Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що з відповідачем до 10.05.2012 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, під час якого в 2006 році подружжя на підставі кредитного договору від 24.10.2006 року № 5061512 придбало автомобіль «Mitsubishi Lancer», р.н. [NUMBER], який за домовленістю було оформлено на ім'я відповідача. Вказаний кредитний договір закінчився 24.10.2011 року. У вересні 2014 року позивачці стало відомо, що вказаний автомобіль відповідач продав, тобто розпорядився самостійно без її відома, а отже у зв'язку з цим, [PERSON] просить суд стягнути на її користь половину оціночної вартості вказаного автомобіля, яка згідно довідки експерта станом на 22.08.2014 року становить 59 543,00 грн., а також судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору. В судове засідання позивачка не з'явилась, проте її представник - адвокат Соляник А.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений відповідно до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України, заперечень суду не надав. На адресу суду повернувся конверт з відміткою «За закінченням терміну зберігання». Суд за згодою представника позивачки, вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі матеріалів справи, у відповідності зі ст. 169 ч.4, 224-226 ЦПК України, за відсутністю відповідача. Дослідив матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивачки, суд приходить до наступних висновків. Положеннями ч. 1 ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до вимог ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, а у випадку, коли дружина та чоловік не домовилися між собою про порядок поділу майна, спір може бути вирішено судом. Згідно ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 03 червня 1999 року по 10 травня 2012 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.05.2012 року було розірвано. (а.с. 15,16) Під час шлюбу 24.10.2006 року, на підставі кредитного договору № 5061512, укладеного з ЗАТ «ПУМ», сторони придбали автомобіль «Mitsubishi Lancer», державний номер [NUMBER], 2006 року випуску, сірого кольору, об'єм двигуна - 1584 куб.см. номер кузова [NUMBER], який за домовленістю було оформлено на ім'я відповідача. (а.с. 6,7) Вказаний кредитний договір закінчився 24.10.2011 року. Згідно Довідки № 89 від 22.08.2014 року незалежного експертного оцінювача, зареєстрованого в Державному реєстрі оцінювачів за № 291 від 25.02.2002 року, оціночна вартість аналогічного автомобіля на день звернення з вказаним позовом до суду складає 119 086,01 грн. Згідно Довідки Управління ДАІ ГУ МВС України в Запорізькій області № 10/К-4331 від 09.09.2014 року, відомості про наявність транспортних засобів, зареєстрованих на ім'я [PERSON] - відсутні. (а.с. 5), а отже, продажем вказаного авто, право позивачки на володіння та розпорядження ним порушено зі сторони відповідача. Відповідно ч. 1 ст. 68 СКУ розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно ст. 65 СКУ договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Це пояснює те, що дружина та чоловік незалежно від припинення шлюбу мають рівні права та обов'язки щодо спільно нажитого у шлюбі майна. Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, і стягненню з відповідача на користь [PERSON] грошових коштів у розмірі 59 543, грн. як компенсації за 1/2 вартості автомобіля «Mitsubishi Lancer», державний номер [NUMBER], 2006 року випуску, сірого кольору, об'єм двигуна - 1584 куб.см. номер кузова [NUMBER]. Також, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки судові витрати за сплату судового збору в розмірі 595,43 грн., які були ним понесені при зверненні із позовом до суду. Виходячи з вищенаведеного та

Outcome: approved