Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що 15 листопада 1997 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Крив'янській сільській раді Таращанського району Київської області, актовий запис № 9, від якого вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого зникла повага один до одного, що й привело до розпаду їхньої сім'ї. Остаточно сімейно-шлюбні стосунки та ведення спільного господарства вони припинили з березня 2015 року і з вказаного часу разом не проживають, на примирення не згідна, на розірванні шлюбу наполягає, вважаючи, що збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їхньої малолітньої дочки. Просить після розірвання шлюбу неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] залишити проживати з нею. В судове засідання позивачка не з'явилася, про час, день розгляду справи повідомлена належно, проте подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позов, після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]», а в разі неявки в судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належно повідомлений, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позов визнав в повному обсязі. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивачки суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 15 листопада 1997 року сторони зареєстрували шлюб у Крив'янській сільській раді Таращанського району Київської області, актовий запис № 9, від якого вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого зникла повага один до одного, їх шлюб носить лише формальний характер, оскільки вони з березня 2015 року фактично припинили сімейно-шлюбні стосунки і проживають окремо. Позивачка вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам та інтересам їхньої дитини і просить суд розірвати шлюб між подружжям, а дочку [PERSON] після розірвання шлюбу просить залишити проживати з нею. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки та їхньої неповнолітньої дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі задоволення позову витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. Враховуючи наведене,

Outcome: approved