overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

Позивачка звернулася 29.03.2019 року до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 20.10.2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки припинені з грудня 2018 року, в зв`язку з тим, що кожен з них має різні погляди на життя, у кожного своє особисте життя. Позивач вважає, що подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливі, тому просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею і відповідачем. В судове засідання сторони не з`явилися, від представника позивача та відповідача надійшли письмові заяви, в яких просять слухати справу в їх відсутність, позивач заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, відповідач позов визнав. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 20 жовтня 2012 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області за актовим записом № 1301, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а. с.11). Мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 12). Згідно вимог ст.ст. 110, 112 \~СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя \~і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя \~чи інтересам дітей сторін. Позивач, мотивуючи свої вимоги, послався на норми ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, які, на думку суду, підлягають застосуванню до даних правовідносин. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені і сім`я фактично розпалася. Сторони не підтримують подружніх стосунків, між ними відсутнє взаєморозуміння. Оскільки відповідач позов визнав, суд дійшов висновку, що це є свідченням того, що примирення між подружжям та збереження їх сім`ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивачка звернулася 29.04.2016 року до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], щомісячно по 700,00 гривень на кожного сина, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем позивачка має двох спільних дітей, та перебуває в зареєстрованому шлюбі. Діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач є батьком дітей, добровільної допомоги на їх утримання не надає. У судове засідання позивачка подала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала і просила суд задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст. 224-225 ЦПК України, про що не заперечувала позивачка. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі наявних у справі матеріалів, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідач у справі приходиться батьком неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Діти мешкає разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1 ст.183 СК України, визначається судом. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, приймаючи до уваги те, що батьки в рівних частках зобовязані утримувати дитину, а також матеріальне положення обох сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню та стягненню з відповідача на утримання їх неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], щомісячно по 700,00 гривень на кожного сина, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та згідно ст. 9 Закону України Про судовий збір, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. Згідно ч.2 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивачка звернулася 29.06.2016 року до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1 500,00 гривень щомісячно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач є батьком дитини, добровільної допомоги на утримання сина не надає. У судове засідання позивачка подала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала і просила суд задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України, про що не заперечувала позивачка. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідач у справі приходиться батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч. 1 ст. 183 СК України, визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, приймаючи до уваги те, що батьки в рівних частках зобовязані утримувати дитину, а також матеріальне положення обох сторін, суд вважає, що заявлений позов слід задовольнити повністю та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1 500,00 гривень щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та згідно ст. 9 Закону України Про судовий збір, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. Згідно ч.2 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивачка звернулася 29.09.2015 року до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], щомісячно по 1 000,00 гривень на старшого сина, та по 1000,00 гривень на молодшого сина, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем позивачка має двох спільних дітей, у перебували зареєстрованому шлюбі. Діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач є батьком дітей, добровільної допомоги на їх утримання не надає. У судове засідання позивачка подала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала і просила суд задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, про що не заперечувала позивачка. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі наявних у справі матеріалів, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідач у справі приходиться батьком неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Діти мешкає разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1 ст.183 СК України, визначається судом. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, приймаючи до уваги те, що батьки в рівних частках зобовязані утримувати дитину, а також матеріальне положення обох сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню та стягненню з відповідача на утримання старшого сина [PERSON] аліментів у розмірі 1 000,00 гривень щомісячно, та на утримання молодшого сина [PERSON] аліментів у розмірі 1 000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та згідно ст. 9 Закону України Про судовий збір, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 гривень із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. Згідно ч.2 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

Позивачка звернулася в Виноградівський районний суд із даним позовом, посилаючись на те, що 29.05.2013р. Виноградівським районного судом Закарпатської області постановлено вирок по кримінальній справі по обвинуваченню [PERSON] у скоєнні злочину, відповідальність за яке передбачено ч, 2 ст. 286 КК України, яким його визнано винним у скоєнні даного злочину та призначено покарання - 5 (п'ять) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки. Апеляційний суд Закарпатської області своєю ухвалою вирок Виноградівського районного суду від 29.05.2013р. щодо [PERSON] змінив, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнив [PERSON] від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, з трьохрічним іспитовим строком та покладено обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з'являтись для реєстрації до органу кримінально-виконавчої інспекції. Обгрунтовуючи свої вимоги позивачка зазначає, що відповідач засуджений за скоєння злочину за наступних обставин: 17.11.2012р., близько 02.00 години [PERSON], будучи у стані алкогольного сп'яніння,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивачка звернулася в грудні 2013р. до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши при цьому, що спільне життя з відповідачем не склалося, від шлюбу у них дітей не має, вона є людиною похилого віку, це її другий шлюб, у шлюбі з ним з 2011р., вона є інвалідом 1-ї групи, проте у них виявились погляди на життя, у них постійно виникають конфлікти,через що відповідач застосовує до неї фізичне насилля, і вона не має можливості надати йому відсіч. При цьому відповідач 32 роки перебував в місцях позбавлення волі, останнє звільнення 28.07.2012р. Така поведінка відповідача загрожує життю позивачки та її сину, який також є інвалідом 2-ї групи і є несумісна з сімейним життям, при цьому він також витрачає їх пенсію та ніде не працює. Примирення є неможливим. В теперішній час шлюб носить формальний характер, тому подальше сумісне життя з відповідачем та збереження сім'ї неможливі. У судове засіданні позивачка не з'явилась, проте надала суду заяву якою просила позов розглядати в її відсутності та позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ч.4 ст. ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу при заочному розгляді на підставі наявних у ній даних чи доказів. В порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06 жовтня 2011 року в Першому Малиновському Відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 759. Свідоцтво про шлюб [NUMBER] (а.с.7). До шлюбу відповідач мав прізвище-[PERSON] ,[INFO]. [PERSON], [INFO] є інвалідом 1-ої групи довічно. Від шлюбу у сторін дітей не має. Фактичні шлюбні відносини припинені, однією сім'єю сторони не проживають, спільне домогосподарство не ведеться. Причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між сторонами, постійні сварки та погрози з боку відповідача,тілесні насильство щодо позивачки. Майнового спору між сторонами не має. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення сторін. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивачка звернулася в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до відповідача про стягнення аліментів, зазначивши, що [INFO] вона народила дитину - сина [PERSON], батьком якого, відповідно до свідоцтва про народження записано відповідача. Дитина проживає разом з позивачкою. Відповідач матеріальної підтримки на утримування дитини не надає. З урахуванням вказаних обставин позивач з даним позовом звернулася до суду та просила розглянути справу без її участі. Позивач у судове засідання з`явилася, надала пояснення, відповідно до яких позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання з'явився, надав пояснення та письмові заперечення, згідно з якими позов не визнав, в його задоволенні просив відмовити. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам у їх сукупності суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON], який народився [INFO], його батьком записано відповідача, проти чого не заперечував у судовому засіданні відповідач. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що визнано відповідачем під час розгляду справи. З'ясованими фактичними даними встановлено, що відповідач є інвалідом II групи, що підтверджується свідоцтвом [NUMBER] від 26 лютого 2008 року, виданим Управлінням праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Кіровограді ради. Матеріальну підтримку надає позивачці виходячи з фактично отриманої пенсії (доходу), розмір якої складає 949,00 грн. на місяць, про що свідчить довідка про отримання (неотримання) допомоги від 15.09.2015 року № 2076/8, видана Управлінням праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Кіровограді ради, проти чого позивачка під час розгляду справи не заперечувала. Враховуючи вказану обставину суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову частково, а саме: суд вважає, за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дитини 1/6 частину заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім`ї. Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Позивачка звернулася в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до відповідача про стягнення аліментів, зазначивши, що з 2008 року вона проживала в цивільному шлюбі з відповідачем, в період якого народила дитину - [PERSON], [INFO], батьком якої у свідоцтві про народження дитини записано відповідача. Позивач також вказала, що дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, часто хворіє, відповідач працює, має постійний заробіток. З урахуванням вказаних обставин позивач з даним позовом звернулася до суду та просила розглянути справу без її участі. Відповідач до суду не з`явився, проте був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. З урахуванням викладених обставин, відповідно до ст. ст. 158, 169 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних матеріалів доказів. Дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам у їх сукупності суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON], яка народилася [INFO], (свідоцтво серії [NUMBER] від 26.05.2010 року, видане Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області), відповідач записаний батьком дитини, актовий запис № 1060. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім`ї. Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Позивачка звернулася в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до відповідача про стягнення аліментів зазначивши, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі, в період якого народила двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на її утриманні. В обґрунтування позову позивач зазначила, що спільне сімейне життя з відповідачем вона припинила. Матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає, у звязку з чим позивач з даним позовом звернулася до суду. Позивач надала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала, просила задовольнити та розгляд справи здійснити без її участі. Відповідач надав до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги визнав, проти задоволенню позову не заперечував, справу просив розглянути без його участі. З урахуванням викладених обставин, відповідно до ст. ст. 158, 174 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних матеріалів та доказів. Дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам у їх сукупності суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії I-ОЛ № 060975 від 05.05.2012 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бобринецького районного управління юстиції, 05.05.2012 року сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 17. Згідно зі свідоцтвом про народження серії 1-ОЛ № 142508 від 27.02.2013 року, виданим Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, 04.02.2013 року народився [PERSON], батьками якого записано позивача та відповідача. Згідно зі свідоцтвом про народження серії 1-ОЛ № 177438 від 22.04.2015 року, виданим Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, 29.03.2015 року народився [PERSON], батьками якого записано позивача та відповідача. Відповідно до довідки 499 від 06.10.2015 року, виданої квартальним комітетом № 3 Ленінського району м. Кіровограда, діти сторін проживають з позивачкою за адресою: м. Кіровоград, пров. 3-го Вересня,3. Інформація щодо сплати відповідачем аліментів на користь інших осіб відсутня. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сім`ї. Батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 Сімейного Кодексу, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом..

Outcome: approved