Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказавши в заяві, що вона не перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач, про що є запис в свідоцтвах про народження дітей. Діти проживають з позивачкою і знаходиться на її утриманні, проте відповідач матеріальної допомоги на їх утримання е необхідній кількості не надає. Відповідач працює приватним підприємцем і має можливість утримувати дітей. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей по 1500,00 грн. щомісячно на кожну дитину і до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги, просить суд стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття найстаршої дитини. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання синів, однак зазначив, що він надає грошову допомогу дітям, сплатив за спортивний табір, судовим порядком вирішує місце проживання дітей. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи - копії свідоцтв про народження дітей, довідку з місця проживання позивачки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] Діти проживають з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їм повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Відповідач на користь інших осіб аліменти не виплачує, його стан здоров'я і матеріальне положення дозволяє проводити оплату аліментів на користь позивачки на утримання дітей і цей розмір не перевищуватиме 50% заробітної плати, що підлягає до виплати працівникові, і буде більше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно з ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн., оскільки позивачку звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved