Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідача. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що фактично шлюбно-сімейні відносини між ними припинено внаслідок різних поглядів на шлюб та сім`ю. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 травня 2020 року відкрито провадження по даній справі, вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 28 грудня 2013 року між сторонами у даній справі було укладено шлюб, зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2768, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого долучена до матеріалів справи. Після укладення шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від даного шлюбу сторони не мають дітей. Позивачка зазначає, що з відповідачем фактично припинені шлюбно-сімейні відносини. Шлюб існує формально і не може бути збережений. Відповідач [PERSON] визнає і не спростовує обставини, зазначені позивачкою. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про можливість примирення подружжя. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до приписів ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За встановлених обставин , суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про розірвання шлюбу, оскільки його збереження не відповідає інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дошлюбне прізвище позивачки [PERSON] - « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Позивачка у позовній заяві зазначила, що після розірвання шлюбу бажає, щоб їй було присвоєне дошлюбне прізвище - [PERSON] . У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України. Під час розгляду справи не було встановлено та не отримано відповідні докази про здійснення інших витрат, визначених ст. 131 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved