Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 10.09.2011 року помер [PERSON]. Після смерті відкрилась спадщина на належний йому домоволодіння № 31, яке розташоване по вул. Ульяновій у м. Підгородне, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області. У встановлений законом строк вона з [PERSON] звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їм було відмовлено у звязку із тим, що не підтверджується факт належності спадкового майна, а саме: житлового будинку, що унеможливлює належне оформлення спадкових прав позивачки через нотаріальну контору. Просить суд визнати за [PERSON], право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 10.09.2011 року, на домоволодіння № 31 по вулиці Ульяновій у місті Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області,що належало [PERSON] оскільки вважає, що [PERSON] не приймав участі у обслуговуванні та в поліпшенні зазначеного домоволодіння. Позивачка та її представник до суду не зявились, але представником була надана до суду заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач до суду не зявився, але надав до суду заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представники відповідача [PERSON] міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області та третьої особи Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилися, але надали заяву про розгляд справу у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що позивачка є спадкоємцем після смерті [PERSON], який помер 10 вересня 2011 року (свідоцтво про смерть серії 1-КИ №476040 від 10 вересня 2012 року, видане повторно виконавчим комітетом [PERSON] міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області). Так, згідно заповіту від 28 квітня 2008 року, посвідченого державним нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстраційним номером 1762, [PERSON] заповідала усе своє майно, де б воно не було та з чого воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на, що вона законом матиме право [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному. На момент смерті на підставі Договору «Про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від однієї до п'яти включно житловою площею 1200 кв. м.» від 05.08.1955 року [PERSON], належало домоволодіння № 31 по вулиці Ульяновій у місті Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровській області. (а.с. 9-10) Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ДП № 004833 від 07.12.1999 року [PERSON] належала земельна ділянка для обслуговування вищезазначеного домоволодіння. (а.с. 14) Статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивачка та [PERSON] у встановлений шестимісячний строк прийняли спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Проте постановою держаного нотаріуса Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори №1459/02-31 від 29 травня 2012 року [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Дана обставина унеможливлює оформлення її спадкових прав через державну нотаріальну контору. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявляти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки судом встановлено факт наявності спадкових прав позивачки на вищезазначене майно та неможливості їх оформлення у встановленому законом порядку та ту обставину, що [PERSON] визнав позов та не заперечував проти його задоволення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved