Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 13 листопада 2015 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Зазначає, що дитина хворіє і перебуває на обліку у лікарні. Позивач не працює та не отримує жодного доходу. Відповідач є працездатним і отримує стабільну високу заробітну плату в ПАТ «Обленерго». Позивачка зазначає, що відповідно до норм чинного законодавства дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. За таких обставин, остаточно уточнивши свої вимоги 18 листопада 2019 року, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі ј частини від всіх видів його заробітку чи доходу, до досягнення ним повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 21 червня 2019 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 10 вересня 2019 року о 13 год. 00 хв. 10 вересня 2019 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 18 листопада 2019 року у зв`язку з неявкою в судове засідання позивача, відсутністю відомостей щодо належного сповіщення відповідача та його неявкою в судове засідання. 15 жовтня 2019 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначає, що він згоден сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини заробітку. Для своїх непрацездатних батьків він є годувальником, оскільки мати на пенсії, батько не працює, розмір пенсії є мінімальним, і прожити двом літнім людям, які в силу віку та стану здоров`я витрачають основну її частину на ліки, є неможливим. Тому половина його доходу, що він отримує, витрачає на забезпечення належних умов проживання батьків. Зазначає, що його дохід становить 10000 грн., тому він вважає, що ј частина заробітку достатньо для дитини його віку, дохід він не приховує і сплачує всі податки державі. На сьогоднішній день його дохід повністю витрачається на щоденні потреби, враховуючи комунальні платежі, та допомогу батькам, купівлю найнеобхіднішого одягу, продуктів, медикаментів, оплату за проїзд до місця роботи. Вказує на те, що у нього немає ні автомобіля, ні житла. Ніяких придбань на суму, яка б перевищувала десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, він не здійснював. Та вказує на те, що він постійно перебуває на лікарняних, оскільки у нього постійні приступи, і він постійно п`ю ліки, являється інвалідом 3 групи. На підставі зазначеного, просить суд прийняти рішення про стягнення з нього аліменти у розмірі ј його заробітку, не стягувати з нього судового збору, або розподілити такі витрати у рівних частках з позивачем. В судове засідання сторони не з`явилися, від них надійшли письмові заяви, в яких просять слухати справу в їх відсутність, позивач заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, відповідач уточнений позов визнав. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що з 13 листопада 2015 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження дитини, та не заперечуються відповідачем (а.с.8). За ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, працює в ПАТ «Сумиобленерго», є інвалідом ІІІ групи, та він має об`єктивну можливість виплачувати аліменти в розмірі, заявленому позивачкою. Будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач не надав, та уточнені позовні вимоги ним визнаються. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач може надавати допомогу на утримання сина у уточненому позивачем розмірі. За ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Зазначений позов поданий до суду 12 червня 2019 року. Таким чином, позов підлягає задоволенню, а з відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина у розмірі ј частини від всіх видів його заробітку чи доходу, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову про стягнення аліментів, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. Доводи відповідача щодо відсутності підстав для стягнення з нього судового збору не грунтуються на вимогах діючого законодавства. На підставі викладеного,

Outcome: approved