Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

Позивачка звернулася до Приазовського районного суду Запорізької області з вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягувати з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем мають двох дітей, з яких одна на даний час є неповнолітньою дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею, та знаходиться на її утриманні. Добровільно батько дитини не надає матеріальної допомоги, а тому просить стягнути з нього аліменти на її утримання. Заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило. Позивачка у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що після розлучення з [PERSON] син [PERSON] залишився проживати з ним, а донька [PERSON] проживає з матір`ю. Тому питання щодо виплати аліментів не виникало, на даний час син вивчився, тепер постало питання щодо аліментів. Він матеріально допомагає доньці, надсилає їй подарунки. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на наступних підставах. Сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 16 листопада 1996 року Ганнівською сільською радою Приазовського району Запорізькій області, актовий запис № 11, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу /а.с. 4/. Від даного шлюбу сторони на даний час мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с. 3/. Рішенням Приазовського районного суду від 17 жовтня 2012 року шлюб між сторонами було розірвано, про що свідчить копія рішення /а.с. 5/. Відповідно до довідки з місця проживання /а.с. 6/, неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , мешкає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до\~ст.\~141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 3 ст.181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У з п 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» зазначено, що при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.. З п. 17 вказаного Пленуму, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК ) і виплачуються щомісячно; вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, а саме - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В судовому засіданні встановлено, що у [PERSON] відсутні тяжкі захворювання та не має інших неповнолітніх дітей. \~ \~ \~ Таким\~чином,\~суд вважає\~необхідним стягнути\~з відповідача\~на користь\~позивачки аліменти\~на утримання\~неповнолітньої дитини\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Крім того, підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі в розмірі \~840,80 грн..

Outcome: approved