Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку №203 по вулиці Торговій у місті Маріуполі, у звязку із тим, що він не проживає у вищевказаному будинку більше 1 року без поважної причини. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що вона є власницею житлового будинку, розташованого за адресою: Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Торгова, 203, на підставі біржового контракту (договору купівлі-продажу) №27689 від 17.07.2000 року. Відповідач [PERSON], був сином від першого шлюбу її чоловіка [PERSON], який помер 08 вересня 2001 року, та був зареєстрований і проживав у зазначеному будинку, однак у 2003 році зібрав свої речі та переїхав проживати до міста Москва Російської Федерації. Оскільки він з 2003 року не проживає в будинку без поважних причин, комунальні послуги не сплачує, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. З огляду на те, що в матеріалах справи досить даних про права і взаємини сторін, справа розглянута за відсутністю відповідача. Судом встановлені такі факти та відповідні їм відносини. Відповідно до Біржового контракту (договору купівлі-продажу) № 27689 від 17.07.2000 року позивачка [PERSON] є власницею житлового будинку, розташованого за адресою: Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Торгова, 203. Відповідно до Реєстраційного посвідчення Маріупольського БТІ № 33657 від 17.07.2000 року [PERSON] є власником домоволодіння №203 по вулиці Торговій у місті Маріуполі. Згідно з Актом № 17 від 16.04.2015 року, складеним комісією КСН «Правий беріг» та довідкою № 128 від 16.04.2015 року, виданою КСН «Правий беріг», [PERSON] з 2003 року зареєстрований, але не проживає у [INFO]. Статтями 317, 319, 321 і 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним право користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.71, ст.72 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'їза ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. Статтею 405 Цивільного Кодексу України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право користування жилим приміщенням у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік. Відповідач [PERSON] з 2003 року не проживає у [INFO], а відповідно втратив право користування ним, в звязку з чим, суд вважає обґрунтованими твердження позивачки про порушення її прав, як власника спірного житла, з боку відповідача, за захистом яких вона звернулася до суду. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, а саме, необхідно визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком №203 по вулиці Торговій у місті Маріуполі. На підставі Цивільного кодексу України, ст.71, ст.72 Житлового кодексу України,

Outcome: approved