Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] вказуючи, що спільне життя між ними не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. Позивачка зазначає, що сімейні відносини з відповідачем фактично припинені шість місяців тому, спільне господарство з цього часу не ведеться. Позивачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, згідно наданої до суду заяви просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити з підстав, наведених у позові, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суддя вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 січня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис від 15.01.2011 року за №38, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спору щодо утримання дитини сторони не мають. Позивачка та відповідач шлюбні відносини припинили, спільне господарство не ведеться на протязі останніх шести місяців, подружні стосунки не підтримують. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, які мають істотне значення. Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв'язку з відсутністю вільної згоди позивачки на продовження шлюбу, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить її інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв'язку з чим, є неможливим . Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу ґрунтується на законі та є такою, що підлягає задоволенню. Судові витрати, суд вважає за необхідне розподілити у відповідності до правил встановлених ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved