Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Позивачка звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду з позовною заявою у якій просить стягнути з відповідача на її користь суму боргу у сумі 25 000 гривень, 3% річних за весь час прострочення в сумі 1 878,08 грн., а також судовий збір в розмірі 268,78 грн. При цьому позивачка зазначає, що 13 січня 2011 року вона передала відповідачу суму грошей у розмірі 25 000 грн., а відповідач взяв на себе зобов'язання повернути їй гроші в строк до 15 липня 2011 року. Договір позики між ними був оформлений борговою розпискою відповідача. До теперішнього часу відповідач суму позики не повернув і повертати у добровільному порядку відмовляється, у зв'язку з чим, він змушений звернутися до суду з зазначеним позовом. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та заперечень проти позову від нього не надходило. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 13 січня 2011 року між сторонами укладено договір позики про що свідчить розписка відповідача (а.с.5). На підставі даного договору грошової позики позивачка передала відповідачу грошові кошти у розмірі 25 000 гривень, а відповідач зобов'язався повернути суму позики в строк до 15 липня 2011 року. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Крім того, відповідно до п.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Не виконавши зобов'язання щодо своєчасного повернення грошової позики до 15 липня 2011 року, відповідач продовжує користуватися грошима позивачки, таким чином, позивачка обґрунтовано просить стягнути з відповідача відсотки за користування позикою. Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача за договором позики від 13.01.2011 року, а саме: 25 000 грн. - сума основного боргу, 1 878,08 грн. - три проценти річних за весь період прострочення, а саме з 16.07.2011 року по 05.02.2014 року (25 000 грн. х 3%/100%х939 днів прострочення/365 днів у році). Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 268,78 грн., який сплачено позивачем при зверненні до суду з даним позовом (а.с. 1). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved