Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить: стягнути з [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дня подання позову та до досягнення сином повноліття. Свій позов мотивувала тим, що 01.08.2009року у відділі РАЦС по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №557, вони зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає, чим і викликано звернення до суду. Позивачка потребує матеріальної допомоги від відповідача на утримання дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволені позову наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному об'ємі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до п. 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Тобто, для вирішення питання по суті при умові визнання позову відповідачем суд з'ясовує чи не суперечить це закону та чи не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, або визначаються судом. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 01.08.2009року у відділі РАЦС по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №557, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб /а.с.5/. Від цього шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER]./а.с.6/ Відповідно до довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 26.04.2014року [PERSON] мешкає разом з сином [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS]./а.с.7/ З урахуванням викладених обставин, приймаючи до уваги те, що відповідач добровільно не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання сина, хоча є працездатним та має можливість надавати таку допомогу, інших неповнолітніх дітей у нього немає, стягнення по виконавчих документах з нього не проводиться, суд дійшов висновку, що [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дня подання позову та до досягнення сином повноліття. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved