Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб із [PERSON] , зареєстрований 25 лютого 2017 року Переяслав-Хмельницьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 34. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 25 лютого 2017 року сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі та мають одну неповнолітню дитину. Внаслідок несумісності характерів сторони протягом тривалого часу не проживають як сім`я, подружніх відносин не підтримують. Ухвалою суду від 12.05.2021 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У встановлений судом строк відповідачем, який належним чином повідомлений про розгляд справи, не надано відзиву на позов. Разом з тим, 01.06.2021 відповідачем до суду подано заяву, в якій він позов визнає та просить розірвати шлюб із позивачкою. Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого 25.02.2017 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, сторони по справі зареєстрували шлюб 25.02.2017, про що зроблений відповідний актовий запис №34. Сторони мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 04.07.2017 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. Внаслідок різних складів характерів та різного світосприйняття, розходження поглядів на шлюб та сім`ю між сторонами погіршилися стосунки, внаслідок чого вони протягом останніх років сімейних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюб їх носить формальний характер. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп., 50% від якого підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 12, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

Outcome: approved