overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування своїх позовних вимог вказувала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 13.10.2006 року. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Належної добровільної допомоги на утримання дітей відповідач не надає. Позивачка у позовній заяві просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судове засідання не з*явилася, у заяві на ім*я суду просила справу слухати у її відсутності, позовну заяву підтримала у повному обсязі просила її задовольнити. Відповідач у судове засідання не з*явився. Причини неявки суду невідомі. Про час та місце слухання справи повідомлений неодноразово належним чином. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частина 3 ст. 181 та ст. 183 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу їх матері або батька, або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на утримання дітей, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.10.2006 року, від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження, де батьком вказаний «Обрежа Андрій Георгійович» (а.с. 2,3). Відповідач працездатний та має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ними повноліття. Тому, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. В силу положень ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає сплаті судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі ст. ст. 84, 180 -183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог вказувала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04.08.2015 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Належної добровільної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Позивачка у позовній заяві просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позивачка в судове засідання не з*явилася, у заяві на ім*я суду просила справу слухати у її відсутності, позовну заяву підтримала у повному обсязі просила її задовольнити. Не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з*явився, у заяві на ім*я суду просив справу слухати за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частина 3 ст. 181 та ст. 183 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу їх матері або батька, або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на утримання дітей, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбних відносинах, від яких мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження, де батьком вказаний - «[PERSON] » (а.с.3). Відповідач працездатний та має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Тому, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 84, 180 -183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог вказувала, що вона з відповідачем перебуває у шлюбних відносинах. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Належної добровільної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Позивачка у позовній заяві просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позивачка в судове засідання не з*явилася, у заяві на ім*я суду просила справу слухати у її відсутності, позовну заяву підтримала у повному обсязі просила її задовольнити. Не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з*явився. Причини неявки суду невідомі. Про час та місце слухання справи повідомлений неодноразово належним чином. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частина 3 ст. 181 та ст. 183 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу їх матері або батька, або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на утримання дітей, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбних відносинах, від яких мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження, де батьком вказаний «Марченко Валерій Володимирович» (а.с.3). Відповідач працездатний та має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Тому, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 84, 180 -183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог вказувала, що вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Належної добровільної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Позивачка у позовній заяві просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позивачка в судове засідання не з*явилася, у заяві на ім*я суду просила справу слухати у її відсутності, позовну заяву підтримала у повному обсязі просила її задовольнити. Не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з*явився. Причини неявки суду невідомі. Про час та місце слухання справи повідомлений неодноразово належним чином. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частина 3 ст. 181 та ст. 183 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу їх матері або батька, або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на утримання дітей, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, від якого мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження, де батьком вказаний - «[PERSON] (а.с.3). Відповідач працездатний та має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Тому, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 84, 180 -183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням. Вона послалась на те що позивачка та відповідач є сусідами по гуртожитку [ADDRESS] . Позивачка проживає та є власницею кімнати № [ADDRESS] , кімнату № [ADDRESS] займає родина відповідача. На початку 2017 року родина відповідача встановила нові двері в свою кімнату. Раніше двері кімнати відчинялися в середину, а зараз на зовні, що перешкоджає позивачці та іншим сусідам, оскільки вказані двері у відкритому вигляді перегороджують коридор та не дають потрапити позивачці в її кімнату. Крім того це порушує норми ДБНтаП. Тому позивачка просить суд зобов`язати відповідача не чинити їй перешкод в користуванні її кімнатою та зобов`язати його переобладнати вхідні двері в кімнату [ADDRESS] вказаного гуртожитку, та привести їх до первинного стану, тобто щоб вони відчинялися в середину кімнати. Представник позивачки позов підтримав, в подальшому надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача позов не визнав, в подальшому надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Так судом встановлено, що позивачка та відповідач є сусідами по гуртожитку [ADDRESS] . Позивачка проживає та є власницею кімнати № [ADDRESS] , кімнату № [ADDRESS] займає родина відповідача. На початку 2017 року родина відповідача встановила нові двері в свою кімнату. Раніше двері кімнати відчинялися в середину, а зараз на зовні, що перешкоджає позивачці та іншим сусідам, оскільки вказані двері у відкритому вигляді перегороджують коридор та не дають потрапити позивачці в її кімнату. Вказані факти сторонами не заперечувались. Правовстановлюючих документів на кімнату [ADDRESS] суду не надано, тому суду не відомо чи є відповідач власником чи користувачем вказаної кімнати. Згідно висновку судового експерта № 57/19 судової будівельно-технічної експертизи Виконана зміна напрямку відкриття вхідних дверей (із внутрішнього на зовнішній) у кімнаті [ADDRESS] житлового будинку (гуртожитку) [ADDRESS] , не відповідає нормам пожежної безпеки по ширині шляхів евакуації. Згідно ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. При таких обставинах суд приходить до висновку, що позивачка обґрунтовано звернулася до суду з вказаним позовом, та вказаний позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути 704 грн. 80 коп. судового збору, 4000 грн. витрат на правову допомогу та 4000 грн. витрат на проведення експертизи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про усунення перешкод в користуванні нежитловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачці [PERSON] належать приміщення під бокси, в цілому загальною площею 1640 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці загальною площею 0,78 га, на підставі договорів дарування від 22.11.2012 року. Відповідач є колишнім власником вказаних приміщень, та продовжує користуватися приміщенням під літ. «О» загальною площею 1457 кв.м., згідно технічного паспорту. Після зміни власника вказаних приміщень відповідачу було запропоновано звільнити вказане приміщення та досягнуто згоди, що відповідач звільнить вказане приміщення до кінця 2013 року, однак відповідач відмовляється звільнити приміщення після спливу вказаного строку, чим порушує право користування та розпорядження спірним приміщенням позивачки. Тому позивачка просить суд зобов'язати відповідача не чинити перешкоди позивачці у праві власності на вказане приміщення шляхом його звільнення. Представник позивачки надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не зявився, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, причини неявки невідомі, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачці [PERSON] належать приміщення під бокси, в цілому загальною площею 1640 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці загальною площею 0,78 га, на підставі договорів дарування від 22.11.2012 року. Відповідач є колишнім власником вказаних приміщень, та продовжує користуватися приміщенням під літ. «О» загальною площею 1457 кв.м., згідно технічного паспорту, чим порушує право користування та розпорядження спірним приміщенням позивачки. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 400 ЦК України недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку, заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позивачка правомірно звернулася до суду з вказаним позовом та позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору сплаченого при подачі позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпорядження майном, зазначаючи, що 08.07.2015 року між нею та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. На момент укладення договору продавець [PERSON] приховала факт реєстрації у квартирі її повнолітнього сина - [PERSON], який добровільно відмовляється звернутися до органу реєстрації з заявою про зняття з обліку, тому просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, вказані в позові. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Заслухавши доводи позивачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. [PERSON] зареєстрований у спірній квартирі з 17.11.2011 року. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, (Користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 цього ж Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про усунення перешкод у користуванні власністю. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач перешкоджає позивачці в здійсненні нею права власності вказаною квартирою, а саме вчиняє фізичне насильство відносно неї та її чоловіка, псує майно позивачки, погрожує фізичною розправою, тому вона просить усунути перешкоди в праві користування спірною квартирою та позбавити відповідача права користування нею. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала. Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, вважається повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи, тому суд відповідно до ст..ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. Третя особа надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, з позовом згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачці та третій особі на підставі свідоцтва про право власності та договору купівлі-продажу належить квартира [ADDRESS]. Згідно довідки про склад родини у вказаній квартирі зареєстровані позивачка, відповідач, третя особа та [PERSON], який є інвалідом першої групи. Також судом встановлено, що відповідач вчиняє фізичне насильство відносно позивачки та третьої особи, псує майно позивачки, погрожує фізичною розправою. Згідно ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином суд вважає, що позивачка обґрунтовано звернулася до суду з позовом про усунення перешкод у праві користування спірною квартирою шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 114 грн. 70 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, з індексацією до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . 29.12.2009р. шлюб між сторонами розірвано. Відповідач не приймає участі в утриманні дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає, тому вона звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. В судове засіданні позивачка не з`явилася, подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просить їх задовольнити та розглядати справу в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву, в який не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 2000 грн. щомісяця та просить розглядати справу в його відсутність Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 04.03.2006р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. [PERSON] та [PERSON] мають доньку [PERSON] , [INFO] . 29 грудня 2009р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи позицію відповідача та інтереси неповнолітньої дитини, суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 грн. щомісяця, з індексацією відповідно до закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 20.09.2019р. та до досягнення донькою повноліття. Суд стягує з відповідача [PERSON] судові витрати у відповідності зі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved