Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до суду, мотивуючи це тим, що 22 червня 1999 року між нею та відповідачами було укладено договір купівлі-продажу належної їм квартири № 42, що знаходиться в будинку 10 по вул. Літвінова в смт. Петрове Петрівського району Кіровоградської області, який було зареєстровано Жовтоводським представництвом товарної біржі «Дніпродзержинська» за № 007/004-Ж. Після укладення договору позивачка звернулась до Петрівської дільниці Кіровоградського обласного обєднаного бюро технічної інвентаризації, де було зареєстровано її право власності на вказану квартиру. В цьому році вона хотіла продати квартиру, однак дізналася, що у законодавстві існують суперечності щодо дійсності угод про відчуження нерухомого майна, які були укладені на товарній біржі, таким чином неможливо нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу нерухомості, який було зареєстровано на товарній біржі, а тому позивачка просить суд визнати договір купівлі-продажу дійсним та визнати за нею право власності на вказану квартиру. Позивачка в судове засідання не зявилась, проте письмовою заявою просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, але письмовою заявою просила справу розглядати без її участі, позов визнала повністю. Відповідачка [PERSON] також в судове засідання не зявилась, але письмовою заявою просила справу розглядати без її участі, позов визнала повністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 22 червня 1999 року, між позивачкою та відповідачами по справі [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири № 42, що знаходиться в будинку 10 по вул.Літвінова в смт.Петрове, Петрівського району, Кіровоградської області, який було зареєстровано Жовтоводським представництвом товарної біржі «Дніпродзержинська» за № 007/004-Ж (а.с.11). 13 листопада 1999 року позивачка змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON], у звязку з одруженням, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-ОЛ №028491, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Петрівського управління юстиції Кіровоградської області (а.с.10).). Пізніше позивачка звернулась до Петрівської дільниці Кіровоградського обласного обєднаного бюро технічної інвентаризації, де було зареєстровано її право власності на вказану квартиру та внесено зміни в технічний паспорт на квартиру (а.с.12-13). Позивачка мала намір продати квартиру, однак дізналася, що у законодавстві існують суперечності щодо дійсності угод про відчуження нерухомого майна, які були укладені на товарній біржі, таким чином неможливо нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу нерухомості, який було зареєстровано на товарній біржі. Таким чином незважаючи на те, що сторони повністю виконали умови договору відповідачі [PERSON] та [PERSON] передали позивачці належну їм квартиру № 42, що знаходиться в будинку 10 по вул.Літвінова в смт.Петрове, Петрівського району, Кіровоградської області у власність, а позивачка прийняла дану кватиру та сплатила за неї кошти в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень, однак [PERSON] не має змоги скористатись своїм правом розпорядження придбаним майном у звязку з тим, що вказаний договір не є правовстановлюючим документом, що підтверджує її право власності на квартиру. Згідно довідки Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області №4069 від 02 вересня 2016 року в квартирі № 42, що знаходиться в будинку 10 по вул. Літвінова в смт. Петрове, Петрівського району, Кіровоградської області та належить [PERSON] ніхто не зареєстрований і не проживає (а.с.14). Відповідно до ст.47 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо одна сторона повністю виконала угоду, яка вимагає нотаріального посвідчення, але угода нотаріально не посвідчена, то суд вправі на вимогу сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною. В цьому випадку подальше нотаріальне посвідчення угоди не потрібне. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» товарним біржам дозволялося посвідчувати угоди купівлі - продажу. Згідно до ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом не дійсним. Згідно до ст.657 ЦК України (в редакції 2003 року) договір купівлі - продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу житлового будинку, квартири, або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно ч.3 ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Статтею 328 ЦК України врегульовано, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки вищезазначене нерухоме майно [PERSON] придбала на підставі договору купівлі - продажу від 22 червня 1999 року, тому вона є його належним набувачем, однак в даний час нотаріально посвідчити даний договір сторони не можуть, оскільки він вже зареєстрований в органах технічної інвентаризації, про що свідчить відмітка на договорі купівлі-продажу, посвідченому Жовтоводським представництвом товарної біржі «Дніпродзержинська» , а тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 47, 227 ЦК України у редакції 1963 року, ст. 220 ЦК України в редакції 2003 року.

Outcome: approved