Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, де зазначила, що 13.08.2014 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ємільчинського районного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 42. Від шлюбу у сторін є дитина, дочка [PERSON] [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, між ними часто на грунті особистих неприязних відносин виникали сварки, які негативно впливали на здоров`я позивачки, тому вона вважає, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим. В судове засідання позивачка не з`явилася, надіслала до суду заяву в якій просила справу розглянути без її участі, позов підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву та просив провести розгляд цивільної справи без його участі, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини. Це дає суду підстави зробити висновок про те, що сім`я повністю розпалась і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13.08.2014, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ємільчинського районного управління юстиції у Житомирській області. Від шлюбу у сторін є дитина, дочка [PERSON] [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження. З серпня 2019 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Встановлено, що під час реєстрації шлюбу прізвище змінила позивачка (дошлюбне прізвище [PERSON] ), в прохальній частині позовної заяви зазначила, що бажає залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню, а також слід стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею та документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору, що відповідає вимогам ст. 141 ЦПК України

Outcome: approved