Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа: відділ державної виконавчої служби Кіровоградського районного управління юстиції в Кіровоградській області, та просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість по аліментам на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 21832,01 грн. та стягнути з [PERSON] суму пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 79686,80 грн. В обґрунтування позову зазначила, що відповідно до виконавчого листа виданого Кіровоградським районним судом Кіровоградської області про стягнення аліментів, відповідач зобов'язаний був сплачувати аліменти на її користь на утримання доньки. Відповідач ухилявся від сплати аліментів у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість по аліментах в сумі 21832,01 грн., як наслідок пеня складає 79686,80 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав в частині заборгованості аліментів, зазначив, що є інвалідом третьої групи, створив нову сім'ю, та не працює, а тому немає можливості в повній мір виплачувати аліменти. Представник відділу ДВС Кіровоградського РУЮ у Кіровоградській області в судовому засіданні позовні вимоги залишили на розсуд суду, надали письмові пояснення. Заслухавши сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] року народилася [PERSON], батьками якої записані позивачка та відповідач по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 12.11.1994 року Аджамською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області. Відповідно до дублікату виконавчого листа по справі № 2-71/95, провадження по справі № 6/1108/109/12, виданого 20.08.2012 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області, стягнуто аліменти з [PERSON], [INFO], уродженця с. Нововолодимирівка, не працюючого, на користь [PERSON], проживаючої в [ADDRESS] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), починаючи з 21.02.1995 року і до повноліття доньки [PERSON], тобто до [INFO] року. Згідно з довідкою № В-3 виданої 05.02.2014 року відділом ДВС Кіровоградського РУЮ встановлено, що на примусовому виконанні у відділі перебував виконавчий лист (дублікат виконавчого листа) № 2-71 виданого 20.08.2012 року Кіровоградським районним судом про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] р.н. Виконавче провадження з примусового виконання вище вказаного виконавчого листа було закінчено в зв'язку з закінченням передбаченого законом строку для даного виду стягнення. Заборгованість по аліментам на момент досягнення [PERSON] повноліття - 21832,01 грн. Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON], [INFO] року народження, є інвалідом ІІІ групи з 01.11.2012 року. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду встановлений ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження». Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми прострочених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Згідно з ч 1 ст. 197 СК України, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Пленум Верховного Суду України в п.22 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Враховуючи вищевикладене, та те що відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, заборгованість не погашена відповідачем до цього часу, та те що відповідач надав до суд підтвердження про сплату аліментів в розмірі 750 грн., суд дійшов висновку про стягнення заборгованості по аліментам в розмірі 21082,01 грн. Крім того, враховуючи, те що відповідач є інвалідом ІІІ групи, та з урахуванням матеріального та сімейного стану відповідача, а саме, те що він створив іншу родину без реєстрації шлюбу та те що він не має постійного заробітку та достатніх засобів для задоволення вимог позивачки, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру неустойки та стягнення пені за прострочення сплати в розмір 30000 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України витрати в справі, а саме: судовий збір, суд покладає на відповідача. Круючись ст. ст. 194, 195, 196, 197 Сімейного кодексу України, ст.ст. 84, 88, 213-215 ЦПК України, суд

Outcome: partial