Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.12.1998 року померла її тітка [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 5,67 в умовних кадастрових гектарах на території Ворожбянської сільської ради Лебединського району Сумської області. Спадкоємицею [PERSON] у другу чергу за законом була б її рідна сестра [PERSON], мати заявниці, яка померла 02.07.1996 року. Інші спадкоємці відсутні. Тому [PERSON] вважає, що має право на спадщину тітки за правом представлення, але вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки спадкове майно складається з права на земельну частку (пай) і згідно Цивільного кодексу (в редакції 1963 року), який діяв на час смерті тітки, вона не могла прийняти дану спадщину. Тому позивачка просила визнати за нею право власності на спадщину [PERSON] Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися. Позивачка в наданій заяві свої вимоги підтримала та просила справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача в заяві, адресованій суду, проти позову не заперечив, справу також просив розглянути без його участі. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги повязані зі спорами про спадкове право, позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні було встановлено наступне. 23.12.1998 року померла [PERSON], яка була тіткою заявниці по лінії матері [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщину у тому числі на право на земельну частку (пай) розміром 5,67 в умовних кадастрових гектарах на території Ворожбянської сільської ради Лебединського району Сумської області. Заявниця бажає оформити дану спадщину, оскільки інші спадкоємці за законом чи за заповітом відсутні, але вона не може цього зробити, так як згідно Цивільного кодексу (в редакції 1963 року), який діяв на час смерті тітки, вона не могла прийняти спадщину у вигляді права на земельну частку (пай). Згідно зі ст. 548 ЦК Української РСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно з п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом. Тому до спірних правовідносин слід застосовувати положення ЦК України від 16.01.2003 № 435-IV. Відповідно до вимог ст. ст. 325, 328, 1216, 1217, 1222 1223 ЦК України фізичні особи можуть бути субєктами права власності на підставах, не заборонених законом і мають право звернутися до суду з позовом про визнання права власності, а спадкоємці мають право прийняти спадщину. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що викладені в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, так як стверджуються відповідними доказами. Наведені факти в ході судового розгляду не були оспорені з боку сторони відповідача і позовні вимоги визнаються сільською радою в повному обсязі, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі.

Outcome: approved