Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, вказавши, що 26.09.2006 року між ним та відповідачем шлюб був розірваний, від шлюбу мають дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка залишилася проживати з нею. 06.09.2006 року Новокаховським міським судом Херсонської області був виданий виконавчий лист № 2-2060 про стягнення з відповідача аліментів на користь доньки [PERSON]. Борг відповідача за виконавчим листом становить 13 351 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком розміру заборгованості по сплаті аліментів від 18.08.2014 року. Розмір неустойки (пені) [PERSON] на користь спільної з нею доньки, у розмірі 1 відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення становить 99 039,30 грн. Просила суд зобов'язати [PERSON] сплатити неустойку (пеню) на користь спільної з нею доньки, [PERSON], [INFO], в розмірі 99 039,30 грн. [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом, вказавши, що 15.11.2003 між ним та [PERSON] було укладено шлюб. 26.09.2006 року шлюб розірвано на підставі рішення Новокаховського міського суду Херсонської області. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Відповідно до рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 06.09.2006 року з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання доньки в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.07.2006 року і до досягнення дитиною повноліття. Після припинення шлюбу сторони, починаючи з січня 2011 року до 28 травня 2014 року проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу в квартирі [ADDRESS], яка належить йому на праві приватної власності на підставі договору дарування від 23.11.2009 року. За цей період сторони не перебували в іншому шлюбі, мали між собою стосунки, притаманні подружжю, вели спільне господарство, планували своє подальше життя, обговорювали питання фінансового характеру, спільно займалися вирощуванням тепличних культур. У зв'язку з перебуванням сторін у фактичних шлюбних стосунках, існування спільного бюджету та утримання доньки сторонами, [PERSON] припинив сплачувати аліменти, що підтверджується довідкою - розрахунком. За період з січня 2001 року до травня 2014 року заборгованість по аліментах складає 14 013,60 грн. Просив суд встановити факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу з січня 2011 року по 28 травня 2014 року. Звільнити [PERSON] частково від сплати заборгованості по аліментах за період з січня 2011 року до 28.05.2014 року в сумі 14 013,60 грн. В судовому засіданні позивачка за первісним позовом зменшила позовні вимоги, просила суд стягнути з відповідача на її користь пеню за несвоєчасно сплачені аліменти в розмірі 85 937 грн. Зустрічний позов не визнала, пояснивши, що не заперечує факту проживання з [PERSON] в одній квартирі, але не однією сім'ї, оскільки у них був окремий бюджет, вони не проживали як подружжя, а лише створювали ілюзію сім'ї для дитини та оточуючих їх людей, щоб не травмувати доньку. Відповідач в судовому засіданні позову не визнав, зустрічний позов підтримав, пояснивши, що весь час сплачував аліменти, не мав заборгованості, але з січня 2011 року вони помирилися з позивачкою і почали проживати однією сім'єю. У них був спільний побут, вони разом харчувалися, проводили вільний час, виховували дитину, відвідували родичів та друзів. Всі гроші, які він заробляв за час спільного проживання, він віддавав позивачці. Вони працювали в теплиці, вирощували зелену цибулю, гроші від реалізації йшли на утримання сім'ї та доньки, тому він не платив аліменти, бо був спільний бюджет. В травні 2014 року вони припинили свої сімейні відносини, і він почав сплачувати аліменти та до цього часу матеріально допомагає дитини. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню, а зустрічний позов [PERSON], підлягає задоволенню частково. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] року, її батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Зі свідоцтва про розірвання шлюбу від 26.09.2006 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 26.09.2006 року. На підставі рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 06.09.2006 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/2 частини заробітку (доходів) щомісячно, але не менш 30 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.07.2006 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки-розрахунку розміру заборгованості по сплаті аліментів від 18.08.2014 року, зробленого державним виконавцем, заборгованість за виконавчим листом № 2-2060 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], станом на 01.08.2014 року становить 13 351 грн. З вказаного розрахунку вбачається, що за період з 01.12.2009 року до грудня 2010 року та з червня 2014 року аліменти відповідачем [PERSON] сплачуються своєчасно, існує переплата, з січня 2011 року до травня 2014 року аліменти не сплачувалися. З договору дарування від 23.11.2009 року вбачається, що [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS]. З фотографій долучених відповідачем по справі вбачається, що [PERSON] та [PERSON] в період з 2011 року до початку 2014 року проводили вільний час, фотографувалися в сімейному колі, з друзями, під час роботи в теплиці. Позивачкою надані квитанції про сплату комунальних платежів за використання електроенергії в квартирі [PERSON] за період з 2012 року до березня 2014 року. З довідки УПСЗН Новокаховської міської ради слідує, що [PERSON] у грудні 2012 року зверталася за державною соціальною допомогою малозабезпеченим сім'ям на дитину [PERSON], [INFO]. З медичної довідки слідує, що [PERSON] зверталася на прийом до лікаря педіатра за лікуванням доньки [PERSON], дитина з 06.2011 року до 07.2012 року перебувала на диспансерному обліку, батько дитини [PERSON] ні разу не з'являвся з дівчинкою на прийом до лікаря. З довідки ЗОШ № 10 вбачається, що [PERSON] займається шкільним вихованням своєї дитини [PERSON], батько дитини [PERSON] ні разу не з'являвся на батьківські збори, шкільні свята, не сплачував грошових внесків за необхідне навчальне обладнання. З висновку психологічного дослідження неповнолітньої [PERSON] щодо визначення стану взаємовідносин з батьками, внеску кожного з батькв у виховання дитини та матеріальне забезпечення від 10.11.2014 року, зробленого методисом з питань психології та соціальної роботи відділу освіти Новокаховської міської ради слідує, що дівчинка вказувала, що під час їх з мамою проживання з татом, мама заробляла гроші на утримання родини, а батько ніде не працював, мама часто з цього приводу сварилася з ним, не розмовляла. Батько часом перевіряв в неї уроки, іноді давав гроші на солодощі, але більшістю часу сидів за комп'ютером, грав в ігри, читав,допомагав бабусі. З відповіді Козацької сільської ради слідує, що земельна ділянка площею 0,01 га перебуває у власності [PERSON] за адресою : [ADDRESS] З довідки Новокаховської ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області слідує, що [PERSON] не перебуває на податковому обліку як фізична особа-підприємець. Позивачкою надано квитанції про сплату послуг за школу за період з лютого до травня 2012 року та докази сплати нею в ПАТ «Дельта Банк» послуг, наданих КП НК ЖЕУ за період з 2012 року до березня 2014 року та послуг за водопостачання за вказаний період. З зошита, наданого відповідачем вбачається, що позивачкою [PERSON], чого вона не заперечувала в судовому засіданні, велися записи стосовно вирощування в теплицях та реалізації цибулі на протязі 2012-2014 року. З пояснень свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] слідує, що [PERSON] та [PERSON] проживали після розлучення разом з січня 2011 року до кінця травня 2014 року однією сім'єю як подружжя в квартирі [PERSON], виховували доньку, разом відпочивали, працювали в теплицях, всі зароблені гроші [PERSON] віддавав [PERSON]. [PERSON] разом з [PERSON] їздили реалізовувати цибулю. З пояснень свідка [PERSON] слідує, що вона подруга [PERSON] Їй відомо, що після розлучення вона проживала з Женею, разом відпочивали, [PERSON] допомагала в теплицях, але у кожного з них був різний бюджет. Коли вони їхали на відпочинок, то [PERSON] окремо для себе купував продукти харчування. З пояснень свідка [PERSON] слідує, що вона знайома зі сторонами з 2004 року. В травні 2011 року їй стало відомо, що [PERSON] вирішила проживати з [PERSON] в одній квартирі, бо дитина нервувала з приводу розлучення батьків. [PERSON] платила за комунальні послуги, зі сторони [PERSON] не було допомоги, допомагала його мати. У відповідь [PERSON] допомагала їй в теплицях, які належали їй. Коли вони приїздили до [PERSON], то [PERSON] сидів з ними за одним столом, але зі слів [PERSON] у них був різний бюджет. Вони поводили себе як друзі, а не як сім'я. З пояснень свідка [PERSON] вбачається, що у вересні 2011 року вона дізналася, що [PERSON] почала проживати з [PERSON], проживали до літа 2014 року. У них були фінансові труднощі, були кредити. [PERSON] отримувала заробітну плату, сплачувала за комунальні послуги. У них на роботі були корпоративи з приводу свят, [PERSON] приходила одна. Їй також відомо, що [PERSON] допомагала свекрусі в теплицях, вони вирощували цибулю, купувала пакети, приносила їм цибулю в банк, мати [PERSON] допомагала сім'ї, купувала речі дитині. [PERSON] забирав її з роботи, давав керувати автомобілем. Одного разу він возив їх всіх на семінар, вони здавали гроші на бензин. З пояснень свідка [PERSON] слідує, що вона подруга [PERSON], разом працювали. Їй відомо, що [PERSON] та [PERSON] зійшлися і проживали разом заради дитини, але це не були сімейні стосунки, оскільки [PERSON] самостійно заробляла гроші, дитина говорила, що тато не може утримувати сім'ю. Коли вона приходила до них в гості, [PERSON] рідко сидів з ними. [PERSON] купила теплиці, [PERSON] з [PERSON] допомагали їй в цьому. За час спільного проживання [PERSON] та [PERSON], вони відпочивали разом, як з дитиною так і без дитини. Під час реєстрації її шлюбу, [PERSON] та [PERSON] були свідками, були присутні на весіллі, брали участь в конкурсах, проживали разом до травня 2014 року. Суд критично ставиться до показань свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в частині ствердження ними, що між [PERSON] та [PERSON] не було в період з 2011 року до 28.05.2014 року сімейних стосунків, вони лише разом проживали в одній квартирі заради дитини, оскільки вони заперечуються показаннями свідків зі сторони відповідача [PERSON], фотографіями, зошитом ведення розрахунків по вирощуванню овочів в теплицях, а також частково їх особистими показаннями, в яких вони вказували на те, що [PERSON] забирав [PERSON] з роботи, вони разом з ним та [PERSON] відпочивали, інколи без дитини, [PERSON] займалася реалізацією вирощеної продукції, часто відпрошувалася з роботи, щоб працювати в теплицях, була зацікавлена у отриманні прибутку з теплиць та інше. З квитанцій наданих представником відповідача слідує, що після припинення спільного проживання сторін, [PERSON] постійно сплачував та сплачує аліменти на утримання дитини. Також, [PERSON] на картковий рахунок [PERSON] було відправлено гроші в сумі 15 000 грн., в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, який був оформлений позивачкою під час їх спільного проживання з [PERSON] Відповідно до ст. 196,197 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. З урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до п.22 Постанови Пленуму №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт сумісного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу з січня 2001 року до 28 травня 2014 року, на що вказували свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], вказаний факт підтверджується фотографіями, на яких зображена родина [PERSON], а також окремо [PERSON] та [PERSON] в обіймах, поруч одне з одним, разом з дитиною, що заперечує факт «ілюзії» сім'ї , на який вказує [PERSON] в своїх запереченнях. Тому суд вважає, що позивачкою не доведено вини [PERSON] в несплаті аліментів за час сумісного проживання з січня 2011 року до кінця травня 2014 року, що чітко прослідковується з довідки - розрахунку, зробленого державним виконавцем, оскільки в цей час сторони разом виховували дитину, мали спільний побут, разом відпочивали, працювали в теплицях, тому [PERSON] вважав, що в цей час не було підстав для сплати аліментів, бо вони разом утримували дитину, до того ж [PERSON], чого вона не заперечувала, не наполягала на сплаті аліментів, не зверталася до виконавчої служби з приводу несплати аліментів, не стягувала заборгованість по аліментах в судовому порядку. Разом з тим, суд вважає, що підстав для звільнення [PERSON] від сплати заборгованості по аліментах з січня 2011 року до 28.05.2014 року немає, оскільки аліменти на користь [PERSON] на утримання їх доньки [PERSON] стягуються за рішенням суду, яке обов'язкове до виконання, звільнення від сплати заборгованості по аліментах повне або часткове допускається на підставі ст. 197 СК України лише у виключних випадках, сумісне проживання [PERSON] однією сім'єю з [PERSON] не є тією виключною обставиною, що дозволила б звільнити відповідача від сплати заборгованості по аліментах. З цих підстав суд вважає, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню, а зустрічний позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню в частині встановлення факту проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу з січня 2011 року по 28 травня 2014 року. На підставі ст. 196, 197 СК України, п.22 Постанови Пленуму №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,

Outcome: partial