Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про додаткових витрат на дитину, посилаючись на те, що 23 липня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований у Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції за актовим записом № 700. 28 травня 2015 року рішенням Октябрського районного суду міста Полтава у справі №554/4594/ 15-ц шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, цим же рішенням суду було прийнято рішення, що прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишено - « [PERSON] », котре набрало законної сили 08.06.2015 року. Від вказаного вище шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області 11 грудня 2012 року. Вище вказаним рішенням суду від 28.05.2015 у справі №554/4594/15-ц встановлено, що доньку [PERSON] , [INFO] , залишено проживати разом із матір`ю - [PERSON] , яка змінила прізвище на [PERSON] після одруження 14.09.2019 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 14.09.2019 року. Відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання спільної доньки - [PERSON] , котра перебуває на повному утриманні лише позивачки, що включають (не виключно) витрати на проїзд, придбання канцелярських приладів, книжок, розвиваючих матеріалів, спортивного приладдя, харчування, одяг, взуття, багатогранний розвиток дитини відповідно до вікових та розумових потреб (відвідування секцій, гуртків, таборів для відпочинку, додаткові заняття з викладачами та ін.), обстеження в медичному закладі та ін. Натомість відповідач має матеріальну (фінансову) змогу допомагати позивачці в утриманні спільної дитини, в тому числі спільно нести витрати на всі потреби дитини для її нормального фізичного та психічного розвитку, в тім незважаючи на наявність постійного джерела доходу, підприємницької діяльності як фізична особа-підприємець, автомобіля та власного житла відповідач не приймає жодної активної участі у добровільній допомозі позивачці утримати спільної доньки для гармонійного розвитку дитини. З урахуванням викладеного, позивачка просить стягнути з відповідача грошові кошти на додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2 000,00 (дві тисячі) гривень щомісячно, починаючи з дати отримання судом заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з`явилась, від представника позивачки до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов підтримав, прохав задовольнити. Відповідач у судове засідання надав заяву в якій заперечував проти стягнення з нього додаткових витрат посилаючись на те, що з нього вже стягуються аліментів на утримання спільної з позивачкою дитини у розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 31.08.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає до часткового задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 23 липня 2010 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , був укладений шлюб, зареєстрований у Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції за актовим записом № 700. 28 травня 2015 року рішенням Октябрського районного суду міста Полтава у справі №554/4594/ 15-ц шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, цим же рішенням суду було прийнято рішення, що прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишено - « [PERSON] », котре набрало законної сили 08.06.2015 року. Від вказаного вище шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області 11 грудня 2012 року. Вище вказаним рішенням суду від 28.05.2015 у справі №554/4594/15-ц встановлено, що доньку [PERSON] , [INFO] , залишено проживати разом із матір`ю - [PERSON] , яка змінила прізвище на [PERSON] після одруження 14.09.2019 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 14.09.2019 року. Відповідно до наданих позивачкою довідок дитина [PERSON] , [INFO] є ученицею танцювального колективу «Флеш» з оплатою 400 грн. щомісяця, відвідує басейн, щомісячна вартість відвідування становить 900,00 грн. та курси англійської мови, щомісячна вартість відвідування становить 430,00 грн. та 500,00 грн. вартість навчальних матеріалів на 2021/2022 навчальний рік та 1100,00 грн. з вересня 2021 року по червень 2022 року, 300,00 грн. щомісяця на навчальні посібники за програмою Науково-педагогічного проекту «Інтелект України». Згідно судового наказу Полтавського районного суду Полтавської області від 16.09.2021 року № 545/2800/21 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 31.08.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Судовий наказ Полтавського районного суду Полтавської області від 16.09.2021 року №545/2800/21 набрав законної сили 16.09.2021 року та перебуває на примусовому виконанні у Полтавському відділі державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) де за ним здійснюється примусове стягнення коштів. Згідно довідки про доходи № 58 від 08.12.2021 року виданої ПП «Авто сфера» [PERSON] після оподаткування отримує заробітну плату у розмірі 5635,00 грн. При цьому, постановою державного виконавця Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 22.11.2021 року у ВП №67266993 звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка направлена на ПП «Авто сфера», яке здійснює відрахування аліментів на утримання дитини на користь [PERSON] із заробітної плати [PERSON] у розмірі 2475,38 грн. за листопад 2021 року. На час розгляду справи в суді відповідач має іншу сім`ю так 11.10.2017 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] (прізвище після реєстрації шлюбу ( [PERSON] ), згідно свідоцтва про шлюб виданого Шевченківським районним у місті Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області за актовим записом № 1888. Від шлюбуз [PERSON] - [PERSON] має на утриманні малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обов`язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина (ст. 141 СК України). При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Також, окремо, відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до змісту п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України№ 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у якій судом касаційної інстанції роз`яснено схожі правовідносини, до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Дана стаття СК України закріплює правило, відповідно до якого, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного стану сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягнення аліментів відповідно до ст. ст. 181, 182 СК. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі. Крім того, [PERSON] має на утриманні іншу малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище, сімейний стан платника аліментів, що він працездатний, офіційно працює, на дату подання позивачкою позову до суду та час розгляду справи відповідач сплачує аліменти на їх спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.08.2021 року, має іншу офіційну сім`ю, та на його на утриманні від даного шлюбу перебуває малолітня дитина [INFO] , суд вважає, що додаткове стягнення з [PERSON] грошових коштів на додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000,00 (дві тисячі) гривень щомісячно, поставить платника аліментів у скрутне матеріальне становище та суперечитиме вимогам закону, оскільки у такому випадку розмір стягуваної суми на одну неповнолітню дитину від першого шлюбу становитиме майже 80 % заробітної плати [PERSON] . Також приймаючи рішення в справі суд, звертає увагу на ту обставину, що позивачкою заявлені вимоги , щодо щомісячних додаткових витрат на дитину щодо відвідування додаткових занять розмір яких загалом становить 2300грн. 00коп. на місяць та витрат на придбання навчальних посібників на учбовий рік які загалом становлять 1600грн. на рік ( в перерахунку на щомісячно 1600/12 становить 134грн.00 коп. щомісячно) , що загалом становить щомісячно 2300 + 134 = 2434грн.00коп.). Тобто фактично майже в повному обсязі понесені позивачкою додаткові витрати на дитину позивачка бажає стягнути з відповідача , при цьому заявляючи вимогу про стягнення таких витрат з відповідача до досягнення дитиною повноліття відсутні будь які докази, що дитина буде відвідувати відповідні навчальні заклади та гуртки до настання повноліття і , що відповідно позивачка буде нести витрати зазначені нею саме в такому розмірі. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] , щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини не підлягають до задоволення. Щодо розподілу судових витрат. Позивачкою при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Згідно ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Враховуючи викладене судові витрати щодо судового збору за розгляд справи в суді слід віднести за рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed