Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року в с. Підопригори Лебединського району Сумської області померла її мати - [PERSON] і після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,6775 га., що розташована на території Гринцівської сільської ради Лебединського району Сумської області. За життя [PERSON], заповіт не складала. Позивачка фактично прийняла спадщину після смерті матері, оскільки постійно проживала з нею на момент смерті. Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 30 березня 2016 року був встановлений факт родинних відносин між померлою [PERSON] та позивачкою, а також встановлено факт належності [PERSON] державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого на ім'я [PERSON]. При зверненні до нотаріуса з питання прийняття спадщини позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,6775 га., що розташована на території Гринцівської сільської ради Лебединського району Сумської області, в зв'язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа. Поновити втрачений державний акт на вказану земельну ділянку не виявилось за можливе, оскільки дублікат видається за заявою власника. Тому позивачка прохає суд визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,6775 га., що розташована на території Гринцівської сільської ради Лебединського району Сумської області, в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні представник позивачки підтримала позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча і був своєчасно та належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи, але надав заяву в якій прохає суд справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає. Третя особа - [PERSON] та представник третьої особи - Управління Держгеокадастру в Лебединському районі Сумської області в судове засідання не з'явилися, хоча і були своєчасно та належним чином повідомлені про дату час та місце розгляду справи, але надали заяви в яких прохають суд справу розглянути без їх участі, проти позову не заперечують. Заслухавши пояснення представника позивачки та дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами мають місце цивільні правовідносини, які регулюються ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1222, 1223, 1258, 1261, 1268, 1296 ЦК України. В судовому засіданні було встановлено, що [INFO] року в с. Підопригори Лебединського району Сумської області померла [PERSON] і після її смерті відкрилась спадщина, що вбачається із свідоцтва про смерть (а.с. 9). З довідки Гринцівської сільської ради Лебединського району Сумської області від 14 січня 2016 року № 08, вбачається, що [PERSON], яка померла [INFO] року, на день смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS]. Разом з нею на час смерті проживали однією сім'єю: дочка - [PERSON] та син - [PERSON]. Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом Гринцівської сільської ради не посвідчувався (а.с. 11). Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 30 березня 2016 року був встановлений факт родинних відносин між померлою [PERSON] та позивачкою, а також встановлено факт належності [PERSON] державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого на ім'я [PERSON] (а.с. 15). З інформаційної довідки наданої Управлінням Держземагентства у Лебединському районі Сумської області, вбачається, що [PERSON] на підставі рішення 19 сесії 23 скликання Гринцівської сільської ради від 5 вересня 2001 року було передано у приватну власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,6775 га., з них ріллі - 3,4653 га., сіножаті - 0,2122 га., що розташована на території Гринцівської сільської ради Лебединського району Сумської області (а.с. 13). На запит державного нотаріуса Лебединської районної державної нотаріальної контори Сумської області Лисенко В.Ф., Управлінням Держземагентства у Лебединському районі Сумської області, було відмовлено у видачі дубліката загубленого державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого на ім'я [PERSON], яка померла [INFO] року (а.с. 14). З інформаційної довідки із Спадкового реєстру та копії спадкової справи наданих державним нотаріусом Лебединської районної державної нотаріальної контори Сумської області Лисенко В.Ф. від 2 серпня 2016 року № 2357/01-16, вбачається, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, заведена спадкова справа, але свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Заповіт від імені [PERSON], не посвідчувався (а.с. 23-26). При зверненні до нотаріуса з питання прийняття спадщини після смерті [PERSON], позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,6775 га., що розташована на території Гринцівської сільської ради Лебединського району Сумської області, в зв'язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа. Згідно зі ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в судовому засіданні було встановлено, що позивачка, як дочка померлої [PERSON], є спадкоємицею за законом першої черги після її смерті та фактично прийняла спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавицею на час відкриття спадщини. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталися. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, підтверджених доказами дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved