Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] Льва Олександровича, який продовжує навчання в розмірі ? частини від усіх видів доходів відповідача до досягнення сином двадцяти трьох років. В обґрунтування позовних вимог вказує, що вони з відповідачем перебували у шлюбі. Від вказаного шлюбу в них народився син - [PERSON], [INFO]. З 01.04.2008 року з відповідача були стягнені аліменти на утримання дитини, до досягнення нею повноліття. 20.01.2018 року сину виповнилось 18 років, стягнення аліментів припинилось. Однак, з 01.08.2017 року син навчається в Харківському Національному університеті Повітряних Сил на першому курсі денної форми навчання, у звязку з чим позивачка потребує матеріальної допомоги на його утримання. Син отримує щомісячно стипендію в розмірі 208 грн. Позивачка працює в ТОВ «Рекламне агентство МВ-плюс» та отримує середню заробітну плату в розмірі 1666,50 грн., однак вказаних коштів на утримання сина не вистачає, у звязку з чим вона вимушена звернутись до суду з вказаним позовом. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Пояснила, що син зареєстрований за місцем її проживання, однак на даний час навчається та проживає в м. Харкові. Вона отримує заробітну плату в середньому в розмірі 1666,50 грн. щомісячно, однак вказаних коштів не вистачає, оскільки їй необхідно сплачувати комунальні послуги, купувати продукти харчування та одяг, а також утримувати дитину, у звязку з чим просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі ? частини від усіх видів доходів відповідача до досягнення сином двадцяти трьох років. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі та пояснила, що відповідач не має матеріальної можливості сплачувати аліменти позивачу на утримання сина. Дитина навчається та отримує стипендію, яку витрачає на своє утримання. Позивачем не зазначений строк навчання сина, до якого вона просить стягнути з відповідача аліменти. Відповідач офіційно працює та отримує мінімальну заробітну плату в розмірі 3723 грн., з якої сплачує аліменти на дох неповнолітніх дітей за рішенням суду в розмірі 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину тобто по 930 грн., разом 1860 грн. Після усіх відрахувань відповідачу залишається 1138,15 грн. Крім того, відповідач має матір, яка є пенсіонером. В січні 2018 року його мати перенесла інсульт, перебувала на лікуванні 19 днів в Мелітопольській міській лікарні, він оплачував її лікування. На даний час відвіз свою матір до своєї сестри в АР Крим, де вона проходить реабілітацію. Додому вона повернеться 20 травня 2018 року та він продовжить здійснювати за нею догляд та витрачати кошти на її лікування. Так, прожитковий мінімум на працездатну людину в 2018 році складає 1762 грн., після сплати аліментів відповідачу залишається 1138,15 грн., вказана сума є недостатньою для його утримання, тому він не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина. Суд, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач по справі є батьком повнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.6/. Позивач працює в ТОВ «Рекламне агентство МВ-плюс» оператором компютерної-верстатки, її дохід за період з лютого 2017 року по січень 2018 року складає 18141,41 грн. /а.с.9/. Відповідно довідки №3/113 від 23.01.2018 року Харківського Національного Університету Повітряних Сил Син - [PERSON] перебуває на військовій службі в Харківському національному університеті Повітряних Сил, навчається на 1му курсі, /а.с.7/, займає посаду курсанта та отримує заробітну плату, яка за період з 1 серпня 2017 року по 31 січня 2018 року складає 1253,61 грн. /а.с.8/. Відповідно до\~ст. 199 Сімейного кодексу України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 201 СК України, (застосування норм цього Кодексу до відносин щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина) , до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У ч. 1\~ст. 182 СК України\~вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Так, судом встановлено, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06 червня 2008 року з відповідача по справі були стягнути аліменти на користь [PERSON] у розмірі 350 грн. з розрахунку по 175 грн. на кожну дитину щомісячно на утримання дітей [PERSON] та [PERSON], починаючи стягнення з 01 квітня 2008 року та до досягнення дітьми повноліття, тобто до 31.12.2021 року. Згідно копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.04.2012, відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення з відповідача на користь [PERSON] у розмірі 350 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання дітей [PERSON] та [PERSON], починаючи стягнення з 01 квітня 2008 року та до досягнення дітьми повноліття. Відповідач працює менеджером в магазині жалюзі «Дом Жалюзи», за період з 01.09.2017 року по 30.02.2018 року отримав дохід в розмірі 14436, 30 грн., з вказаної довідки також вбачається, що з відповідача за лютий 2018 стягнено аліменти в розмірі 1860 грн. Таким чином, після відрахувань аліментних зобовязань сума доходу відповідача щомісячно складає 1138,15 грн., вказана сума є нижчою, ніж прожитковий мінімум на працездатну людину, розмір якого станом на 2018 рік встановлений 1762 грн. Крім того, відповідно довідки від 28.03.2018 року виданої головою квартального комітету № 43 Мелітопольської міської ради, відповідач [PERSON] мешкає за адресою: м. Мелітополь, вул. Толстого, 9, мешкає разом зі своєю матірю [PERSON], яка перенесла інсульт. Факт перенесення матірю відповідача інсульту та її лікування підтверджується наданими відповідачем копією виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 370 неврологічного відділення та копією фіскальних чеків на придбання ліків. Відповідно до п. 20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006\~обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у випадку відсутності у батька можливості утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання, у нього не виникає обов'язку з такого утримання. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не наведено належних і допустимих доказів щодо наявності у відповідача такого джерела доходу, яке б вказувало на його спроможність сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина на період його навчання. При цьому позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження фактичної наявності витрат, пов'язаних з навчанням сина, а також обґрунтування їх розміру. Вказане свідчить про відсутність підстав для задоволення позову. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору за даною категорією справи, та те, що позовні вимоги позивачки не були задоволені судом, суд не покладає на сторону відповідача сплату судового збору, а компенсує зазначені судові витрати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed