overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

позивачка звернулася в суд з позовом, який підтримала в судовому засіданні і просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи тим, що з 30.08.2008р вони проживали в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу народився син [PERSON] [INFO] і дочка [PERSON] [INFO]. На даний час вони проживають окремо і діти знаходяться на її утриманні. Добровільно відповідач матеріальну допомогу не надає. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, аліменти платити згідний. Вислухавши сторони, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, на тій підставі, що згідно ст.181 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Сторони проживають окремо, діти знаходяться на утриманні позивачки, в зв'язку з чим суд вважає необхідним стягнути з відповідача на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку та дивідендів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст.ст. 181-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

- позивачка звернулася в суд з позовом, який підтримала в судовому засіданні і просила стягнути з відповідача [PERSON]. аліменти на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи тим, що з серпня 2009р. вона проживала з [PERSON] в цивільному шлюбі і від цього шлюбу мають дочку [PERSON] [INFO].,батьком якої, згідно свідоцтва про встановлення батьківства і свідоцтва про народження дитини є ідповідач [PERSON] На даний час сторони проживають окрем, дочка знаходяться на утриманні позивачки. Добровільно відповідач матеріальну допомогу не надає, що змусило позивачку звернутися до суду. Відповідач відмовився отримувати документи надіслані Шполянським районним судом, тому суд вважає можливим розглянути даний позов без участі відповідача. Вислухавши позивачку, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, на тій підставі, що згідно ст.181 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Сторони проживають окремо, дочка знаходяться на утриманні позивачки, в зв'язку з чим суд вважає необхідним стягнути з відповідача на утримання дочки [PERSON] [INFO]., аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку та дивідендів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст.ст. 181-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

- позивачка звернулася в суд з позовом, який підтримала в судовому засіданні і просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] [INFO]., мотивуючи тим, що з 2001р. вони проживали в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO].н.батьком якого в свідоцтві про народження записаний відповідач [PERSON]. На даний час вони проживають окремо, син знаходяться на її утриманні, окрім цьог, відповідач з 22.09. 2015 року сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини доходу на утримання сина [PERSON], [INFO], на сина [PERSON] відповідач матеріальну допомогу не надає. Відповідач позов визав і аліменти платити згідний, про що повідомив по телефону. Вислухавши позивачку, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, на тій підставі, що згідно ст.181 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Сторони проживають окремо, відповідач з 22.09. 2015 року сплачує на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини доходу на утримання сина [PERSON], [INFO] Син [PERSON] [INFO] знаходиться на утриманні позивачки, в зв'язку з чим суд вважає необхідним стягнути з відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст.ст. 181-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

позивачка звернулася в суд з позовом, який підтримала в судовому засіданні і просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини, у твердій грошовій сумі в розмірі 1200грн. щомісячно, мотивуючи тим, що вони проживали в зареєстрованому шлюбі, який 26.05.2010р. розірваний. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO] народження, на даний час вони проживають окремо і дитина знаходиться на її утриманні. Вона не в змозі забезпечити належне утримання спільного сина, який крім навчання в школі ще відвідує платні заняття і для підтримання його матеріального і психологічного стану, необхідна матеріальна допомога, що змусило позивачку звернутися до суду з даним позовом. Відповідач позов визнав частково і згідний сплачувати щомісячно на утримання сина 400 грн., про що повідомив письмово. Вислухавши позивачку, вивчивши письмові матеріали справи, суд встановив, що сторони від зареєстрованого шлюбу мають спільного сина [PERSON] [INFO].н., який проживає біля позивачки і знаходиться на її утриманні. Дитина навчається в 10 класі, додатково відвідує платні заняття, в зв»язку з чим позивачка просила стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі -1200грн. Відповідач позов визнав частково в сумі 400грн., мотивуючи тим, що він не працює, проживає в орендованому житлі, надає допомогу батькам пенсіонерам, має наслідки від отриманої в ДТП травми. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З урахуванням матеріального стану обох сторін, суд вважає що позов підлягає задоволенню частково в твердій грошовій сумі - 600 грн. щомісячно, починаючи з дати подачі позовної заяви 29.01.2015р. і до повноліття дитини. Свій висновок суд обґрунтовує тим, що згідно статистичних даних середня заробітна плата в Звенигородському районі за 2014р. складає 2542 грн., ? частина заробітку складає 635 грн., що є підставою для стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання сина [PERSON] аліментів у твердій грошовій сумі - 600 грн. На підставі ст.ст. 180-184 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

позивачка звернулася в суд з позовом, який підтримала в судовому засіданні і просила стягнути з відповідача на її користь, понесені додаткові витрати на дитину, дочку [PERSON] в сумі 3200 грн., мотивуючи тим, що вона має на утриманні дочку [PERSON], [INFO], яка навчається в Черкаському художньо-технічному коледжі на факультеті ДПМ та дизайн і було укладено угоду про надання послуг на навчання з виконавцем в особі директора Серватинського М.М. за договором №89 від 01.09.2010р. Згідно додатку №89 договору загальна вартість освітньої послуги становить 23000грн., яку вона повністю сплатила. Частину копій квитанцій про сплату за навчання на суму 16600 грн. вона додавала до попереднього позову, за результатом якого з відповідача було стягнуто 8300грн. Загальна сума оплата навчання 23000 грн., за попереднім рішенням з відповідача стягнуто 8300 грн., залишок оплати 3200 грн.,які відповідно до вимог ст..185 СК України відповідач, як батько повинен сплатити, поскільки він зобов»язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, тому з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] додаткові витрати на оплату навчання дочки [PERSON] в сумі 3200грн. Відповідач в судовому засіданні позов визнав і згідний сплатити додаткові витрати на дочку, що навчається в сумі 3200 грн. Вислухавши сторони, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на тій підставі, що згідно пред»явлених письмових документів, позивачка понесла додаткові витрати на дитину в сумі 6400грн. і відповідач повинен відшкодувати позивачці ? частини, понесених нею додаткових витрат на за оплату навчання дочки в сумі 3200 грн. На підставі викладеного ст.185 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

- позивачка звернулася в суд з позовом, який підтримала в судовому засіданні і просила стягнути з Шполянського районного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Шполарайкомунлісгосп» заборговану їй заробітну плату в розмірі 6087,78грн., мотивуючи тим, що 11.09.2014р. відповідно до наказу №3-а від 11.09.2014р. вона була прийнята на роботу в «Шполарайкомунлісгосп» на посаду бухгалтера з укладенням договору про повну матеріальну відповідальність з окладом в розмірі заробітної плати 1375грн. В період роботи вона змінила своє ім.»я з «[PERSON]» на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про зміну імені від 24.11.2015р., виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шполянського РУЮ у Черкаській області. 14.01.2015р. відповідно до наказу №6-а від 14.01.2015р. позивачка була звільнена з роботи на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. На момент звільнення підприємство заборгувало позивачці заробітну плату в розмірі 4364,60грн. без врахування відповідної індексації заробітної плати в розмірі 3% передбаченої Міністерством соціальної політики, тому заробітна плата в жовтні 2014р. повинна була становити 1375,12грн., в листопаді 1415,32грн., в грудні 1449,42грн. Провести своєчасний розрахунок при звільненні адміністрація підприємства не побажала. З моменту звільнення і до цього часу, позивачка неодноразово зверталася до адміністрації підприємства, але заробітну плату не отримала. Крім того, адміністрація підприємства не бажає проводити індексацію заробітної плати, тому сума основного боргу становить не 4364,60грн., а в зв»язку з інфляцією відповідно заробітна плата становить (4364грн:100%х139.5)=6087,78грн., що змусило позивачку звернутися до суду. Відповідач - директор Шполянського районного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Шпола райкомунлісгосп [PERSON] позов визнав, і пояснив, що в 2015р. підприємство майже не працювало, через що виникла заборгованість по заробітній платі. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд встановив, що з 11.09.2014р. по 14.01.2015р. позивачка працювала у відповідача «Шполарайкомунлісгосп» на посаді бухгалтера з окладом в розмірі 1375грн. Заробітна плата була виплачена лише за один місяць. При звільненні позивачки з роботи 14.01.2015р. їй не була виплачена заробітна плата, яка становить 4363,60грн. Крім того, в зв»язку з інфляцією не виплачена індексація заробітної плати. Загальна сума заборгованості, з урахуванням індексу інфляції, складає 6087,78грн., яка підлягає примусовому стягненню з відповідача. Відповідач порушив законні права позивачки, які полягають в невиплаті їй протягом майже одного року заборгованої заробітної плати, що призвели до моральних страждань позивачки, суд з урахуванням принципу розумності і справедливості, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки моральну шкоду в розмірі 1000грн. На підставі викладеного, ст.ст.116,117, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

- позивачка звернулася в суд з позовом, який підтримала в судовому засіданні і просила стягнути на її коритсь з [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], яка навчається в Київському національному університеті імені Тараса Шевченка на денному відділенні, у розмірі ? частини заробітку, щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, мотивуючи тим, що після розірвання шлюбу з відповідачем, дочка залишилася проживати біля неї, і потребує матеріальної допомоги, поскільки вона навчається в університеті, що змусило позивачку звернутися в суд з даним позовом. Відповідач позов визнав, аліменти на дочку, що навчається платити згідний, про що повідомив по телефону. Вислухавши позивачку, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, на тій підставі, що згідно ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які навчаються до 23-х років. Відповідач матеріальної допомоги не надає, дитина знаходиться на утриманні позивачки, в зв'язку з чим суд вважає необхідним стягнути з відповідача на утримання дочки аліменти в розмірі ? частини заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму з дня подачі заяви 15.10.2014р. і до закінчення навчання, до 30 червня 2015р. На підставі ст. 199 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

- позивачка звернулася в суд з позовом, який підтримала в судовому засіданні і просила усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом зобов»язання відповідачку [PERSON] прибрати від межі дику грушу відповідно до вимог ДБН та рішення Товмацької сільської ради, мотивуючи тим, що вона проживає у житловому будинку №3 по вул..Центральній в с.Товмач, Шполянського району, який розташований на земельній ділянці площею 0,55 га та є власником будинку і користувачем зазначеної земельної ділянки. По сусідству у житловому будинку №5 по вул..Центральній в с.Товмач, Шполянського району, проживає відповідачка [PERSON] та є користувачем суміжної земельної ділянки. Використовувати в повній мірі своє право користування земельною ділянкою, позивачка не в змозі, поскільки відповідачка виростила на межі грушу - дичку висотою 15 метрів з великою кроною, в супереч нормам ДБН, та Земельного кодексу України. В квітні 2015р. позивачка звернулася до відповідачки [PERSON], потім в Товмацьку сільську раду про усунення перешкод в користуванні землею, просила відповідачку зрізати грушу, чи обрізати крону, яка затіняє двір, нависає над будинком, створюючи загрозу руйнування будинку. В період дозрівання двір постійно засмічений перезрілими плодами, що порушує санітарні норми. 18.05.2015р. працівниками Товмцької сільської ради с.Товмач, Шполянського району, було обстежені домоволодіння позивачки та відповідачки і зобов»язано відповідачку [PERSON] виконати вимоги ст.ст.103,105 ЗК України. Однак вимоги сільської ради відповідачка не виконала. За повторною заявою 07.07.2015р. працівниками Товмацької сільської ради був складений акт обстеження земельних ділянок позивачки [PERSON] та відповідачки [PERSON], було виявлено порушення відповідачем норм ДБН та рекомендовано дотримуватись правил добросусідства та зобов»язано відповідачку [PERSON] усунути перешкоди шляхом обрізання гілок дикої груші. Однак відповідачка [PERSON] виявлені порушення не усунула і відмовляється це зробити, що змусило позивачку звернутися в суд з даним позовом. Відповідачка [PERSON] позов визнала частково і пояснила, що груша дичка росте біля веранди її будинку, розташована вона від подвір»я позивачки далеко і засмічувати її подвір»я не може. Крону груші вона обріже, як опаде листя. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. В судовому засіданні встановлено, що груша дичка знаходиться на території подвір»я відповідачки на достатній віддалі від суміжної огорожі , що підтверджують наданими позивачкою фототаблицями. Для того, щоб усунути перешкоди в користуванні позивачки земельною ділянкою, необхідно обрізати крону груші, яка розрослася. Обрізування провести після опадання листя з дерева в жовтні- листопаді 2015р. Судові витрати в розмірі 243,60 грн. підлягають стягненню з відповідачки [PERSON] На підставі викладеного, ст.ст.152,158 ЗК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

- позивачка звернулася в суд з позовом, який підтримала в судовому засіданні його представник по дорученню [PERSON] і просила продовжити строк позовної давності та визнати на [PERSON] право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті батька [PERSON] і матері [PERSON], мотивуючи тим, що [INFO]. помер його батько [PERSON], актовий запис про смерть №54 від 27.07.2000.р. по Лебединській сільській раді, Шполянського району. Спадщину після його смерті прийняла дружина [PERSON], але не оформила офіційно право властності на спадщину після смерті чоловіка, так як померла [INFO], актовий запис про смерть №25 від [INFO] по Лебединській сільській ради, Шполянського району, Черкаської області. Спадкове майно складається з: -земельної частки (пай) площею 1,70 умовних кадастрових гектари, вартістю 41099грн., розташованої на території Лебединської сільської ради, Шполянського району, яка належала померлому [PERSON] на підставі розпорядження Шполянської районної держаної адміністрації, Черкаської області від 13.09.2004р.№503; -земельної частки (пай) площею 2,02 умовних кадастрових гектари, вартістю 41099 грн., розташованої на території Лебединської сільської ради, Шполянського району, яка належала померлій [PERSON]. на підставі розпорядження Шполянської районної державної адміністрації. Черкаської області від 13.09.2004р. №503. Суд вважає можливим поновити позивачу строк позовної давності. Відповідач - Лебединська сільська рада позов визнала, про що повідомила письмово. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на тій підставі, що спору між сторонами немає. Після смерті [PERSON] і [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається - з земельної частки (пай) площею 1,70 умовних кадастрових гектари, вартістю 41099грн., розташованої на території Лебединської сільської ради, Шполянського району, яка належала померлому [PERSON] на підставі розпорядження Шполянської районної держаної адміністрації, Черкаської області від 13.09.2004р.№503, земельної частки (пай) площею 2,02 умовних кадастрових гектари, вартістю 41099 грн., розташованої на території Лебединської сільської ради, Шполянського району, яка належала померлій [PERSON]. на підставі розпорядження Шполянської районної державної адміністрації. Черкаської області від 13.09.2004р. №503. Позивач вступив в управління спадковим майном і суд вважає необхідним визнати за позивачем право власності на все вказане спадкове майно, яке залишилося після смерті батька і матері. На підставі викладеного ст.ст.1218, 1261,1270,1268,1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

- позивачка звернулася в суд з позовом, який підтримала в судовому засідання і просила продовжити строк позовної давності та визнати за нею право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті чоловіка [PERSON], який помер 06.08.2008р. в с.Скотареве, Шполянського району, актовий запис про смерть № 12 від 07.08.2008р. по [PERSON] сільській раді, мотивуючи тим, Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно: - земельна ділянка площею 2,33га, вартістю 32245 грн., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах [PERSON] сільської ради, Шполянського району, яка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЧР №045254, виданого 10.03.2004р.; - земельна ділянка площею 0,34 га, вартістю 10780,63грн., для ведення особистого селянського господарства, розташована в с.Скотареве, Шполянського району, яка належала [PERSON]Є на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія 1-ЧР №018175, виданого 09.02.2001р.; -майновий пай в розмірі 1116грн., в майні СТОВ «Надія» с.Скотареве, Шполянського району, який належав померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія ЧЕ-ХХ №313942, виданого 28.12.2001р.; -грошові заощадження в ТВБВ №10023/091 м.Шпола, ПАТ Державний Ощадний банк України» на рахунку №91551000348 в сумі 368,55 грн. на ім.»я [PERSON] з відповідними сумами нарахувань. Суд вважає можливим продовжити строк позовної давності. Відповідач [PERSON] сільська рада Шполянського району позов визнала про що повідомила письмово. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на тій підставі, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно земельна ділянка площею 2,33га, вартістю 32245 грн., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах [PERSON] сільської ради, Шполянського району, яка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЧР №045254, виданого 10.03.2004р.; земельна ділянка площею 0,34 га, вартістю 10780,63грн., для ведення особистого селянського господарства, розташована в с.Скотареве, Шполянського району, яка належала [PERSON]Є на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія 1-ЧР №018175, виданого 09.02.2001р.; майновий пай в розмірі 1116грн., в майні СТОВ «Надія» с.Скотареве, Шполянського району, який належав померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія ЧЕ-ХХ №313942, виданого 28.12.2001р., грошові заощадження в ТВБВ №10023/091 м.Шпола, ПАТ Державний Ощадний банк України» на рахунку №91551000348 в сумі 368,55 грн. на ім.»я [PERSON] з відповідними сумами нарахувань. Спору між сторонами немає, тому суд вважає необхідним визнати за позивачкою право власності на все спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] На підставі викладеного, ст. ст.1223,1225,1268,1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

позивачка звернулася в суд з позовом, який підтримала в судовому і просила визнати за нею право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO].. в м.Шпола Черкаської області, актовий запис про смерть №302 від [INFO]. по відділу державної реєстації актів цивільного стану реєстраційної служби Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області, мотивуючи тим, що після смерті [PERSON] залишилася спадкова земельна ділянка площею 2,24 га, вартістю 62205грн., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах Шполянської міської ради, яка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER]. Відповідачі в судовому засіданні позов визнали і не заперечують, щоб за позивачкою [PERSON] було визнано право власності на спадкову земельну ділянку, яка залишилася після смерті [PERSON]. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на тій підставі, що після смерті [PERSON] залишилася спадкова земельна ділянка площею 2,24 га, вартістю 62205грн., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах Шполянської міської ради, яка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER]. Спору між сторонами немає, тому суд вважає необхідним визнати за позивачем право власності на земельну ділянку. На підставі викладеного, ст. ст.1223, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

- позивачка звернулася в суд з позовом, який підтримала в судовому і просила продовжити строк позовної давності та визнати за нею право власності на спадкове майно, яке залишилося після матері [PERSON], яка померла [INFO] в с.Сигнаївка Шполянського району, актовий запис про смерть №31 від 29.09.2011р. по Сигнаївській сільській раді, Шполянського району, мотивуючи тим, що 25.03.2008р. [PERSON] зробила на її ім'я заповіт, який був посвідчений Сигнаївською сільською радою Шполянського району реєстр № 333 і на день смерті [PERSON] він не був змінений чи відмінений. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове будинковолодіння, розташоване в [ADDRESS], Шполянського району, Черкаської області, яке складається з житлового будинку «А-1», веранди «а», літньої кухні «Б», сараю «В», погреба «Г», воріт з хвірткою №1, огорожі №2, колодязя №3 - загальною вартістю 59543рн. Суд вважає можливим продовжити строк позовної давності. Відповідач -Сигнаївська сільська рада позов визнала про що повідомила письмово. Вислухавши позивачку, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на тій підставі, що [PERSON] при житті склала заповіт на ім'я позивачки. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове будинковолодіння, розташоване в в [ADDRESS], Шполянського району, Черкаської області, яке складається з житлового будинку «А-1», веранди «а», літньої кухні «Б», сараю «В», погреба «Г», воріт з хвірткою №1, огорожі №2, колодязя №3 - загальною вартістю 59543рн. Спору між сторонами немає, тому суд вважає можливим визнати за позивачкою право власності на спадкове будинковолодіння. На підставі викладеного ст.ст.1218, 1223,1272ЦК України,

Outcome: approved