Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 21 грудня 2013 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини між ними припинені з початку червня 2020 року. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння та поваги один до одного, відмінності поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Ухвалою суду від 21 вересня 2021 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 14-15). В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала заяву, в якій висловила прохання розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій висловив позицію про визнання позову, справу просив розглядати без його участі. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України (далі ЦПК України), звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України). Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що між сторонами 21 грудня 2013 року зареєстровано шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб виданого 21 грудня 2013 року, актовий запис №147 (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження від 20 листопада 2018 року та від 28 січня 2014 року (а.с. 6-7). Згідно статей 21, 24 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. Відповідно до вимог статей 141, 142\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином позивачці з державного бюджету підлягають поверненню 454,00 грн., що дорівнює 50-ти відсоткам судового збору, сплаченого нею при поданні позовної заяви (908,00 х 0,5 = 454,00). Інша частина понесених нею витрат зі сплати судового збору в розмірі 454,00 грн. відповідно до вимог статті 141 ЦПК України стягуються з відповідача на користь позивачки. На підставі статей 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved