Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.03.2017 року за договором купівлі-продажу вона придбала у відповідача гараж металевий, 2005 року побудови, під літ. «А», загальною площею 13,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Сумська область, м. Лебедин, вул. Кутузова, № б/н. При укладенні договору позивачка сплатила відповідачеві грошові кошти за придбане майно в сумі 7000 грн. Одночасно сторони домовилися, що посвідчать договір нотаріально до 01.06.2017 року. В той же час відповідач свого обов'язку щодо оформлення в нотаріальній формі договору купівлі-продажу майна всіляко ухиляється і договір до цього часу не посвідчений. Тому позивачка просила визнати за нею право власності на придбане майно. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися. Позивачка в адресованій суду заяві просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в наданій заяві вказав, що проти задоволення позову не заперечує, справу також просить розглянути у його відсутності. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги повязані зі спорами про право власності, позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні було встановлено наступне. 01.03.2017 року [PERSON] продав позивачці за усним договором купівлі-продажу гараж металевий, 2005 року побудови, під літ. «А», загальною площею 13,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Сумська область, м. Лебедин, вул. Кутузова, № б/н. На підтвердження укладеної угоди відповідач надав розписку (а.с. 8), з якого вбачається, що сторони узгодили всі істотні умови договору, а саме ціну будівлі, що склала 7000 грн., порядок передачі майна та про наступне нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу до 01.06.2017 року. В той же день позивачка провела розрахунок за придбане майно та отримала його у своє фактичне користування. Однак, право власності [PERSON] на будівлю гаража до цього часу належним чином не оформлене, оскільки відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобовязань щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Відповідно до вимог ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. У відповідності зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У відповідності зі ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки сторони договору домовилися щодо його усіх істотних умов, позивачка зі свого боку виконала взяті на себе зобовязання, сплативши вартість придбаного майна та прийняла його у своє володіння і обидві сторони вчинили взаємні дії для настання юридично значимих наслідків, що підтверджується зібраними доказами, суд приходить до висновку, що наявні всі передумови для визнання за [PERSON] права власності на спірне майно.

Outcome: approved