Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову [PERSON] вказала, що вона є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. За вказаною адресою зареєстровані: вона, її син, та її брат - [PERSON] З 1989 року відповідач не мешкає за адресою реєстрації, залишив вказане помешкання, забрав свої речі та не вживає заходів щодо сплати комунальних витрат по квартирі. Участі у догляді за квартирою він теж не приймає. Фактичне місце мешкання в теперішній час їй не відоме. Родинних зв'язків із відповідачем вони не підтримують. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, проти заочного рішення не заперечувала. Належним чином повідомлена відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, заперечень проти позову не подавав. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно зі статтею 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку. У відповідністю з ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача [PERSON], повідомленого належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачка є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 05.06.2004 року. Як убачається з довідки №115, виданої 08.01.2014 року ОСББ «Ялинка», [PERSON], [INFO] зареєстрований з 26.06.1991 року по теперішній час за адресою: [ADDRESS]. Судом встановлено, що відповідач не мешкає за вищевказаною адресою з 1989 року, тобто більш ніж 1 року, жодних домовленостей між сторонами не існує. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved