Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та аліментів на утримання матері дитини, до досягнення трирічного віку, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 25 травня 2018 року. Від шлюбу мають спільну дитину, [PERSON] , [INFO] . З початку вересня 2020 року, чоловік не підтримує відносини з позивачкою, разом не мешкають, батько дитини допомоги на утримання дитини не надає, дитина мешкає разом з нею та перебуваю повністю на утриманні матері. Відповідач має самостійний дохід, тому просить суд з нього стягнути аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки від усіх видів доходів відповідача, до досягнення донькою трирічного віку. Також просила стягнути витрати на правову допомогу, які пов`язані зі складанням позовної заяви. Позивачка до судового засідання не з`явилась надавши заяву з проханням провести розгляд справи без її участі.На задоволенні позову наполягає. Відповідач до судового засідання не з`явився надавши заяву з проханням провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи та проведенням розгляду справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 травня 2018 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданого 25 травня 2018 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 110. Згідно свідоцтва про народження, виданого Лівобережним районним у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 760 від 06 листопада 2018 року, [PERSON] , народилась [INFO] . Батьком якої зазначено [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Відповідно до інформації Управління з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 14 січня 2020 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в [ADDRESS] , разом з донькою, [PERSON] , [INFO] . Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК) батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що малолітня дитина [PERSON] проживає разом з матір`ю та знаходиться на її матеріальному утриманні, позивач здійснює догляд за дитиною. [PERSON] на теперішній час не працює, у зв`язку із доглядом за дитиною, потребує матеріальної допомоги від [PERSON] який таку допомогу може надавати, оскільки є працездатним. На підставі ч. 3 ст. 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За п. 1-4 ч. 1 ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Таким чином судом встановлено,що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини, має працездатний вік, тому з урахуванням конкретних обставин справи,

Outcome: approved