Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. В обгрунтування вимог посилалася на те, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 02.02.2008 року. Від шлюбних відносин народила сина [PERSON] [INFO]. Після припинення фактичних шлюбних відносин, відповідач не надає добровільно допомоги на утримання дитини, таким чином, просила стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття, оскільки вона самостійно не має можливості надати дитині необхідне і достатнє утримання. Відповідач надав до суду заперечення на позов, в якому вимоги позову визнав частково та зазначив, що буде надавати допомогу в розмірі 900 гривень, оскільки постійного доходу не має, а також зазначив, що він приймає участь в утриманні дитини (а.с. 38). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 02.02.2008 року. 13 квітня 2009 року вона народила сина [PERSON], батьком якого є відповідач (а.с.5). Після припинення фактичних шлюбних відносин, відповідач не надає добровільно допомоги на утримання дитини, яка проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. Також встановлено, що [PERSON] інших наповнолітніх дітей, непрацездатних батьків на утриманні не має. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд приймає до уваги стан здоров`я дитини, матеріальне становище платника, стан його здоров`я, стягувача аліментів, відсутність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В силу частин 1-3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами першою другою статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивачки підлягають задоволенню частково. Визначаючи розмір аліментів, суд приймає до уваги вимоги ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» щодо встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який батьки зобовязані забезпечити дитині. З урахуванням обставин, що мають істотне значення, а саме стану здоровя батька та матері дитини, матеріального становища платника, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача має становити половину прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 900,00 грн. Решту коштів, що перевищує прожитковий мінімум, необхідних для повного забезпечення з утримання дитини, повинна забезпечити мати неповнолітнього. Позивачка та її представник не довели до суду, та не надали доказу про отримання відповідачем заробітної плати та про можливість відповідача виплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про стягнення аліментів, допускає негайне його виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави. На підставі ст.ст. 84, 180, 181, 182, 191 СК України,

Outcome: partial