Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовною заявою про стягнення зі [PERSON] аліментів на її утримання до досягнення сином [PERSON] [INFO] трьохрічного року, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грв. щомісячно. Посилається на те, що вона разом з дитиною проживає у своїх батьків, які допомагають їй виховувати сина та на даний час матеріально їх забезпечують. Рішенням Тячівського районного суду від 03.02.2016 р. відповідача було зобовязано сплачувати аліменти на утримання дитини у сумі 800 грв. щомісяця до досягнення нею повноліття. У звязку з доглядом за дитиною вона ніде не працює та не має можливості заробляти кошти на власне проживання. Відповідач виїжджає на сезонні роботи у російську федерацію, а останні три місяці перебував на заробітках у Чеській Республіці, де виконує будівельні роботи та отримує непогані доходи. Має у власності транспортний засіб, який придбав за власні кошти. Інших непрацездатних осіб на утриманні не має і з нього не здійснюються стягнення за виконавчими листами. Позивачка та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що на даний час відповідач ніде не працює та не займається підприємницькою діяльністю, тому не в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення сином трьохрічного віку. Окрім того, на даний час йому надійшла претензія про компенсацію страхового відшкодування у сумі 169232 чеських крон, за вчинене ним ДТП. Просить у задоволенні позову відмовити. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 24.01.2015 р. сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Вільховецько-Лазівської сільської ради. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] [INFO], який проживає разом з матірю [PERSON] Рішенням Тячівського районного суду від 12.01.2017 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, а рішенням цього ж суду від 03.02.2016 р. з відповідача стягнуто аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 800 грв. щомісяця до досягнення ним повноліття. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] разом з сином проживає у будинку своїх батьків, які їх повність матеріально забезпечують. Відповідно до довідок Нересницької дільничної лікарні від 03.11.20015 р., 21.01., 09.05., 19.07. та 25.11.2016 р. [PERSON] неодноразово перебував на лікуванні у лікарні. Положеннями ст. 75 СК України визначено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Частинами 2, 4 та 6 ст. 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що у відповідності до закону позивачка має право на утримання відповідачем до досягнення їхньою дитиною трьохрічного віку, оскільки не працює у зв'язку з доглядом за дитиною та потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість таку допомогу надавати, оскільки фізично здоровий, має професійні навички будівельника та постійно виїжджає на заробітки у різні країни Європи. Наявність у відповідача обовязку погашати шкоду за вчинену ним ДТП суд не вважає перешкодою для виплати коштів на утримання позивачки, так як це не є доказом відсутності у нього можливості надавати матеріальну допомогу позивачці. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, суд враховує також матеріальне становище платника аліментів та позивачки, яка ніде не працює та здійснює догляд на малолітнім сином, і приходить до переконання, що стягненню з відповідача підлягають аліменти в розмірі 800 грв. у місяць. Враховуючи, що станом на 01.01.2017 р. в Україні встановлено прожитковий мінімум у розмірі 1600 грв. суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати таку суму аліментів на утримання позивачки. Доказів того, що відповідач має можливість сплачувати по 1000 грв. позивачка суду не надала. У відповідності ст. 88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. За таких обставин,

Outcome: partial