Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, у якому просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на її користь на утримання синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини певного віку щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення синів повноліття. Свої вимоги мотивує тим що, загальний розмір аліментів, який стягується з відповідача відповідно до рішення Біляївського районного суду Одеської області від 12.04.2005 року на утримання двох дітей становить 350 гривень щомісячно. Аліменти, які вона отримує від відповідача за рішенням суду, не можуть в повній мірі задовольнити потреби дітей, тому просить змінити розмір аліментів, стягнувши з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей певного віку щомісяця. Позивачка у судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, пояснивши що, на теперішній час офіційно не працює, не має стабільного заробітку та доходу. Крім того станом на теперішній час перебуває в офіційному шлюбі з іншою жінкою, з якою вони мають спільну малолітню дитину. Він є єдиним годувальником своєї родини, тому його матеріальний стан не дозволяє йому сплачувати аліменти в більшому розмірі чим сплачує зараз. Однак розуміючи здороження рівня життя, згоден на збільшення розміру аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень, щомісячно, до досягнення синами повноліття. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як було встановлено в судовому засіданні шлюб між сторонами був розірваний 22.03.2006 року, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER], актовий запис № 70. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження [NUMBER] видане відділом реєстрації актів громадянського стану Біляївського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №56, та [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження [NUMBER] видане Майорівської сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис №18. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 12.04.2005 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дітей, в твердій грошовій валюті 350 гривень щомісячно. З постанови від 07.08.2014 року про повернення виконавчого документа стягувачеві вбачається, що від [PERSON] надійшла заява про повернення виконавчого листа без подальшого виконання, так як [PERSON] Сплачує аліменти та претензій до нього немає. Однак у зв'язку зі здороженням рівня життя, позивачка знаходиться у скрутному матеріальному становищі Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Закон покладає на батьків обов'язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. Такий обов'язок не припиняється і в тому випадку, коли діти набувають повну дієздатність до досягнення ними повноліття при укладанні шлюбу у випадку зниження їм шлюбного віку. Лише після досягнення повноліття діти втрачають право на утримання. Згідно ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші істотні обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»№ 3 від 15.05.2006 року, - вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів;наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дна дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду (стаття 159 ЦПК), рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Аналізуючи докази у справі та вимоги закону і роз'яснення Пленуму ВСУ, з урахуванням часткового визнання відповідачем позову, а також відсутність у нього стабільного заробітку та доходу, крім того на утриманні відповідача знаходиться малолітня донька від другого шлюбу та дружина, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, який стягується з відповідача на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 350 гривень щомісячно підлягає зміні, а саме: збільшенню до 533,10 гривень щомісячно, оскільки мінімальний розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини віком від 6 до 18 років складає: з 01 січня 2017 року 506 рн.70 коп., з 01 травня 2017 року 533 грн.10 коп., з 01 грудня 2017 року 558 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 640 гривень.

Outcome: partial