Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту батьківства та визнання права власності на спадкове майно,вказуючи ,що з 2009 року [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних стосунках з [PERSON]. Вони проживали з [PERSON] однією сім'єю в квартирі [ADDRESS], що належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину від 5.03.2014 року. 02.07.2010 року у них народилася дочка [PERSON], однак запис про батька дитини в свідоцтві про народження дитини 1-СР № 115182 від 22.07.2010 року зроблено у відповідності до ст. 135 СК України за вказівкою матері при відсутності заяви батька, з яким вона не перебуває в зареєстрованому шлюбі. Після народження у них дочки вони з [PERSON] разом виховували її та матеріально утримували.14.04.2014 року її фактичний чоловік раптово помер.Всі турботи по організації поховання та витрати на поховання взяла на себе [PERSON]Після смерті її фактичного чоловіка вони з неповнолітньою дочкою продовжували проживати в його квартирі. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді двокімнатної квартирі [ADDRESS]. Спадкоємцем за законом після смерті батька має бути їхня неповнолітня дочка, [PERSON], 02.07.2010 року. Однак для оформлення спадщини на ім'я дитини [PERSON] має довести родинний зв'язок з померлим, зокрема його батьківство. Померлий за своє життя заповіту не оформляв. Батько її фактичного чоловіка, [PERSON], помер 05.05.2003 року, що підтверджується копією його свідоцтва про смерть. Мати її фактичного чоловіка. [PERSON], померла 29.03.2012 року, що підтверджується копією її свідоцтва про смерть. Родинні зв'язки цих осіб з її померлим чоловіком підтверджуються копією свідоцтва про народження [PERSON] від 27.07.1979 року. Таким чином, їхня неповнолітня дочка [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті її батька. Отже, батьківство з померлим необхідно встановити для оформлення спадкових прав на майно [PERSON] Позивачка [PERSON], як законний представник своєї неповнолітньої дочки [PERSON] в установлений законом строк 14.10.2014 року звернулася до Другої Черкаської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини її неповнолітньою дочкою [PERSON]. Відповідачка, заявляючи, що є тіткою померлого, тобто рідною сестрою матері померлого [PERSON]. 2.09.2014 року також звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття нею спадщини. Таким чином, відповідачка може вважатися спадкоємцем третьої черги після смерті [PERSON] Однак про існування спадкоємця третьої черги [PERSON] дізналася лише 14.10.2014 року . Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. З цією метою 6.05.2014 року [PERSON] звернулася в Придніпровський районний суд м. Черкаси із заявою про в становлення батьківства померлого [PERSON] відносно моєї неповнолітньої дочки [PERSON] в порядку окреїї провадження, де зацікавленою особою була Черкаська міська рада, враховуючи що на той час щодо спадкових претензій [PERSON] їй нічого не було відомо. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.05.2014 року провадження по справі було закрито(суддя Казидуб О.Г.). Цю ухвалу [PERSON] оскаржила і ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 17.06.2014 року ухвала суду першої інстанції була скасована, а справа направлена до Придніпровського районного суду м. Черкаси. Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. З цією метою 06.05.2014 року [PERSON] звернулася в Придніпровський районний суд м. Черкаси із заявою про встановлення батьківства померлого [PERSON] відносно неповнолітньої дочки [PERSON] в порядку окремого провадження, де зацікавленою особою була Черкаська міська рада, враховуючи що на той час щодо спадкових претензій [PERSON] їй нічого не було відомо. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.05.2014 року провадження по справі було закрито(суддя Казидуб О.Г.). Цю ухвалу [PERSON] оскаржила і ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 17.06.2014 року ухвала суду першої інстанції була скасована, а справа направлена до Придніпровського районного суду м. Черкаси на новий розгляд.Також, враховуючи позицію Придніпровського районного суду м. Черкаси, висловлену ним в ухвалі від 29.05.2014 року, якою суд вважав, що справа підлягає розгляду не в окремому, а в позовному провадженні, 30.05.2014 року [PERSON] звернулася в Придніпровський районний суд з позовною заявою до Черкаської міської ради про встановлення факту батьківства . За ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.04.2014 року, яка виносилася в порядку забезпечення доказів за заявою позивачки , Черкаським обласним бюро судових експертиз 16.04.2014 року при розтині трупу [PERSON] були відібрані зразки його крові. В ході розгляду цивільної справи,за позовом [PERSON] до Черкаської міської ради про встановлення факту батьківства судом за її клопотанням по справі була призначена судова молекулярно-генетична експертиза, у відповідності до висновків якої № 1968 від 8.09.2014 року доведено кровне споріднення померлого [PERSON] та [PERSON] з ймовірністю не нижче 99, 9999%. Однак в зв'язку з прийняттям Черкаським апеляційним судом м. Черкаси ухвали від 17.06.2014 року, яким ухвала Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.05.2014 року була скасована, а справа направлена до Придніпровського районного суду м. Черкаси на новий розгляд в порядку особового провадження, [PERSON] звернулась до Придніпровського районного суду із заявою про залишення її позову без розгляду, а тому ухвалою Придніпровського районного суду від 29.09.2014 року позовна заява була залишена без розгляду. В ході розгляду цивільної справи в порядку особового провадження з'ясувалося про наявність спадкових претензій щодо майна померлого у [PERSON] Тому 14.10.2014 року [PERSON] повідомила Придніпровський районний суд м. Черкаси своєю заявою про існування іншого спадкоємця і клопотала про запит щодо цих обставин до нотаріальної контори.16.10.2014 року [PERSON] звернулася в суд із заявою про залучення її у справу.19.11.2014 року в ході судового розгляду [PERSON] звернулася в суд із заявою про заміну Черкаської міської ради на [PERSON] в якості зацікавленої особи при розгляді моєї заяви в порядку особового провадження про встановлення факту батьківства.Суд залучив [PERSON] в якості зацікавленої особи. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.02.2015 року(суддя Клочко О.В.) її заява була задоволена, дослідивши всі надані суду докази суд встановив факт батьківства померлого 14.04.2014 року [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON], [INFO]. За апеляційною скаргою [PERSON] ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 9.04.2015 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.02.2015 року було скасоване, а провадження по справі закрите. Апеляційний суд Черкаської області в ухвалі від 9.04.2015 року зробив висновок, що між позивачкою та [PERSON] існує спір про право на спадщину, а тому цей спір має вирішуватися в позовному провадження. Саме ці обставини вимушують позивача звернутися в суд з даною позовною заявою . Батьківство померлого [PERSON] позивачка може підтвердити наступними. [PERSON] прокуратурою м. Черкаси 16.04.2014 року був виданий дозвіл на видачу трупа [PERSON], також нею оформлені та оплачені всі витрати на його поховання, що підтверджує їхні з ним фактичні шлюбні стосунки.Цей же факт встановлено актом ЖБК № 47 « Зв'язківець» № 15 від 21.04.2015 року , яким підтверджено проживання позивачки та [PERSON] з 2009 року до дня його його смерті. Їхня неповнолітня дочка [PERSON] відвідує дошкільний навчальний заклад № 60 «Ялинка-веселинка» і згідно довідки від 22.04.2014 року за відомостями цього дитячого закладу батьком дитини є [PERSON]. Також дитина перебуває на обліку в Черкаські міській дитячій лікарні і довідкою № 656 від 25.04.2014 року підтверджується, що [PERSON] за відомостями про сім'ю зазначений батьком [PERSON]. Заява [PERSON], подана ним 21.03.2013 року як відповідачем по цивільній справі, що розглядалася за позовом [PERSON] [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту недійсним , в якій він називав її його дружиною, також свідчить про існування їхньої фактичної сім'ї. Отже, [PERSON] за своє життя фактично визнавав себе батьком [PERSON] Перебування її та [PERSON] у фактичних шлюбних стосунках та відповідно, факт батьківства може бути підтверджений в ході судового розгляду свідками. Також ,при розгляді цивільної справи (№ 711/5442/14-ц, провадження № 2/711/1854/14, суддя Михальченко Ю.В.) була проведена судова молекулярно-генетична експертиза, висновки якої № 1968 від 8.09.2014 року підтверджують кровне споріднення померлого [PERSON] та [PERSON] з ймовірністю не нижче 99, 9999%.Таким чином, за наявними доказами в судовому порядку може бути підтверджений факт батьківства померлого [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON], [INFO] того, при наявності спору щодо спадкового майна, за неповнолітньою дочкою, [PERSON] на підставі, вимог ст. 1258 ЦК України має бути визнане право власності на спадкову квартиру, оскільки вона є спадкоємцем першої черги, а відповідачка - спадкоємцем третьої черги,а тому просить суд встановити факт батьківства померлого 14.04.2014 року [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] та визнати за [PERSON],[INFO] право власності на квартиру [ADDRESS] як спадкоємницею за законом першої черги. В судовому засіданні позивачка та її адвокат [PERSON] позов підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі з підстав викладених в позові. Відповідачка та її представник за довіреністю [PERSON] позов не визнали з підстав викладених в запереченні (арк.спр.53-55),просили призначити повторну судово-генетичну експертизу ,але потім відмовились від експертизи. Заслухавши позивачку, адвоката [PERSON],відповідачку та її представника за довіреністю [PERSON], пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON],вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи ,суд приходить до висновку ,що позов підлягає до задоволення. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК). В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, а частинами 1, 4 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК). В судовому засіданні встановлено що з 2009 року [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних стосунках з [PERSON]. Вони проживали з [PERSON] однією сім'єю в квартирі [ADDRESS], що належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину від 5.03.2014 року. 02.07.2010 року у них народилася дочка [PERSON], однак запис про батька дитини в свідоцтві про народження дитини 1-СР № 115182 від 22.07.2010 року зроблено у відповідності до ст. 135 СК України за вказівкою матері при відсутності заяви батька, з яким вона не перебуває в зареєстрованому шлюбі. Після народження дочки вони з [PERSON] разом виховували її та матеріально утримували.14.04.2014 року її фактичний чоловік [PERSON] раптово помер. Всі турботи по організації поховання та витрати на поховання взяла на себе [PERSON] Після смерті її фактичного чоловіка вони з неповнолітньою дочкою продовжували проживати в його квартирі. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді двокімнатної квартирі [ADDRESS]. Спадкоємцем за законом після смерті батька має бути їхня неповнолітня дочка, [PERSON], 2.07.2010 року. Однак для оформлення спадщини на ім'я дитини [PERSON] має довести родинний зв'язок з померлим, зокрема його батьківство. Померлий за своє життя заповіту не оформляв. Батько її фактичного чоловіка, [PERSON], помер 05.05.2003 року, що підтверджується копією його свідоцтва про смерть. Мати її фактичного чоловіка, [PERSON], померла 29.03.2012 року, що підтверджується копією її свідоцтва про смерть. Родинні зв'язки цих осіб з її померлим чоловіком підтверджуються копією свідоцтва про народження [PERSON] від 27.07.1979 року. А тому вважає що їхня неповнолітня дочка [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька. Батьківство з померлим необхідно встановити для оформлення спадкових прав на майно [PERSON] [PERSON], як законний представник своєї неповнолітньої дочки [PERSON] в установлений законом строк 14.10.2014 року звернулася до Другої Черкаської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини її неповнолітньою дочкою [PERSON]. Відповідачка, заявляючи, що є тіткою померлого, тобто рідною сестрою матері померлого [PERSON]. 02.09.2014 року також звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття нею спадщини. Таким чином, відповідачка може вважатися спадкоємцем третьої черги після смерті [PERSON],позивачка про існування спадкоємця третьої черги [PERSON] дізналася лише 14.10.2014 року . Свідок [PERSON] суду пояснила що дуже тісно спілкувалась з [PERSON] матірю померлого [PERSON] Коли [PERSON] прийшла жити за адресою Рябоконя, 2/1 кв. 17, ще не була вагітною, лише з часом стало видно ,що вона завагітніла. Позивачка проживала разом з чоловіком та матір»ю померлого і разом виховували дочку. [PERSON] дуже гордилася внучкою, завжди казала ,що вона схожа на неї. [PERSON] проживала в цій квартирі до і після смерті чоловіка. [PERSON]. визнавав, що це його дитина, а не записаний батьком лише тому що [PERSON] отримувала допомогу від держави, але він казав що коли переоформить документи на квартиру то дитину запише в квартиру.Старша по будинку підготувала документи і так вийшло ,що він приніс документи на право власності на квартиру і через 3 тижні помер. [PERSON] завжди возив до садочку жінку і дочку на машині. Позивачка проживала разом з чоловіком за адресою Рябоконя, 2/1 кв. 17, а зареєстрована в квартирі 43, але фактично проживала в своїй 17 квартирі. Це було здійснено для того щоб коли почнеться суд їй було зручніше. Свідок [PERSON] суду пояснила , що [PERSON] жила в її під»їзді на 1 поверсі. Жила разом з чоловіком і його матір»ю з 2009 року. Кожний день її бачили і вагітною, і коли вона народила дитину і ходила з візочком. Спочатку позивачка бігала і не здоровалась бо нікого не знала, а коли спитали в [PERSON] хто це ,то вона сказала що це її невістка. [PERSON]. весь час бачили з дитиною. Дитина любила батька, а батько її Він постійно на руках носив свою дочку. Дитина з [PERSON] схожі як дві каплі води та навіть не так на нього схожа як на [PERSON]. Дитина народилась в цій квартирі. [PERSON] була дуже рада, що в неї є внучка і всім казала що дитина дуже схожа на неї. Позивачка з дитиною весь час жили в квартирі. Хоронила [PERSON]. [PERSON]. Відповідачку [PERSON] ніколи не бачила за 40 років. [PERSON] визнавав дитину своєю дочкою. Свідок [PERSON] суду пояснила , що [PERSON] прийшла у 2009 році чи вересні чи жовтні. Це була дружня сім»я ,[PERSON] завжди хвалилась невісткою, казала що вона хазяйка. Позивачку вона полюбила. Дитина народилась в будинку за адресою Рябоконя, 2/1. Батько, [PERSON] дитину і жінку дуже любив. Дитина копія покійного батька [PERSON]. Він весь вільний час проводив разом з сім»єю. [PERSON] проживала разом з [PERSON] до його смерті. Дочка копія батька. А що стосуєтся відповідачки ,так її ніхто не бачив, лише вперше на похороні [PERSON]. Свідок [PERSON] суду пояснила ,що вона є племінниця відповідачки [PERSON]С.В квартирі після того як не стало [PERSON] свідок була разів п»ять. [PERSON] дуже часто телефонувала [PERSON]., і як би їй жилося добре дома з своїм сином і невісткою то вона б не доживала свої останні дні ні на квартирі у куми ні на квартирі у своєї однокласниці. Вона розповідала ,що від [PERSON] не можна було допроситися ні стакана води ні куска хліба. Те, що говорила [PERSON] , то ніякої любові і взаєморозуміння не було, а як би була то вона б не ходила по квартирах. [PERSON] також казала, що пропадали кошти та речі у квартирі. [PERSON] не стало, то позивачки також не стало через якийсь період. В [PERSON] були такі періоди коли йому було важко, він дуже сильно переживав за мамою та починав пити. І в ці хвилини [PERSON] не було, вона ні прибирала, ні готовила їсти. Свідок ходила в магазин, купувала продукти за свої кошти привозила з дому, прибирала, при цьому позивачки в квартирі не було. Останній раз коли свідок прийшла до [PERSON], то він вийшов з запою лише тоді один раз вона побачила Катю разом з дитиною. А до цього коли приїжджала у нього дома не було ні їсти ні пити. Він голодував був побитий. Потім коли він помер, вони приїхали на похорон, позивачка в квартиру не пустила, а коли зайшли в туалет всі кімнати були на замку. Позивачка проживала в квартирі періодами. Те що [PERSON] говорила про дитину свідок,не виявила бажання говорити так як , це погані слова. У зв»язку з тим, що [PERSON] перша дізналася про смерть [PERSON] тому , можливо , вона організовувала похорони .А що стосується того ,хто повідомив про смерть [PERSON] то свідок не пам»ятає. Покази свідка [PERSON]М ,які дані в судовому засіданні ,суд оцінює критично,оскільки вони скасовуються показами свідків [PERSON] .І.,[PERSON]. [PERSON] Також , суд бере до уваги пояснення позивачки [PERSON] , які спростовують свідчення свідка [PERSON] в частині того , що свідок перший раз побачила [PERSON]. з дочкою лише тоді коли [PERSON] вийшов з запою,але [PERSON]. заходила в гості до них і раніше, і навіть зробила маленький подарунок їхній дочці про що не заперечувала відповідачка в судовому засіданні. Відповідно до ч.2ст.125 Сімейного кодексу України,якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою,походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини,за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст. 126 Сімейного кодексу України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка ,які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до ,так і після народження дитини до державного органу реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до 130 СК України у разі смерті чоловіка ,який не перебував у шлюбі з матір»ю дитини,факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом,якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами ,зазначеними у частині третій статті 128 Цього Кодексу. Відповідно до висновку №257 судово генетичної експертизи КЗ «Дніпропетровського обласного Бюро судово-медичної експертизи «ДОР» , яка розпочата 22.08.2014 року та закінчена 05.09.2014 року зазначено ,що відповідно законам успадкування в генотипі дитини присутні тільки такі алелі,які виявляються у біологічної матері та біологічного батька. Молекулярно-генетичним аналізом встановлено:у дитини серед досліджених локусів не виявлено алелей умовно батьківського(не материнського) походження,які не виявлялись у припустимого батька. Відповідно до висновку встановлено,що померлий [PERSON] ,[INFO] може бути біологічним батьком дитини [PERSON] ,[INFO] народженої громадянкою [PERSON] ,[INFO] вірогідність того ,що померлий [PERSON] ,[INFO] дійсно є біологічним батьком [PERSON] ,02 липня 2010 року,і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб ,що мають родинних зв»язків ,за результатами даної експертизи складає не менше 99,9999%. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово .[PERSON] наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги,усунення їх від права на спадкування,неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття,крім випадків ,встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця ,у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті,той з подружжя ,який його пережив та батьки. А тому , враховуючи вищевикладене ,суд вважає ,що позов знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, що підтверджено належними та допустимими доказами,була проведена судово молекулярно-генитична експертиза ,висновки якої підтверджують кровне споріднення померлого [PERSON] та [PERSON] з ймовірністю не нижче 99,9999%,а тому знаходить і своє підтвердження факт батьківства померлого [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] ,[INFO] .А тому оскільки є спір щодо спадкового майна ,а саме квартири [ADDRESS],то на підставі ст.1258 ЦК України має бути визнане право на квартиру за малолітньою дочкою [PERSON],оскільки вона є спадкоємцем першої черги,а відповідачка [PERSON] - є спадкоємцем третьої черги. Також , відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки необхідно стягнути судові витрати ,що складаються з судового збору в розмірі 243грн.60коп. та витрат за проведення судово-генетичної експертизи в розмірі 4427,79грн. (арк.спр.72-73),а всього 4671грн.39коп. Тому, зважаючи на вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належну правову оцінку, вказують на наявність підстав для повного задоволення даного позову. На підставі ст.ст.125,126, 128,130,135 Сімейного Кодексу України ,1258,1261,1263 ЦК України та

Outcome: approved