Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, визначених рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 04.09.2009 року, а саме просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] 2500 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Свої позовні вимоги мотивує тим, що позивачка з 2006 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] який 31.03.2009 року було розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 04.09.2009 року було стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на сина [PERSON] 500 гривень щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму і до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] попросив позивачку відкликати виконавчий лист обіцяв добровільно сплачувати аліменти, на що вона погодилась. Однак відповідач своєї обіцянки не виконав. Позивачка звернулась до суду із позовом, оскільки змінився розмір мінімальної зарплати, змінилось законодавство, що регулює аліментні зобов`язання, підвищились ціни на предмети першої необхідності дитини та продукти харчування та підвищилась оплата за комунальні послуги. Вважає, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для гармонійного розвитку дитини. [PERSON] одна не може забезпечити фізичний і духовний розвиток сина. У зв`язку із наведеним просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 18.07.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, та роз`яснено сторонам їх процесуальні права та обов`язки, та наслідки їх невиконання. 09.08.2019 року [PERSON] подав відзив на позовну заяву, у якому просив у позовну заяву задовольнити частково. Зазначає, що він перебуває у шлюбі, у якому має двоє дітей, які знаходяться на його утриманні. Його мати часто хворіє та періодично потребує лікування, яке також забезпечує відповідач. Вважає, що вказаний розмір аліментів, які просить стягувати позивачка є занадто високим, та наголошує, що зможе сплачувати лише 800 грн., оскільки середньомісячна заробітна плата [PERSON] становить 3000- 4000 грн. 19.08.2019 року позивачка [PERSON] подала до суду відповідь на відзвив, у якому не погодилась з поясненнями відповідача, зазначила, що ним не подано жодних доказів, які б свідчили про факт перебування на його утриманні матері та дружини з двома дітьми. У зв`язку із чим просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 2006 року по 31.03.2009 року./а.с.5/ Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 04.09.2009 року було стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] по 500 гривень щомісячно і до досягнення дітьми повноліття./а.с.5-7/ З поданих позивачкою витягами з медичної карти амбулаторного/стаціонарного хворого судом встановлено, що дійсно стан здоров`я позивачки погіршився, у зв`язку із чим змінились істотні обставини для справи. Крім того, судом також встановлено і зміну матеріального положення відповідача, який відповідно до копій свідоцтв про народження та укладення шлюбу, перебуває у шлюбних відносинах, у яких має двоє дітей, яких він забезпечує. Зі змісту ст.12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Положеннями ч.1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial