Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 16 вересня 2015 року шлюб між сторонами розірвано. Від даного шлюбу мають двох спільних дітей, а саме доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 18 липня 2016 року рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області стягнуто з відповідача аліменти на утримання доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 16 червня 2016 року й до досягнення найстаршою дитиною повноліття. [INFO] їх найстарша дочка [PERSON] досягла повноліття і відповідно припинилось право на її утримання від батька. Право на отримання аліментів від відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. залишилось тільки за молодшою дитиною [PERSON] . Оскільки розмір аліментів визначений рішенням суду від 18 липня 2016 року є недостатнім для утримання та виховання дитини, забезпечення нормального розвитку дочки, та є меншим за гарантований державою мінімальний розмір, вважає, що є підстави для збільшення розміру аліментів, а тому просить збільшити розмір стягуваних аліментів з відповідача на утримання дочки з 700 гривень щомісячно на 1 500 гривень щомісячно. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання, також не з`явився, однак його представник [PERSON] надіслав відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги не визнає, викладені в ньому відомості не відповідають дійсності та не підтвердженні жодними доказами. Страву просили розглянути без їх участі, а в позові відмовити. Згідно ч.3 ст.211\~ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідив письмові матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа. Відповідно до ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Перечинського районного суду від 16 вересня 2015 року шлюб між сторонами розірвано. Дітей, а саме: доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , залишено проживати з матір`ю позивачем по справі [PERSON] . 18 липня 2016 року рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області стягнуто з відповідача аліменти на утримання доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 16 червня 2016 року й до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 12.03.2010 року. З довідки Великоберезнянської селищної ради Закарпатської області від 27.08.2020 року № 1679 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] , та має слідуючий склад сімї: [PERSON] донька, [INFO] . З наданого представником відповідача [PERSON] , відзиву на позовну заяву вбачається, що аліменти відповідач на дитину сплачує в повному обсязі та в більшій сумі ніж ще визначено судовим рішенням. Крім цього, він забезпечує дитину одягом, взуттям, іграшками, засобами гігієни, необхідними речами домашнього побуту для дитини. Його дитина відвідувала дошкільний навчальний заклад в с.Дубриничі, як і початкові класи у Дубриницькій школі (тобто за його місцем проживання) та перебувала на його утриманні, про що додав довідки. З часу народження по теперішній час донька зареєстрована за його місцем проживання, тому довідка видана позивачці Великоберезнянською селищною радою про те, що дитина проживає з позивачкою містить недостовірні відомості. Дитина аж ніяк не може бути зареєстрована там, тому що він як батько згоди на проведення її реєстрації місця проживання в смт. Великий Березний не давав. Крім того, в минулому році його колишня дружина разом з дитиною проживала на території Польської Республіки, де дитина відвідувала школу, за яку він оплачував кошти. Його колишня дружина вимушено повернулася до смт. Великий Березний, оскільки, вона перебуває в розшуку та позбавлена материнських прав відносно іншої її дитини народженої в Польщі. Офіційно вона не працює. Єдиний вид доходу, який є в неї наразі це аліменти, які він сплачує на дитину. На підтвердження цього надає документи з поліції Республіки Польща, в яких відображено та підтверджено дану інформацію. Дані документи він отримав від чоловіка позивачки, за позовом якого її позбавлено материнських прав і в зв`язку з тим, що вона вивезла в Україну дитину, він звернувся до поліції. Тому, даний позов позивач ініціювала відсутністю у неї доходів і позиціонуванням його як єдине джерело для отримання коштів. З огляду на те, що батьки зобов`язані утримувати дитину в рівних частках, тобто дитину маю утримувати не тільки він, а і матір дитини, про що позивачк жодного доказу не подала, а він подає, в задоволенні її позовних вимог належить відмовити. Просить взяти до уваги той факт, що він пропонував, зважаючи на обставини позивачки та до їх вирішення, забрати проживати доньку до себе та повністю утримувати дитину, на що вона відмовилася. На підставі вищевикладеного просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. З довідки Дубриницької ЗОШ І-ІІІ ст. від 28.10.2020 року № 20, вбачається, що [PERSON] , 2000 року народження, дійсно навчалась в Дубриницькій ЗОШ І-ІІІ ст. з 1-го по 11-й клас (з 01.09.2006 року по 30.06.2017 року). З довідки Дубриницького закладу дошкільної освіти, від 02.11.2020 року №3, вбачається, що [PERSON] , 07.03.2010 року відвідувала Дубриницький заклад дошкільної освіти з червня місяці 2012 року по травень 2015 року. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Як зазначила у позовній заяві позивачка, розмір аліментів, який визначений рішенням Перечинського районного суду від 16 липня 2016 року, що має сплачувати відповідач, є недостатнім для утримання та виховання дитини, забезпечення її нормального розвитку та є меншим за гарантований державою мінімальний розмір, тому є підстави для збільшення розміру аліментів. Відповідно до ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.3 ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Як роз`яснено у п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Подана відповідачем довідка, Дубриницького закладу дошкільної освіти, від 02.11.2020 року №3, немає значення у вирішенні даного позову оскільки у вказаний в ній період сторони по справі були в зареєстрованому шлюбі. Виписку з Приват Банку, не можна вважати, доказом сплати аліментів відповідачем, оскільки з даної виписки вбачається лише зняття грошових коштів (невідомо для яких цілей). Крім того, після постановлення рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 16 липня 2016 року законодавчо визначений розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку значно збільшився, підвищилася вартість життя. Тому враховуючи матеріальне та сімейне становище сторін, те що розмір аліментів, який відповідач сплачує згідно рішення суду менший від мінімального розміру аліментів, визначеного законом, що не може забезпечити гармонійний розвиток дитини, а також те, що відповідно до вимог\~ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку за можливе збільшити розмір стягуваних аліментів на користь [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі з 700 гривень на 1500 гривень, на неповнолітню доньку щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Оскільки позивач відповідно до п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI\~(далі\~Закон № 3674-VI) звільнено від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів, ці судові витрати (840,80 грн. судового збору\~ч.1, пп.1 п.1 ч.2\~ст.4 Закону № 3674-VI) відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. Тому,

Outcome: approved