, працюючи неофіційно. У зв`язку з цим він заперечує проти розірвання шлюбу і просить надати строк для примирення. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про шлюб № [NUMBER], між сторонами було укладено шлюб 10 грудня 2011року. Відповідно до ч.2 ст.112СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони тривалий час проживають окремо і відновлювати подружні відносини позивачка не бажає, до того ж за наданий судом строк вони не помирилися, з чого слідує, що збереження сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити позивачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто «[PERSON]», за її проханням. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 10 жовтня 2009 року. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що останні два роки сімейне життя між нею та відповідачем поступово погіршувалося, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, що відповідач нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи постійно виникають сварки, свідком яких стає їхня дитина, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин, у зв`язку з чим на даний момент ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено, позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносити між ними давно припинено, так як вже більше року вони проживають окремо, один від одного відвикли і шлюб існує лише на папері. А тому на примирення вона не згідна і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнав та пояснив суду, що після укладення шлюбу він майже не проживав з дружиною, поводив себе непристойно та деякий час проживав з іншою жінкою. У зв`язку з цим не заперечує проти розірвання шлюбу. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про шлюб № [NUMBER], між сторонами було укладено шлюб 10 жовтня 2009 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони тривалий час проживають окремо і відновлювати подружні відносини не бажають, більше того однією сім`єю проживали незначний період, при цьому відповідач допустив подружню невірність, з чого слідує, що збереження сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим повернути відповідачеві прізвище, яке він мав до реєстрації даного шлюбу, тобто «[PERSON]», за його проханням. На підставі викладеного та,

Outcome: approved