Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, мотивуючи тим, що вона з червня 2011 року по вересень 2017 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON], народження 18 листопада 2011 року та [PERSON], народження 13 грудня 2015 року. Рішенням Пирятинського районного суду шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з позивачкою. 03 серпня 2017 року Пирятинським районним судом Полтавської області винесено судовий наказ яким з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3\~частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 31.07.2017 до досягнення [PERSON] повноліття. Просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на своє утримання, у твердій грошовій сумі у розміром 400 грн, щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON], народження 13 грудня 2015 року, трирічного віку. Ухвалою від 05 травня 2018 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з'явилася до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить оголошення розміщене на веб-сайті суду. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст.ст. 223,\~280\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 13 серпня 2018 року згідно зі ст.\~281\~ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі\~ст.\~264\~ЦПК України\~під час\~ухвалення рішення\~суд вирішує\~такі питання:\~1)\~чи мали\~місце обставини\~(факти),\~якими обґрунтовувалися\~вимоги та\~заперечення,\~та якими\~доказами вони\~підтверджуються; 2)\~чи є\~інші фактичні\~дані,\~які мають\~значення для\~вирішення справи,\~та докази\~на їх\~підтвердження; 3)\~які правовідносини\~сторін випливають\~із встановлених\~обставин; 4)\~яка правова\~норма підлягає\~застосуванню до\~цих правовідносин; 5)\~чи слід\~позов задовольнити\~або в\~позові відмовити; 6)\~як розподілити\~між сторонами\~судові витрати; 7)\~чи є\~підстави допустити\~негайне виконання\~судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Статтями 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Судом установлено, що під час перебування у шлюбі у сторін народилися діти : [PERSON], народження 18 листопада 2011 року та [PERSON], народження 13 грудня 2015 року (а.с. 4-5). Відповідно довідки виконавчого комітету Майорщинської сільської ради Гребінківського району Полтавської області від 24.04.2017 № 129/02-33 [PERSON], народження 30.06.1987 та її діти [PERSON], народження 18.11.2011 та [PERSON], народження 13.12.2015, постійно проживають без реєстрації за адресою: вул. Покровського, 90, с. Майорщина Гребінківського району Полтавської області (а.с. 9). 03 серпня 2017 року за заявою [PERSON] Пирятинським районним судом Полтавської області винесено судовий наказ яким з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON], народження 13 грудня 2015 року та [PERSON], народження 18 листопада 2011 року, у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 31.07.2017 до досягнення [PERSON] повноліття (а.с. 10-11). Позивачка [PERSON] працює на посаді кухаря дошкільного закладу «Червона шапочка» проте, згідно наказу № 18 від 12.02.2016 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 08.02.2016 по 13.12.2018, що підтверджується довідкою Пирятинського дошкільного навчального закладу № 7 «Шервона шаочка» № 12 від 30.01.2018 (а.с. 8). Відповідно довідок Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області №9 та № 10 від 29.01.2018 [PERSON] отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини та державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям, а також аліменти на утримання дітей у місяць на суму 5232 грн (а.с. 40-42). Відповідач [PERSON] відповідно до довідки про доходи від 06.07.2018 № 6/1-7/18 виданої ТОВ «Леляківське» отримує середньомісячний дохід з урахуванням сплати аліментів у розмірі 3935 грн. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 191\~СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Правова позиція ВСУ у справі № 6-3066цс15: За положеннями ч. 2 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно із ч.ч. 3, 4 ст. 75 СК України непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що\~ аліментні зобовязання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу (стаття 76 СК України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Як слідує з матеріалів справи, за відповідачем [PERSON] транспортні засоби не зареєстровані, останній має у власності нерухоме майно, що на даний час утримує (а.с. 19-22). Таким чином, отримана відповідачем середньомісячна заробітна плата у суму 3935 грн не є належною суму для забезпечення належного утримання останнього, оскільки має змінний характер нарахування щомісяця, про що свідчить довідка про доходи (а.с. 31). Законом України\~«Про Державний\~бюджет України\~на \~2018\~рік» визначено\~на 2018\~рік для\~осіб,\~які втратили\~працездатність:\~з 1\~січня 2018\~року \~1373\~гривні,\~з 1\~липня \~1435\~гривень,\~з 1\~грудня \~1497\~гривень. В свою чергу, позивач отримує щомісяця державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям у сумі близько 1966,00 грн, про що свідчить довідка (а.с. 41). Отже, [PERSON] отримує державну соціальну\~допомогу малозабезпеченим\~сімям в\~розмірі,\~що забезпечує\~її прожитковий\~мінімум,\~встановлений законом\~для осіб,\~які втратили\~працездатність,\~а тому\~її не\~можна вважати\~особою,\~яка потребує\~матеріальної допомоги\~в розумінні\~частини четвертої\~статті 75\~СК України\~і тому у задоволенні позовних вимог [PERSON] повинно бути відмовлено. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові на позивача. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи викладене, судові витрати компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed