Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про встановлення факту належності майна померлій та визнання права власності в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року померла її тітка - [PERSON] і після її смерті відкрилась спадщина на земельні ділянки площею 3,87 га. та 0,56 га., що розташовані на території Червленівської сільської ради та належали померлій на підставі державних актів на землю серії [NUMBER] та серії [NUMBER] За життя [PERSON] заповіт не складала. Позивачка є спадкоємицею після смерті [PERSON] за законом п'ятої черги, оскільки спадкоємиця за законом першої черги, мати спадкодавиці - [PERSON], яка також є бабусею позивачки, померла. Також померла спадкоємиця за законом другої черги після смерті [PERSON], її рідна сестра - [PERSON], яка є матір'ю позивачки. При зверненні до нотаріуса з питання оформлення права на спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON], позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що Цивільний кодекс України в редакції чинній на день смерті спадкодавиці не містив норм, які б надавали можливість для спадкування за правом представлення. Тому позивачка просить суд встановити факт належності померлій [PERSON] земельних ділянок площею 3,87 га. та 0,56 га., що розташовані на території Червленівської сільської ради та визнати за нею право власності в порядку спадкування. В судове засідання позивачка та представник відповідача не з'явилися, хоча і були своєчасно та належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, але надали заяви в яких просять справу розглянути без їх участі, позивачка позовні вимоги підтримує, а представник відповідача їх визнає. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], є обґрунтованими і підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами мають місце цивільні правовідносини, які регулюються ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1222, 1223, 1225, 1258, 1265, 1268 ЦК України. В судовому засіданні було встановлено, що [INFO] року в м. Лебедин Сумської області померла тітка позивачки - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, свідоцтвами про народження та свідоцтвами про одруження, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 6-13). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельні ділянки площею 3,87 га. та 0,56 га., що розташовані на території Червленівської сільської ради та належали померлій на підставі державних актів на право приватної власності на землю серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 14-15). У зв'язку з тим, що інших близьких родичів померлої [PERSON] немає, тому позивачка є єдиною спадкоємицею її спадщини за законом, як племінниця спадкодавці, оскільки її мати - [PERSON], яка була рідною сестрою спадкодавці, померла (а.с.7). З повідомлення Лебединської районної державної нотаріальної контори Сумської області та інформаційної довідки із спадкового реєстру вбачається, що після смерті [PERSON], спадкова справа не заводилась (а.с. 23-25). При зверненні до нотаріуса з питання оформлення права на спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON], позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що Цивільний кодекс України в редакції чинній на день смерті спадкодавиці не містив норм, які регулюють порядок спадкування за правом представлення. Відповідно до вимог ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно до ч. 1 п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що спадщина, яка відкрилася після смерті [PERSON], не була прийнята, тому суд вважає, що позивачка, як племінниця померлої, має право на її спадщину за законом. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, підтверджених доказами дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про задоволення вимог [PERSON]

Outcome: approved