Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Токмацький міськрайонний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування позовних вимог, зазначила, що з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі з 05.08.2008 року по 11.10.2012 рік. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину: [PERSON], [INFO]. Судовим наказом Чернігівського районного суду Запорізької області від 25.10.2010 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Тривалий час відповідач умисно ухиляється від виконання своїх зобовязань, сплачує аліменти нерегулярно, що привело до виникнення заборгованості, яка станом на 12.10.2017 року становить 24792 грн. 03 коп.. Вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини і дана заборгованість виникла з причин, які не є поважними, а тому відповідач зобовязаний сплатити пеню за прострочення сплати аліментів. Згідно розрахунку, розмір пені за період з жовтня 2010 року по жовтень 2017 року складає 7867 грн. 89 коп.. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів за період з жовтня 2010 року по жовтень 2017 року в сумі 7867 грн. 89 коп. та судові витрати по справі. Позивачка та її представник, які брали участь в судовому засіданні в режимі відео конференції, позовні вимоги підтримали повністю з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON]С в судовому засіданні позовні вимоги вважав не обґрунтованими, наявність боргу та його розмір, а також розрахунок пені визнав. В той же час, просив зменшити розмір пені у звязку з тим, що на його утриманні перебуває дитина, тому не має змоги сплатити пеню в повному розмірі. Представник третьої особи вважала позовні вимоги обґрунтованими. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 05 серпня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖС № 052150 від 05 серпня 2008 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 10 до 11 жовтня 2012 року, коли шлюб між ними було розірвано, що підтверджується рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 11 жовтня 2012 року. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖС № 142780 від 02 липня 2010 року, актовий запис № 01, відповідно до якого батьком є [PERSON] відповідач у справі. Судовим наказом Чернігівського районного суду Запорізької області від 25 жовтня 2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. у розмірі 1/4 частини заробітку всіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Однак, відповідач починаючи з жовтня 2010 року по жовтень 2017 року допускав порушення свого обовязку щодо своєчасної та у повному обсязі сплати аліментів, допустивши прострочення. Згідно розрахунку заборгованості від 12.10.2017 року, виконаного державним виконавцем відділу ДВС Токмацького МРУЮ [PERSON], встановлено, що починаючи з 01.10.2010 року по жовтень 2017 року допускав неповну сплату нарахованих аліментів, допустивши таким чином станом на 12.10.2017 року заборгованість на загальну суму 24792 грн. 03 коп.. Відповідно до частин 1 та 2 статті 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. З аналізу вказаних правових норм вбачається, що правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов'язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобов'язань. Згідно ч. 1 ст. 20 Сімейного кодексу України \~до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених\~частиною другою статті 72,\~частиною другою статті 129,\~частиною третьою статті 138,\~частиною третьою статті 139\~цього Кодексу. З врахуванням суми боргу з відповідача підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів за період з жовтня 2010 року по жовтень 2017 року включно у розмірі 7867 грн. 89 коп., яка відповідачем не оспорюється. Суд не знаходить підстав для зменшення розміру нарахованої пені, оскільки, відповідачем на обґрунтування наявності на утриманні неповнолітньої дитини не надано суду жодних доказів крім усних пояснень. Враховуючи встановлені обставини справи, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги позивачки у повному обсязі, тобто стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з жовтня 2010 року по жовтень 2017 року в сумі 7867 грн. 89 коп.. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, судові витрати на підставі ч. 6\~ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 640, 00 гривень.

Outcome: approved