Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на домоволодіння у порядку спадкування за заповітом. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що згідно рішення виконкому Тисменицької районної ради народних депутатів № 111 від 14.06.1989 р. за її батьком [PERSON] як головою колгоспного двору визнано право власності на домоволодіння № 12а по вул. Франка (на даний час домоволодіння № 8 по вул. Мазепи) в с. Рибне Тисменицького району Івано-Франківської області. Виконавчим комітетом Павлівської сільської ради 29.09.1989 р. батькові видано свідоцтво про право власності, реєстрація права власності проведена Івано-Франківським ОБТІ 29.09.1989 р. Ринкова вартість домоволодіння на даний час складає 116750 грн. Батько за життя склав заповіт, посвідчений 10.11.2009 р. секретарем виконкому Рибненської сільської ради, згідно якого все належне йому майно заповів позивачці. Після смерті батька позивачка як єдиний спадкоємець за заповітом прийняла спадщину відповідно до вимог ст.1269 ЦК України шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, оформивши у нотаріальному порядку свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належні батькові земельні ділянки. У звязку з тим, що спадкове домоволодіння належало колгоспному двору, частки співвласників якого не визначені, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Просила визнати за нею право власності на домоволодіння у порядку спадкування за заповітом після смерті батька. Позивачка у судове засідання не зявилась, у поданій суду заяві просила справу розглянути в її відсутності, позов підтримала і просила його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві відповідач позов визнав, просив справу розглянути у відсутності свого представника. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що згідно рішення виконкому Тисменицької районної ради народних депутатів № 111 від 14.06.1989 р. за батьком позивачки [PERSON] як головою колгоспного двору визнано право власності на домоволодіння № 12а по вул. Франка (на даний час домоволодіння № 8 по вул. Мазепи) в с. Рибне Тисменицького району Івано-Франківської області. Виконавчим комітетом Павлівської сільської ради 29.09.1989 р. [PERSON] видано свідоцтво про право власності, реєстрація права власності проведена Івано-Франківським ОБТІ 29.09.1989 р. Ринкова вартість домоволодіння на даний час складає 116750 грн. Будинковолодіння мало статус колгоспного двору, майно якого відповідно до вимог ст.ст. 121, 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.) належало його членам у рівних частках на засадах спільної сумісної власності. Станом на 1991 р. у дворі проживали голова двору [PERSON] та його дружина [PERSON], які мали право власності на майно колишнього колгоспного двору, оскільки на день набрання чинності Законом України «Про власність» (15 квітня 1991 р.) проживали у даному колгоспному дворі, свого права на частку в зазначеному майні не втратили, вони стали співвласниками домоволодіння по ? частині. Після смерті 31.07.2008 р. [PERSON] належну їй половину домоволодіння успадкував її чоловік [PERSON] у порядку ч.3 ст.1268 ЦК України. Після смерті 10.02.2016 р. [PERSON] позивачка як єдиний спадкоємець за заповітом, посвідченим 10.11.2009 р. секретарем виконкому Рибненської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, прийняла спадщину відповідно до вимог ст.1269 ЦК України шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, оформивши у нотаріальному порядку свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належні батькові земельні ділянки. Вказані обставини, які відповідачем не оспорювались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами. З огляду на те, що спадкове домоволодіння належало колгоспному двору, частки співвласників якого не визначені, нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Тому за останньою слід визнати право власності на домоволодіння у порядку спадкування за заповітом після померлого батька. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 121, 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), ст.ст. 1223, 1268, 1269 ЦК України,

Outcome: approved