Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила визнати його таким, що втратив право користуватися житлом в належному їй на праві приватної власності будинку [ADDRESS] (далі - Будинок) та зняти його з реєстрації. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що їй на праві власності належить Будинок, в якому також зареєстрований колишній чоловік її дочки, відповідач по справі. Починаючи з 2012 року, відповідач в Будинку не проживає, при цьому продовжує перебувати на реєстраційному обліку і добровільно не бажає знятися з реєстрації, чим порушує її права та перешкоджає вільному розпорядженню майном. Сторони в судове засідання не прибули. Позивачка надіслала до суду заяву в якій просила слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Враховуючи те, що про час та місце судового розгляду відповідач був повідомлений, однак в судове засідання не прибув, про причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд, за згодою позивачки, вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши матеріали справи і надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 22 червня 2006 року, який зареєстровано в КП «Новоград-Волинське МБТІ» 07.07.2006 року, позивачці належить будинок [ADDRESS] (а.с.6-10) . Рішенням Новоград-Волинської міської ради Житомирської області від 12.05.2010 року [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS] (а.с.15). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, між відповідачем та дочкою позивачки, [PERSON], припинено шлюбно-сімейні відносини, про що в Книзі реєстрацій розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 28 від 05 березня 2010 року (а.с. 14). Згідно довідки наданої Новоград-Волинською реєстраційною службою УДМС України в Житомирській області від 09.07.2014 року, відповідач перебуває на реєстраційному обліку в житловому будинку по [ADDRESS]. (а.с.21). Як зазначено в акті від 02.06.2014 року, складеному депутатом Новоград-Волинської міської ради, відповідач понад два роки не проживає по місцю реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Згідно ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців (ч. 1 ст. 71 ЖК України). Стаття 150 Житлового кодексу України зазначає, що громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, будинок [ADDRESS] належить позивачці на праві приватної власності. [PERSON] -відповідач по справі не проживає в ньому без поважних причин з 2012 року, однак продовжує перебувати на реєстраційному обліку за вищезазначеною адресою, чим порушує права позивачки, як власника, в тому числі, можливості на свій розсуд вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, відповідача слід визнати таким, що втратив право користуватися жилим приміщенням.

Outcome: approved