overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивачка звернулася до Свердловського міського суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, в обґрунтування позовних вимог вказує, що з відповідачем вона проживає у цивільному шлюбі. Від спільного мешкання сторони мають неповнолітню дитину, сина, [PERSON]. Відповідач участі в матеріальному забезпеченні родини та у вихованні дитини не приймає. У зв'язку з чим позивачка просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO], уродженця м. Свердловськ, Луганської області, аліменти на користь [PERSON], на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки всіх видів його заробітку(доходу), але не менш 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.01.2014 року до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка надала заяву, у якій підтримала свої позовні вимоги в повному об'ємі, підтвердила обставини висловлені в позовній заяві, наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання надав заяву, у якій позовні вимоги позивачки визнав в повному обсязі, просив справу розглянути за його відсутності. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд ураховує: 1)стан здоров'я і матеріальне становище дитини. 2)стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів. Таким чином, суд вважає стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця м. Свердловськ, Луганської області, аліменти на користь [PERSON], на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки всіх видів його заробітку(доходу), але не менш 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.01.2014 року до повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивачка звернулася до Свердловського міського суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, в обґрунтування позовних вимог вказує, що з між ними шлюб розірвано 16.01.2014 року. Від спільного мешкання сторони мають неповнолітню дитину, сина, [PERSON] Відповідач участі в матеріальному забезпеченні родини та у вихованні дитини не приймає. У зв'язку з чим позивачка просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця м. Фергана, республіки Узбекистан, громадянина України, аліменти на користь [PERSON], на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки всіх видів його заробітку(доходу), але не менш 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.04.2014 року до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] надала заяву, у якій підтримала свої позовні вимоги в повному об'ємі, підтвердила обставини висловлені в позовній заяві, наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання надав заяву, у якій позовні вимоги позивачки визнав в повному обсязі, просив справу розглянути за його відсутності. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд ураховує: 1)стан здоров'я і матеріальне становище дитини. 2)стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів. Таким чином, суд вважає стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця м. Фергана, республіки Узбекистан, громадянина України, аліменти на користь [PERSON], на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки всіх видів його заробітку(доходу), але не менш 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.04.2014 року до повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Позивачка звернулася до Свердловського міського суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в обґрунтування своїх вимог зазначивши, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.05.1992 року. Відносно дитини відповідач є батьком. Він добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, незважаючи на те, що він працездатний та повинен це робити. Їй важко одній матеріально утримувати дитину. Відповідач на користь інших осіб аліменти не сплачує. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву, якою просить суд розглянути справу у її відсутності, наполягає на задоволені позовних вимог. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, в зв'язку з чим суд визнає його неявку з неповажних причин та вважає можливим розглянути справу у його відсутності, на підставі наявних доказів, постановивши по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, визнані судом достатніми для розгляду справи по суті, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст.ст.180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Кошти на утримання дітей за рішенням суду присуджуються у частці від доходу їх батьків і (або) у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], що вбачається із свідоцтва про його народження (а.с.5), яка народилася у шлюбі між сторонами ( а.с.4), та дитина на цей час проживає з позивачкою, в зв'язку з чим відповідач зобов'язаний сплачувати на її користь аліменти на утримання дитини. При визначенні розміру аліментів, згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яка проживає з позивачкою, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який інших стягнень та утриманців не має, та не надав суду доказів, які могли б вплинути на рішення суду, у зв'язку з чим суд приходить до висновку щодо задоволення позову. Згідно зі ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в доход держави, у зв'язку з чим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в доход держави у сумі 243,60 грн. На підставі ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивачка звернулася до Славутицького міського суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сумісне життя з відповідачем не склалося в силу психологічної несумісності характерів та різних поглядів на подружні права та обов,язки. На цьому ґрунті виникають сварки, що негативним чином впливає на виховання неповнолітньої дитини. Біля року як повністю припинили шлюбні стосунки. Збереження сім'ї вважає неможливим. Питання про виховання і проживання неповнолітньої дитини вирішено, дочка залишається проживати із позивачкою. Спірних питань по сумісно набутому за час шлюбу майну немає. На слухання справи позивачка не явилася, подала заяву про проведення розгляду справи за її відсутності, просила розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не явився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, подав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, просив розірвати шлюб. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 листопада 2001 року. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Між сторонами склались негативні стосунки внаслідок різних поглядів на сімейне життя та психологічної несумісності, що привело до відчуженості, сторони тривалий час не ведуть сумісного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Судом встановлено, що майнового спору на час розгляду справи в суді немає. Питання про виховання і утримання неповнолітньої дитини вирішено, дочка залишається проживати із матір,ю, батько буде приймати участь у її вихованні і утриманні. При таких обставинах справи суд вважає, що недоцільно відкладати слухання справи і надавати сторонам строк для примирення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивачка звернулася до Славутицького міського суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сумісне життя з відповідачем не склалося в силу психологічної несумісності характерів та різних поглядів на подружні права та обов»язки. На цьому ґрунті виникають сварки, що негативним чином впливає на виховання неповнолітньої дитини. Шлюбні стосунки припинено. Збереження сім'ї вважає неможливим. Питання про виховання і проживання неповнолітньої дитини вирішено, син залишається проживати із \~позивачкою. Спірних питань по сумісно набутому за час шлюбу майну немає. На слухання справи позивачка не явилася, подала заяву про проведення розгляду справи за її відсутності, просила розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не явився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, подав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, просив розірвати шлюб. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10 серпня 2013 року. Від шлюбу мають дочку [PERSON]»ю, [INFO], батьком якого є відповідач. