Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позов тими обставинами, що з 12.03.2017 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Сімейні відносини між подружжям фактично припинені, спільне життя не склалось, оскільки втрачені почуття поваги та любові один до одного, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Спільне господарство не ведеться, шлюб має формальний характер. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Ухвалою від 12.06.2020 року відкрито провадження у справі. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, оскільки перебуває за межами Херсонської області, позов підтримала в повному обсязі та наполягала на його задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що судовий розгляд справи можливо здійснити на підставі наявних у справі матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12.03.2017 року Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №205, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 12.03.2017 року Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд бере до уваги позицію відповідача, який позовні вимоги визнав, що згідно положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу та посилається на те, що шлюб має формальний характер, подружні відносини припинено, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити її інтересам, а відповідач на розірвання шлюбу згоден, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже в зв`язку з задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 840,80 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved