Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, мотивуючи його тим, що вона та відповідач являються батьками [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Вказане стало підставою для звернення до суду з цим позовом, в якому позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку щомісяця до досягнення нею повноліття. 04 вересня 2017 року позивачка подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 19.04.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року. Позивачка та її представник - адвокат [PERSON] надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав частково та пояснив, що погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), оскільки на його утриманні перебувають ще двоє неповнолітніх дітей, яким він надає матеріальну допомогу, а саме: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] та [PERSON] позов визнали частково та погодились з запереченнями відповідача, пояснивши, що відповідач надає матеріальну допомогу дітям. Заслухавши пояснення відповідача, третіх осіб, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що у свідоцтві про народження [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON], [INFO], Родниківською сільською радою Олександрівського району Кіровоградської області 01.12.2010 року, в графі «батько» вказаний [PERSON]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, судом встановлено, що на утриманні відповідача перебувають двоє неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що у відповідача на утриманні перебувають двоє дітей від інших шлюбів та на підставі ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України суд стягує з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку /доходів/, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір.

Outcome: partial