Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості з індексації заробітної плати за період з травня 2003 року по серпень 2005 року включно в сумі 1191,15 грн. та моральної шкоди в сумі 5000 грн. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що з 1987 року по 30 серпня 2005 року вона перебувала в трудових відносинах з відповідачем. Однак при виплаті заробітної плати позивачці не проводилась індексація, передбачена діючим законодавством, внаслідок чого були порушені права позивачки на оплату праці, що мають бути відновлені шляхом зобов'язання підприємства відповідача провести їй відповідні виплати. Зауважувала, що представники відповідача не вірно розрахували суму індексації, що підлягала виплаті [PERSON] за спірний період. Не визнає також, що суму індексації їй було виплачено випереджаючим шляхом. Зазначала, що неправомірними діями відповідача їй було завдано моральну шкоду, бо вона була значний проміжок часу позбавлена можливості використати належні їй гроші. На підставі наведеного розрахунку просила суд задовольнити заявлені нею позовні вимоги в повному обсязі. Позивачка в судовому засіданні повністю підтримала заявлені нею позовні вимоги, які просила суд задовольнити, додавши, що її розрахунки суми боргу з індексації заробітної плати відповідають нормам закону. Вказувала також, що представниками відповідача не було доведено вірність наданих суду розрахунків індексації, бо нараховувалась індексація не на усю заробітну плату позивачки, а на її частину, тарифікація не відповідає тій, яка була щодо неї встановлена. Також вказувала, що представниками відповідача не було доведено факту виплати їй сум індексації. Представник відповідача, ПАТ «МК Азовсталь», яка діє на підставі довіреності, Бузівська Н. М., у судовому засідання, не визнаючи заявлені вимоги [PERSON], вказувала, що на підставі підвищення заробітної плати позивачки відбувалась виплата сум індексації [PERSON] випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозованого рівня інфляції, що підтверджується відповідними локальними актами підприємства. При цьому внаслідок підвищення заробітної плати позивачці змінювався базовий період при обрахуванні розміру індексації заробітної плати [PERSON] Вказувала також, що наданий суду позивачкою розрахунок не може бути узятий до уваги, бо не відповідає положенням закону, оскільки в ньому не зазначено базових місяців, виходячи з яких нараховується індексація. Натомість розрахунки надані представниками ПАТ «МК «Азовсталь» вироблені компетентними особами на підставі первинних документів підприємства. З письмових заперечень представника «МК «Азовсталь», Бузівської Н. М., вбачається, що відсутні підстави для виплати індексації заробітної плати позивачці, оскільки [PERSON] вказані суми були сплачені з урахуванням підвищення її заробітної плати випереджаючим шляхом. Внаслідок відсутності доведеності належними доказами зазначених позовних вимог, вважає, що підстав для задоволення вимог про стягнення моральної шкоди також немає, тому просила суд відмовити позивачці у задоволені позову повністю. Суд, вислухавши учасників процесу, що з'явились, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного обґрунтування. Судом було встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] з 1 березня 1994 року по 30 серпня 2005 року перебувала у трудових відносинах з «МК «Азовсталь» (а. с. 13-14). За вказаний період позивачці нараховувалась та виплачувалась заробітна плата, що підтверджується численними довідками ПАТ «МК «Азовсталь», що маються в матеріалах справи. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітною платою є винагорода у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Згідно ст. 33 Закону України «Про оплату праці» в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Індексація заробітної плати здійснюється на підставі Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (в редакції від 1 січня 2003 року). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів й послуг. Індекс споживчих цін є показником, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а порогом індексації є величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення. Згідно ст. 3 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. За ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру. Структуру заробітної плати визначено у ст. 2 Закону України «Про оплату праці», якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. За ст. 2 Закону України «Про оплату праці» визначено, що додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством. Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з п. п. 2.2.7 «Інструкції зі статистики заробітної плати», затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5. За ч. 2 ст. 233 КЗпП України в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Конституційний Суд України своїм рішенням від 15 жовтня 2013 року № 9рп/2013 визначив, що положення ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України слід розуміти так, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, саме як складових належної працівнику заробітної плати, без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Таким чином суми індексації заробітної плати та компенсація втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати є складовими частинами заробітної плати (додатковою заробітною платою). Тому в разі порушення законодавства про оплату праці в частині виплати індексації заробітної плати та компенсації за затримку у її виплаті працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належних йому до виплати сум індексації та компенсації без обмеження будь-яким строком. Згідно до ч. ч. 1-4 ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101%. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. При цьому за ч. 1 ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв'язку з індексацією за рахунок власних коштів. На підставі ч. 5 ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», в разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв'язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Визначення правил обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, закріплено у «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078. Згідно до п. 1-1 зазначеного «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з 6 березня 2003 року (дати опублікування Закону України від 6 лютого 2003 року «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»). На підставі п. 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» в разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації. А в разі підвищення грошових доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції базовим місяцем вважається місяць, у якому мало місце таке підвищення. Суд на підставі переліченого не приймає до уваги довідки, надані [PERSON], про дохід позивачки за 2003-2005 роки, оскільки з цих сум не вбачається, яка саме частка щомісячного доходу працівника підлягає індексації, та не приймає до уваги довідку-розрахунок на [PERSON], бо цей розрахунок індексації не має відношення до справи, оскільки розмір індексації розраховується індивідуально на кожну особу (а. с. 4, 15, 17-20, 37). Суд також не приймає до уваги надані [PERSON] розрахунки сум індексації в розмірі 1191,15 грн., які містяться у мотивувальній частині позовної заяви [PERSON], бо в цих розрахунках не був врахований базовий місяць для правильного обрахунку сум індексації (а. с. 2). З наданого представниками відповідача довідки-розрахунку індексації заробітної плати [PERSON] за період з березня 2003 року по серпень 2005 року включно, вбачається, що за вказаний період сума індексації була виплачена позивачці випереджаючим шляхом в розмірі 25,74 грн. В розрахунку наведені щомісячні показники індексу інфляції, зазначені базові місяці, коефіцієнт індексації, сума з якої обраховувалась сума індексації, та розмір нарахованої індексації (а. с. 30-31). На підтвердження вірності наданої довідки-розрахунку представниками ПАТ «МК «Азовсталь» суду було надано довідку про встановлення тарифної ставки [PERSON], на підставі якої підтверджується підвищення заробітної плати позивачки за спірний період, що необхідно для правильного обрахунку базового місяця для нарахування індексації робітнику (а. с. 46). Підвищення заробітної плати [PERSON], як працівнику МК «Азовсталь», у лютому 2004 року, в квітні 2004 року, в червні 2004 року, у січні 2005 року, в березні 2005 року та в червні 2005 року підтверджується також копіями локальний актів підприємства, наданих в судовому засіданні представниками відповідача (а. с. 54-81). При цьому у відповідності до наданого суду розгорнутого розрахунку складу заробітної плати, нарахованої за спірний період [PERSON], вбачаються помісячно види виплат позивачці та суми, з яких їй щомісячно обраховувалась індексація заробітної плати (а. с. 82-90). До того ж наведений розрахунок повністю співпадає з показниками виду виплат [PERSON], зазначених у наданих нею розрахункових листах за спірний період (а. с. 21-29). Суд при цьому зазначає, що відповідно до п. 3 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» до об'єктів індексації (грошових доходів громадян, одержаних в гривнях на території України, що не мають разового характеру), не відносяться, зокрема, виплати, що обчислені з середньої заробітної плати. Таким чином суд відхиляє посилання [PERSON] на не врахування повної заробітної плати представниками комбінату при нарахуванні їй індексації, бо частково за спірний період позивачці, що вбачається з наданого розгорнутого розрахунку, нараховувалась доплата до середньої заробітної плати (а. с. 82-90). На підтвердження належності наведених розрахунків представниками відповідача в матеріалах справи мається посадова інструкція Начальника планово-аналітичного відділу Управління мотивації персоналу ПАТ «МК «Азовсталь», де зазначено, що на вказаного керівника покладається організація обліку розрахунків середньої заробітної плати за категоріями працівників комбінату (а. с. 47-50). Допитаний у судовому засіданні якості спеціаліста, [PERSON], пояснив, що працює начальником планово-аналітичного відділу Управління мотивації персоналу на ПАТ «МК «Азовсталь». Зазначав при цьому, що у розрахункових листах не відображуються відомості про виплату випереджаючим шляхом сум індексації. Пояснював також, що посилання [PERSON] на невідповідність наданих розрахунків не є обґрунтованими, оскільки всі розрахунки були виконані на підставі первинних документів, локальних актів по підприємству та виходячи з заробітної плати [PERSON] Таким чином у розрахунках «МК «Азовсталь» наведені основні показники, з яких було обраховано коефіцієнт індексації, як то вказівка базового місяцю, вказана сума заробітної плати позивачки, що підлягала індексації, на підставі чого було обраховано суму індексації [PERSON], тому суд приймає як належний доказ надані представниками відповідача розрахунки. Однак суд не може погодитись з позицією представників ПАТ «МК «Азовсталь», що виплату [PERSON] індексації заробітної плати комбінат проводив випереджаючим шляхом за період з 6 березня 2003 року по 30 серпня 2005 року, тобто з урахуванням прогнозованого рівня інфляції. Так положення ч. 5 ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» набрали чинності 31 березня 2005 року на підставі Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» та деяких інших законодавчих актів України». При цьому зміни до «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, в частині можливості нараховування заробітної плати випереджаючим шляхом, враховуючи прогнозований рівень інфляції, були внесені на підставі Постанови Кабінету Міністрів від 17 травня 2006 року № 690 «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення», що набрала чинності 25 травня 2006 року, та за якою було «Порядок проведення індексації грошових доходів населення» доповнено абзацами 4, 5, 6 та 7, де було визначено порядок підвищення грошових доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції. Таким чином механізм реалізації положень ч. 5 ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» було введено у дію лише з 25 травня 2006 року, на підставі чого першим місяцем, в якому можливо було реалізувати зазначенні норми був серпень 2006 року, враховуючи порядок обрахунку індексації. На підставі наведеного суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що заробітна плата позивачки підвищувалась відповідачем випереджаючим шляхом за період з 6 березня 2003 року по 30 серпня 2005 року із урахуванням прогнозного рівня інфляції при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв'язку із індексацією, бо у спірний період такі норми не діяли. Суд зазначає, що заборгованість з індексації заробітної плати позивачу за період з березня 2003 року по серпень 2005 року включно таким чином відповідає наданому представниками відповідача розрахунку, тобто становить 25,74 грн. На підставі викладеного суд прийшов до висновку про наявність факту порушення трудового законодавства відповідачем в частині невиплати позивачці індексації заробітної плати за спірний період, оскільки доказів фактичної виплати 25,74 грн. [PERSON] представниками відповідача суду не було надано. Враховуючи, що індексація заробітної плати входить до структури заробітної плати, з якої проводяться відрахування податків та обов'язкових платежів, то суд приходить до висновку, що при виплаті відповідачем [PERSON] індексації заробітної плати належить утримати з вказаних сум передбачені законом податки і обов'язкові платежі. Суд зазначає, що строки звернення до суду із вказаним позовом позивачкою не було пропущено, бо індексація входить до структури заробітної плати, а стягнення заборгованості по заробітній платі не обмежується строком давності. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Тривалість порушення трудових прав [PERSON] з боку ПАТ «МК «Азовсталь» та не визнання такого порушення прав позивачки представниками відповідача свідчить про наявні моральні страждання останньої з приводу невиплати належної їй заробітної плати, на які [PERSON] безпосередньо посилалась у позовній заяві. При цьому суд зазначає, що позбавлення позивачки частки її заробітної плати безумовно вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя. За змістом ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Таким чином, враховуються вимоги розумності і справедливості, суд на підставі встановлених обставин справи вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення на її користь з відповідача моральної шкоди в сумі 5000 грн. є такими, що підлягають частковому задоволенню, в сумі 250 грн., яка в повній мірі відповідатиме глибині душевних страждань позивачки внаслідок порушення її трудових прав, враховуючи частку задоволених позовних вимог останньої. Виходячи з наведеного, заявлені позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача індексації заробітної плати за період з 6 березня 2003 року по 30 серпня 2005 року в сумі 25,74 грн. з утриманням з вказаних сум при виплаті передбачених законом податків та обов'язкових платежів, а також шляхом стягнення на користь позивачки моральної шкоди в сумі 250 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн., від сплати якого за законом позивачку звільнено.

Outcome: partial