Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

позивачка звернулася в суд із позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, [PERSON] , який було зареєстровано 18.11.1999 року у Нижанковицькій селищній раді Старосамбірського району Львівської області, актовий запис №12. Від шлюбу мають повнолітнього сина - [PERSON] , 2000 року народження. Позивачка зазначає, що через зловживання алкоголем відповідачем, спільне життя між ними не склалося. У 2008 році відповідач залишив сім`ю. Утриманням сім`ї та виконанням батьківських обов`язків займається [PERSON] . Продовжувати подружні відносини позивачка не бажає. Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 10.10.2019 року відкрито провадження у вищевказаній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 16.10.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивачка у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, просить такий задовольнити. Щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоч належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Заяви про слухання справи у його відсутності суду не надав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, постановляє заочне рішення. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою учасників справи в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, розгляд справи проведено судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 18.11.1999 року зареєстрували шлюб у Нижанковицькій селищній раді Старосамбірського району Львівської області, актовий запис №12. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Сторони тривалий час не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частин 3 та 4 статті 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з приписами частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Враховуючи те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам позивачки, а відтак, шлюб слід розірвати. На підставі ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved