Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю та пояснила, що вона є власницею будинку [ADDRESS]. Крім неї в даному будинку прописаний племінник. Однак, відповідач фактично в ньому ніколи не проживав, його речей там не було, жодного разу останній не намагався вселитися в нього. Даний будинок їй подарував батько, але ще раніше її бабуся прописала відповідача, оскільки у його батьків поруч була лише тимчасова будівля, в якій неможлива була реєстрація мешканців. Вона пропонувала відповідачу добровільно виписатися з будинку, але той відмовляється. На теперішній час позивачка не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй будинком. Також не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Згідно довідки Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області від 19.09.2014 року він зареєстрований за вказаною в позові адресою, а саме: [ADDRESS], тому на підставі п.5 ст.74 ЦПК України, вважається, що судова повістка про виклик вручена відповідачу належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, заперечень від нього не надійшло. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Позивачці на підставі договору дарування належить будинку [ADDRESS], про що в матеріалах справи наявна відповідна копія договору /а.с.6/. Як вбачається з відомостей Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області [PERSON], [INFO], зареєстрований з 27 травня 2000 року по [ADDRESS] /а.с.9/. Однак, згідно довідки голови квартального комітету №52 Мелітопольської міськради [PERSON] прописаний з 1992 року за адресою: [ADDRESS], але в ньому не проживав /а.с.7/. Факт непроживання відповідача у вищевказаному будинку понад рік підтверджується також показаннями свідків. Так, свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що позивачку знають з дитинства, відповідач доводиться їй племінником, але в її будинку він ніколи не проживав. Речей відповідача в будинку немає, ніяких спроб вселитися в спірний будинок він не робив. В силу того, що відповідач зареєстрований в вищевказаному будинку, але в ньому не проживає, позивачка не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном. Крім того, комунальні послуги за проживання в будинку нараховуються на усіх осіб, які зареєстровані в ньому, тому позивачка повинна сплачувати їх за свій рахунок. Суд вважає, що позивачкою надано достатньо доказів на підтвердження того факту, що відповідач [PERSON] не проживає за місцем реєстрації без поважної на те причини. Згідно зі ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Відповідно до вимог ст.72 ЖК України внаслідок відсутності особи понад встановлені ст.71 ЖК України строки без поважних причин вона може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин не проживає у будинку [ADDRESS] понад 6 місяців, тому він може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved