Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом в обґрунтування якого зазначила, що вона є співвласником житлового приміщення розташованого за адресою: [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 23.02.1994 року, виданого органом приватизації - Орендним підприємством «Перемога» на підставі розпорядження (наказу) № 18 від 11.02.1994 та зареєстрованого Новомосковським бюро технічної інвентаризації та записаного в реєстрову книгу за № 562-3. Окрім неї, відповідно до зазначеного свідоцтва, співвласниками даної квартири є також члени її сім`ї, а саме рідні дочка [PERSON] та син [PERSON] , які у свою чергу, повністю підтримують позовні вимоги в повному обсязі. В їх домоволодінні також зареєстрована відповідачка [PERSON] , яка в будинку не проживає та її особисті речі там відсутні. Фактичне місце проживання відповідачки їй не відомо та добровільно вона знятися з реєстрації не бажає. Разом з тим, позивачка зазначила, що несе додаткові витрати по комунальних послугах, та інші додаткові витрати на будинок через реєстрацію відповідача, тому позивачка була змушена звернутися до суду та просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням. Ухвалою суду від 25.03.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачка у встановлений судом строк надала відзив на позовну заяву в якому повністю заперечувала проти пред`явленого позову та просила у його задоволенні відмовити. Треті особи у судове засідання надали заяви у яких зазначили про можливий розгляд справи без їх участі та проти задоволення позову не заперечували. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Так, [PERSON] є співвласником квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 23.02.1994 року, виданого органом приватизації - Орендним підприємством «Перемога» на підставі розпорядження (наказу) № 18 від 11.02.1994 та зареєстрованого Новомосковським бюро технічної інвентаризації та записаного в реєстрову книгу за № 562-3. Окрім позивачки, відповідно до зазначеного свідоцтва, співвласниками цієї квартири є також члени її сім`ї, а саме рідні дочка [PERSON] та син [PERSON] , які у свою чергу повністю підтримують позовні вимоги. Крім того судом встановлено, що відповідно до розпорядження сільського голови від 10.02.2016 року № 07 було змінено було змінено назву [ADDRESS] « [ADDRESS] » на « [ADDRESS] », що підтверджується відповідною довідкою сільської ради №192 від 22.02.2019 року наявної в матеріалах справи. Разом з тим, відповідно до довідки Балівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області № 193 від 22.02.2019 року, було змінено нумерацію будинків по [ADDRESS] , внаслідок чого номер будинку, який зазначений у свідоцтві про право власності на житло, було змінено з №2 на № 30. Як встановлено судом, на теперішній час у зазначеній квартирі зареєстровані син позивачки [PERSON] , його колишня дружина [PERSON] (відповідачка по справі) та онуки позивачки [PERSON] і [PERSON] . Також встановлено, що відповідачка зареєстрована у квартирі позивачки за її проханням з 23.01.2007 року, однак не проживає за цією адресою з січня 2018 року після фактичного припинення шлюбно-сімейних стосунків із [PERSON] . У свою чергу витрат по сплаті комунальних послуг відповідач не несе і особистих речей, які б їй належали у квартирі немає. Теперішнє фактичне місце проживання відповідачки позивачці чи її сину не відоме, а у добровільному порядку виписуватися вона не бажає. Відповідно до ст. ст. 316, 317 ЦК України,\~право власності\~є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~ч.1 ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Права власника житлового будинку чи квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпорядження своїм житлом на власний розсуд. Частиною 1 ст. 156 ч. 1 ст. 165\~ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Це дружина наймача, їх діти і батьки, членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Члени сім`ї власника будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Фізична особа може мати кілька місць проживання ( ч.6 ст.29 ЦК України).\~Ніхто не\~може бути\~виселений із\~займаного жилого\~приміщення або\~обмежений у\~праві користування жилим приміщенням інакше, як з підстав і порядку передбачених законом (ч.4 ст.9 ЖК України). У п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання ,що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» за №2 від 12 квітня 1985 року зазначено, що судам, що у справах цієї категорії необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року зазначено, що оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України). Відповідно до ст.ст. 386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких підстав суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, як таких, що знайшли своє об`єктивне підтвердження, і тому вони підлягають до повного задоволення. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України\~з відповідача на користь позивачки повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved