Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 16 червня 2012 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На даний час з 2016 року фактично сімейні відносини припинені у зв`язку з відсутністю порозуміння між ними та різними поглядами на подальше сімейне життя. Збереження шлюбу з відповідачем та примирення вважає неможливим, спільне господарство не ведуть. У зв`язку з цим просить шлюб розірвати. Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. Матеріалами, які надійшли до суду, за результатами виконання доручення Таганрозького міського суду Ростовської області про вручення документів та проведення окремих процесуальних дій [PERSON] , підтверджується, що відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений про дату час і місце судового розгляду справи про розлучення в Жовтневому районному суді міста Маріуполя Донецької області. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 16 червня 2012 року сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються: - свідоцтвом про шлюб [PERSON] , [INFO] , громадянин Росії, та [PERSON] , [INFO] , Серії [NUMBER] , виданим 16 червня 2012 року, актовий запис №762 зареєстрований 16 червня 2012 року Відділом ЗАГС м. Таганрога Ростовської області. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - « [PERSON] »; - свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , Серії [NUMBER] , виданим 28 грудня 2017 року, актовий запис №1958, зареєстрований 28 грудня 2017 року Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у донецькій області. Вирішуючи спір суд виходить із наступного. З протоколу судового засідання Таганрозького міського суду Ростовської області Російської Федерації від 29.07.2019 року з матеріалу №13-956/19, вбачається, що в судовому засіданні була присутня мати відповідача, [PERSON] . З її пояснень встановлено, що [PERSON] є військовослужбовцем РФ, в місті Таганрозі не проживає, має тільки реєстрацію за даною адресою. З 24.07.2019 року по 20.08.2019 році перебуває у службовій командировці за межами Ростовської області, точне місце перебування сина їй не відомо. У липні 2019 року син приїжджав до неї в гості та отримав судове повідомлення. Проти розірвання шлюбу він не заперечує та неодноразово повідомляв про це [PERSON] Проголошена ст.51 Конституції України охорона сім`ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про міжнародне приватне право», особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є. Частиною 1 ст.58 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про міжнародне приватне право», правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Згідно із ст.63 Закону України «Про міжнародне приватне право», припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Отже, вирішуючи даний спір суд керується саме законодавством України. Дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. (частини 1, 3 ст.56 СК України). Як вбачається з наведених сторонами обставин, фактичні сімейні відносини між подружжям припинені, сторони не мають наміру відновити сімейні стосунки, у зв`язку із чим суд вважає, що подальше сімейне життя та збереження сім`ї неможливі, і шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст.110, 112 СК України, Закону України «Про міжнародне приватне право»,

Outcome: approved