Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. В позові вказала, що вона є основним квартиронаймачем квартир [ADDRESS] В зазначеній об'єднаній квартирі зареєстровані її мати [PERSON], вона, її рідна сестра [PERSON], її доньки [PERSON], [PERSON] та онука [PERSON], та відповідач [PERSON], який є її колишнім чоловіком, який після припинення шлюбних відносин, з липня 2014 року, до теперішнього часу фактично в квартирі не проживає без поважних причин, його речей в квартирі немає, перешкод в користуванні квартирою вона йому не чинила. Оскільки до теперішнього часу відповідач добровільно не знявся з реєстрації, вона вимушена нести додаткові витрати у зв'язку з оплатою житлово-комунальних послуг за зареєстрованого відповідача. Просила визнати відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою, оскільки понад шість місяців не проживає в ній без поважних причин. В судовому засіданні [PERSON] підтримала позовні вимоги. Суду пояснила, що ніяких перешкод в користуванні квартирою вона відповідачу не чинила, він добровільно, з власного бажання після розірвання шлюбу пішов з квартири в іншу сім'ю, забрав особисті речі, повернув їй ключі. Ніяких претензій за цей час він з приводу проживання в квартирі не пред'являв. На нього в спірній квартирі нараховуються комунальні послуги, які він не оплачує, вона також не може оплатити усі нарахування, а також оформити субсидію. Вважає, що відповідач втратив право користування спірним житлом, оскільки понад 6 місяців не мешкає в спірній квартирі без поважних причин. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, поважну причину не явки суду не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлявся за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, відзиву на позов або зустрічного позову не подав, поштове відправлення з копією ухвали про відкриття провадження та позовом з додатками неодноразово надсилалось відповідачу у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання, але ним не отримано і повернуто до суду з відміткою поштового відділення зв'язку «За закінченням терміну зберігання». Представник третьої особи Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Подав письмову заяву, в якій просив справу слухати без його участі, проти задоволення позову заперечень не надав. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі. Суду пояснила, що позивачка є її донькою. Вона також зареєстрована та мешкає в спірній квартирі. Відповідач [PERSON], колишній чоловік доньки, після припинення шлюбних відносин влітку 2014 року пішов до іншої жінки, з якої згодом одружився, забрав усі свої речі з квартири і до теперішнього часу долею колишньої родини та квартири не цікавиться. Його реєстрація створює незручності в плані нарахування комунальних платежів та неможливості оформити субсидію. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала. Суду пояснила, що позивачка є її рідною сестрою. Вона також зареєстрована та мешкає в спірній квартирі. Відповідач [PERSON], колишній чоловік сестри, з 2014 року не мешкає в спірній квартирі. В квартирі відсутні його особисті речі, він не сплачує комунальні послуги, родина вимушена нести додаткові витрати, які нараховуються на комунальні послуги на сторонню людину. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що позивачка є її матір'ю. Вона також зареєстрована та мешкає в спірній квартирі разом зі своєю донькою [PERSON], 2012 року народження. Відповідач [PERSON], колишній чоловік матері та її вітчим, мешкав в квартирі з 2002-2003 років по 2014 рік, потім пішов до іншої жінки і в спірній квартирі не з'являвся. В квартирі відсутні його особисті речі, він не сплачує комунальні послуги, вона з ним не спілкується та де він знаходиться не знає. Дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення позивачки, третіх осіб, свідка, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є основним наймачем житлової квартири [ADDRESS] У вказаній квартирі на даний час зареєстровані позивач [PERSON], відповідач [PERSON], а також [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], 2003 року народження, [PERSON], 2012 року народження (а.с.9-14, 22, 25). Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13.12.2016 року, яке набрало законної сили 24.12.2016 року, розірвано шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Вказаним судом рішенням встановлено, що сторони припинили подружні відносини з 2014 року (а.с.16). 09.06.2017 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] ті після державної реєстрації шлюбу набула прізвище [PERSON] (а.с.17). Допитана у судовому засіданнісвідок [PERSON] суду пояснила, що вона мешкає в квартирі [ADDRESS], яка знаходиться в одному будинку з квартирою позивачки [PERSON], вони тривалий час є сусідами. Їй відомо, що сторони були подружжям, але шлюб розірвали. Відповідача не бачить з літа 2014 року, чому він не мешкає в квартирі, їй невідомо. Ніяких конфліктів, скандалів між сторонами не було, вона не бачила, щоб відповідача не впускали до квартири, замінили замки на вхідних дверях, він намагався потрапити до квартири. Суд вважає, що до спірних правовідносин слід застосувати норми Житлового кодексу України, на який посилається позивачка, оскільки спірна квартира не є власністю позивачки і спір не стосуються визнання втративши право на житло члена сім'ї власника житлового помешкання. Згідно ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. За змістом ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. П.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» передбачено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду тощо) суд може продовжити пропущений строк. Враховуючи вищевикладені вимоги діючого законодавства, повно, всебічно та об'єктивноз'ясувавши обставини справи та оцінивши сукупність наданих доказів в їх взаємозв'язку і достатності, належності та допустимості, суд вважає доведеним, що відповідач [PERSON] не проживає в спірній квартирі без поважних причин понад шість місяців, що є підставою для визнання його втратившим право користування спірним житловим приміщення. При цьому, суд виходить з того, що після розірвання шлюбу між сторонами відповідач за власним бажанням та волевиявленням виїхав зі спірної квартири на інше місце мешкання, ніяких перешкод йому в користуванні спірним житлом з боку позивачки чи інших осіб не чинилось, умов, щоб унеможливлювали його проживання, не створювалось, тривалий час він ним не користується з власної волі, його особистих речей в квартирі немає, добровільно віддав ключі від квартири, житлово-комунальні послуги не сплачує, однак з реєстраційного обліку не знявся. Вказані обставини підтверджуються належними та допустимими доказами - довідкою про реєстрацію відповідача за вказаною адресою, показанням и третіх осіб та свідка [PERSON], не довіряти яким у суду немає підстав. Належних та допустимих доказів тому, що відповідач не втратив інтерес до спірної квартири, бажає там мешкати, але з поважних причин не може цього зробити, відповідач суду не надав.Таким чином, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог в частині визнання відповідача втратившим право на житлове приміщення, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню. При ухваленні рішення суд також враховує, що позивач в позовній заяві не вимагає компенсації за понесені ним судові витрати по справі.

Outcome: approved