Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до відповідачів з позовом про визнання права власності, обґрунтувавши свої вимоги тим, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Спадковим майном після його смерті залишився будинок [ADDRESS]. За життя батько заповіту не залишив, спадкоємцями першої черги є вона та відповідачі в справі. Вона мешкала в будинку [ADDRESS] з 1999 року сплачувала послуги дбала за будинком та городом. Просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно будинок [ADDRESS]. Відповідачі звернулись до суду з зустрічною позовною заявою у відповідності до котрої зазначили, що вони також є спадкоємцями спірного будинку. Раніше 06.04.2012 року Краматорським судом було прийнято заочне рішення про визнання права власності за [PERSON] на весь спірний будинок, 05.07.2013 року дане рішення було скасовано, та [PERSON] залишила позов без розгляду. Просять суд постановити рішення котрим визнати за [PERSON] право власності на 2/3 частки спірного будинку , а за [PERSON] та [PERSON] право власності по 1/6 частці будинку за кожним. Позивач в судове засідання не зґявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності просив вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зґявились, надали заяви, у відповідності до котрих наполягають на задоволенні зустрічного позову та відмові у первісному позові. Представник третьої особи до суду не зґявився, причини неявки суду не відомі. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи набуває висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Перелік майна, що не включається до складу спадщини, визначений ст. 1219 ЦК України. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦК України, нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Згідно з ч. 4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За ч. 2 ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. В силу ч. 3 ст. 8 Конституції України, норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В силу п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. З матеріалів справи вбачається, що в спірному будинку на момент смерті спадкодавця 1999 року були зареєстровані і позивачка і відповідачі. Сторони в справі мають однакову першу чергу спадкування після смерті спадкодавця, однак [PERSON] має більшу частку в спадковому майні, оскільки будинок будувався коли вона перебувала в шлюбі з померлим, тобто ? частка спірного будинку їй належить за Сімейним кодексом України. Таким чином, суд вважає, що первісний позов задоволенню не підлягає, а зустрічна позовна заява підлягає задоволенню в повному обсзяі.

Outcome: approved