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Між сторонами склались негативні стосунки внаслідок різних поглядів на сімейне життя та психологічної несумісності, що привело до відчуженості, сторони тривалий час не ведуть сумісного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Судом встановлено, що майнового спору на час розгляду справи в суді немає. Питання про виховання і утримання неповнолітньої дитини вирішено, дочка залишається проживати із матір»ю, батько буде приймати участь у її вихованні і утриманні. При таких обставинах справи суд вважає, що недоцільно відкладати слухання справи і надавати сторонам строк для примирення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Позивачка звернулася до Славутицького міського суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сумісне життя з відповідачем не склалося в силу психологічної несумісності характерів та різних поглядів на подружні права та обов»язки. На цьому ґрунті виникають сварки, що негативним чином впливає на виховання неповнолітньої дитини. Шлюбні стосунки припинено. Збереження сім'ї вважає неможливим. Питання про виховання і проживання неповнолітньої дитини вирішено, син залишається проживати із позивачкою. Спірних питань по сумісно набутому за час шлюбу майну немає. На слухання справи позивачка не явилася, подала заяву про проведення розгляду справи за її відсутності, просила розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не явився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, подав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, просив розірвати шлюб. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16 жовтня 2010 року. Від шлюбу мають сина ПАВЛА, [INFO], батьком якого є відповідач. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Між сторонами склались негативні стосунки внаслідок різних поглядів на сімейне життя та психологічної несумісності, що привело до відчуженості, сторони тривалий час не ведуть сумісного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Судом встановлено, що майнового спору на час розгляду справи в суді немає. Питання про виховання і утримання неповнолітньої дитини вирішено, син залишається проживати із матір»ю, батько буде приймати участь у його вихованні і утриманні. При таких обставинах справи суд вважає, що недоцільно відкладати слухання справи і надавати сторонам строк для примирення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Позивачка звернулася до Славутицького міського суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сумісне життя з відповідачем не склалося в силу психологічної несумісності характерів та різних поглядів на подружні права та обов»язки. На цьому ґрунті виникають сварки, що негативним чином впливає на виховання неповнолітньої дитини. Шлюбні стосунки припинено. Збереження сім'ї вважає неможливим. Питання про виховання і проживання неповнолітньої дитини вирішено, син залишається проживати із позивачкою. Спірних питань по сумісно набутому за час шлюбу майну немає. На слухання справи позивачка не явилася, подала заяву про проведення розгляду справи за її відсутності, просила розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не явився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, подав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, просив розірвати шлюб. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 7 вересня 2013 року. Від шлюбу мають сина ГЕРМАНА, [INFO], батьком якого є відповідач. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Між сторонами склались негативні стосунки внаслідок різних поглядів на сімейне життя та психологічної несумісності, що привело до відчуженості, сторони тривалий час не ведуть сумісного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Судом встановлено, що майнового спору на час розгляду справи в суді немає. Питання про виховання і утримання неповнолітньої дитини вирішено, син залишається проживати із матір»ю, батько буде приймати участь у його вихованні і утриманні. При таких обставинах справи суд вважає, що недоцільно відкладати слухання справи і надавати сторонам строк для примирення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивачка звернулася до Славутицького міського суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сумісне життя з відповідачем не склалося в силу психологічної несумісності характерів та різних поглядів на подружні права та обов,язки. Чоловік систематично зловживає спиртними напоями. На цьому ґрунті виникають сварки, що негативним чином впливає на виховання неповнолітньої дитини, через що вони припинили сімейні стосунки та спільне проживання, не ведуть сумісне господарство. Збереження сім'ї вважає неможливим. Питання про виховання і проживання неповнолітньої дитини вирішено, дочка залишається проживати з нею. Спірних питань по сумісно набутому за час шлюбу майну немає. На слухання справи позивач не явилася, подала заяву про проведення розгляду справи за її відсутності, просила розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду був повідомлений неодноразово судовою повісткою, яка направлена рекомендованим листом. Судова повістка повернута з поштового відділення з відміткою за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ст.74 ч.5 п.5 у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою місця реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Тому за згодою позивача суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних доказів у справі відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 листопада 2008 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: дочку СОФІЮ, [INFO], батьком якого є відповідач. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Між сторонами склались негативні стосунки внаслідок різних поглядів на сімейне життя та психологічної несумісності, що привело до відчуженості, сторони тривалий час не ведуть сумісного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Судом встановлено, що майнового спору на час розгляду справи в суді немає. Питання про виховання і утримання неповнолітньої дитини вирішено. При таких обставинах справи суд вважає, що недоцільно відкладати слухання справи і надавати сторонам строк для примирення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивачка звернулася до Суворовського районного суду м.Одеси з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючі свої вимоги тим, що 30 квітня 2015 року Київським районним відділом реєстрації актів цивільного стану міста Одеси, актовий запис № 638, був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем. Від спільного шлюбу дітей не мають. Життя з відповідачем не склалося. Між ними дуже часто виникали непорозуміння, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Спроби поновити сім'ю ні до чого не привели. Вони втратили один до одного почуття любові та поваги, примирення між ними не можливе. Шлюб практично розпався з серпня 2015 року і поновлений бути не може. Шлюб носить формальний характер, тому він підлягає розірванню. В судове засідання яке призначено на 21 грудня 2015 року Позивачка не з`явилася, але надала до суду заяву згідно якою просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала та наполягала на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату,час та місце розгляду справи сповіщався належним чином про, що свідчить поштове повідомленням в матеріалах цивільної справи. а.с.15 Вивчив матеріали справи, встановив факти та відповідні до них правовідносини, суд доходить висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Викладене позивачем підтверджується: - свідоцтвом про реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON], зареєстрованому 30 квітня 2015 року Київським районним відділом реєстрації актів цивільного стану міста Одеси, актовий запис № 638 . а.с.3. На підставі ст.ст. 110\~112 СК України та викладеного, суд доходить висновку про те, що родина розпалася остаточно й відновлена бути не може, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved