Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, відповідача, щомісячно, на період навчання доньки в «Уманському державному педагогічному університеті імені [PERSON]». В обгрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилається на те, що, від зареєстрованого шлюбу з відповідачем, який згідно свідоцтва про розірвання шлюбу розірвано, вони мають повнолітню доньку, [PERSON], [INFO], яка навчається на першому курсі денного відділення в «Уманському державному педагогічному університеті імені [PERSON]», у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Донька знаходиться на її утриманні, але, вона не має можливості забезпечити собі і доньці відповідного мінімального прожиткового рівня. Відповідач є батьком повнолітньої доньки, має постійний прибуток, у зв'язку з чим має можливість надавати доньці матеріальну допомогу, яку позивачка просить стягувати на її користь до закінчення строку навчання доньки. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду письмову заяву, у якій зазначила, що підтримує позов у повному обсязі, просить суд провести розгляд справи за її відсутності, і не заперечує провести заочний розгляд справи у разі неявки в судове засідання відповідача. Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причину неявки в судове засідання не повідомив, що дозволило суду визнати його неявку в судове засідання з неповажних причин та, за письмовою згодою позивачки, відповідно до ст.224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню, з наступних підстав. В ході судового розгляду, з урахуванням наданих суду доказів, було встановлено, що, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 07.04.2004р. відділом реєстрації актів цивільного стану Заводського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, 07.04.2004 року шлюб між позивачкою та відповідачем по справі, [PERSON] розірвано, актовий запис № 116. Згідно свідоцтва про народження, виданого 17.02.1997р. відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дніпровської районної Ради народних депутатів м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, від зареєстрованого шлюбу сторони мають повнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Як вбачається з довідки № 1384 від 16.12.2014р., наданої «Уманським державним педагогічним університетом імені [PERSON]», повнолітня [PERSON], [INFO], з 01.09.2014р. навчається на 1-му курсі денного відділення зазначеного учбового закладу. Строк навчання по 30.06.2018р. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення. Згідно роз'яснень, наданих у п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, з вищенаведеного суд вбачає, що, в ході розгляду справи є доведеними, та підтвердженими наявними у справі доказами обставини, якими позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги, на підставі чого, враховуючи той факт, що, вік повнолітньої [PERSON] є меншим 23 років; те, що остання продовжує навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, суд, позовні вимоги позивачки вважає обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved