overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що з відповідачем зареєструвала шлюб 02 грудня 1994 року. Від спільного життя є неповнолітня дитина син [PERSON], [INFO]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За причину розпаду сім»ї вказувала те, що з»явилася невідповідність їхніх характерів та поглядів на життя. На протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршуватися, що привело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає їх дитина, її батьки. Відповідач не підтримує нормальну атмосферу в сім»ї, не піклується про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами її сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На даний момент ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено, майнового спору немає, на примирення не згідна, просила шлюб розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пославшись на обставини, вказані в позовній заяві, пояснивши крім цього, що на примирення вона не погоджується. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, пояснивши, що не вбачає можливості примирення з позивачкою. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, копію свідоцтва про народження дитини, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони разом не проживають протягом тривалого часу і на протязі цього часу спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, подружніх стосунків не підтримують, на примирення не згодні. Відповідно до вимог ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік забов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування для їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. А відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, встановлених судом, сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що з відповідачем зареєструвала шлюб 03 жовтня 2004 року. Від шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вказувала, що причиною розпаду сім»ї є те, що при вирішенні питання про укладення шлюбу вона не врахувала віковий розрив між нею та відповідачем, в них різні характери та погляди на життя, в результаті чого при вирішенні сімейних проблем виникають сварки та скандали. Основною причиною розпаду їх сім»ї вона вважає те, що на даний час вона має намір створити іншу сім»ю та виїхати на роботу за кордон. В зв»язку з виїздом за кордон, вони з відповідачем визначили місце проживання дитини з батьком, оскільки донька там проживає протягом останнього часу. Зазначала, що вони припинили подружні стосунки, припинили ведення спільного господарства, а тому просила шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з»явилися, надавши суду заяви, з яких вбачається, що позивачка позов підтримує, а відповідач позов визнає, просять справу слухати у їх відсутності. Дослідивши заяви сторін, письмові докази по справі, свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, копії паспортів сторін, свідоцтва про народження дитини, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, на протязі тривалого часу спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, на примирення не згодні. Відповідно до вимог ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування для їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. А відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, встановлених судом, сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що з відповідачем зареєструвала шлюб 03 листопада 1996 року. Від шлюбу дітей немає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вказувала, що спільним життям з відповідачем проживала на протязі одного року. Зазначала, що відповідач зловживав спиртними напоями, вів себе неадекватно. Вона зрозуміла, що в них різні погляди на життя, різне розуміння поведінки подружжя сімейних стосунках, Вважала, що скласти сім»ю з відповідачем не вдалося. Практично протягом 16 років вони не спілкуються,а шлюб носить формальних характер. Спільного майна в них немає. Просила шлюб розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судове засідання позивачка не з»явилася, до суду від неї надійшла заява з якої вбачається, що вона позов підтримує, просить справу слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, судом були прийняті всі міри по належному його повідомленню за адресою його реєстрації. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, що не суперечить положенням ст.. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Дослідивши заяву позивачки, письмові докази по справі, свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, копії паспортів сторін, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки і на протязі 16 років спільно не проживають і спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Відповідно до вимог ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік забов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування для їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. А відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, встановлених судом, сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що з відповідачем зареєструвала шлюб 04 жовтня 2014 року. Від спільного життя є неповнолітня дитина донька Віта, [INFO]. За причину розпаду сім»ї вказувала те, що подружнє життя не склалося через поведінку відповідача, який часто вживає спиртні напої, ображає її, постійно погрожує їй та дитині. Вказувала, що вона неодноразово викликала працівників міліції. Зазначала, що шлюбні відносини між ними припинені з 10 лютого 2015 року, спільного господарства вони не ведуть, спір про майно відсутній. За таких обставин просила шлюб з відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пославшись на обставини, вказані в позовній заяві, пояснивши крім цього, що нічого спільного між ними немає, відповідач приходить до них з донькою тільки тоді коли «напідпитку» і починає скандалити, а тому категорично заперечувала проти на надання строку на примирення. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, при цьому пояснив, що ніяких кроків для налагодження стосунків він не робив, «бо був на роботі». Заслухавши пояснення сторін, дослідивши свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, копії свідоцтва про народження дитини, довідки АДБ, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони разом не проживають на протязі тривалого часу, на протязі даного часу спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, подружніх стосунків не підтримують, на примирення не згодні. Відповідно до вимог ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік забов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування для їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. А відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, встановлених судом, сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що з відповідачем зареєструвала шлюб 04 квітня 2008 року. Від шлюбу народився син Володимир, 28 червня 2008 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вказувала, що подружнє життя виявилося невдалим, протягом останніх двох років сімейне життя між ними погіршувалося, що призвело до фактичного припинення и між ними шлюбних відносин починаючи з травня 2014 року. За причину розпаду сім»ї вказувала, що у неї з відповідачем різні погляди на життя, шлюб та сім»ю, не сумісність характерів, що призвело до виникнення конфліктів, які мали місце на протязі значного періоду. Зазначала, що на даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання між нею та відповідачем припинене, шлюб носить формальний характер, вони втратили почуття любові, поваги і довіри один до одного. Спільного господарства не ведуть, спору про майно немає. Просила шлюб розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, судом були прийняті всі міри по належному його повідомленню, про що свідчить його підпис на розписці про вручення судової повістки. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, що не суперечить положенням ст.. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши заяву позивачки, письмові докази по справі, свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, копії паспортів сторін, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки і на протязі тривалого часу спільно не проживають і спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Відповідно до вимог ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік забов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування для їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. А відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, встановлених судом, сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-28 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що з відповідачем зареєструвала шлюб 05 вересня 1997 року. Від спільного життя є неповнолітня дитина син - [PERSON], [INFO]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За причину розпаду сім»ї вказувала те, що подружні стосунки вони припинили на початку 2009 року та з того часу разом не проживають через погане ставлення відповідача до неї, розтрату коштів сім»ї (відповідач не працює, сім»ю не забезпечує) та те, що відповідач не приймає участі у вихованні та матеріальному утриманні дитини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За таких обставин, просила шлюб з відповідачем розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пославшись на обставини, вказані в позовній заяві, пояснивши крім цього, що на примирення вона не згодна, з початку 2009 року вони з чоловіком проживають окремо. Вона розмовляла з чоловіком перед судовим засіданням, він знає про час та день розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, судом були прийняті всі міри по належному його повідомленню, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, повернуте на адресу суду. Заслухавши пояснення позивачки, свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, копії свідоцтва про народження дитини, довідки АДБ, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони разом не проживають з 2009 року, на протязі даного часу спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, подружніх стосунків не підтримують. Відповідно до вимог ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік забов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування для їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. А відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, встановлених судом, сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що з відповідачем зареєструвала шлюб 06 травня 2006 року. Від шлюбу народилося синів [PERSON],[INFO], та [PERSON], [INFO] Вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося, причиною розлучення стала несумісність характерів та різні погляди на життя, через що стосунки стали складними та напруженими. Крім того, вказувала, що відповідач повністю усунувся від матеріального утримання сім»ї, почав зловживати спиртними напоями, на цьому грунті між ними виникали конфлікти та сварки, які проходили в присутності їх малолітніх дітей, і, з червня 2013 року вони проживають окремо. Спільного господарства та спільного бюджету не ведуть. Діти проживають разом з нею. Зазначала, що шлюб існує формально. Просила його розірвати. Крім того вказувала, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, на її звернення з даного приводу не реагує, а тому вона просить стягнути з нього аліменти на утримання малолітніх дітей, а саме по 643,00 грн. на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю, пославшись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, при цьому пояснив, що знайти роботу в селі важко, тому він і не надає матеріальної допомоги. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши свідоцтво про одруження, з якого вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, копію свідоцтв про народження дітей, з яких вбачається, що відповідач є їхнім батьком, та копій паспортів сторін, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування для їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. А відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, встановлених судом, сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ст. 184 СК України передбачені підстави визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до вимог вищевказаних статтей СК України, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей, в розмірі по 643,00 грн. на кожну дитину щомісяця. При цьому судом враховується та обставина, що відповідач офіційно ніде не працює, сталого та постійного заробітку немає, хоча і працездатний, допустивши негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць та стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 263,40 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що з відповідачем зареєструвала шлюб 07 грудня 2011 року. Від спільного життя народилася донька Валерія, [INFO] \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вказувала, що сімейне життя не склалося, через те, що вони перестали розуміти один одного, не могли дійти згоди щодо вирішення звичайних побутових питань, між ними часто виникали різного роду конфліктні ситуації через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, що призвело до взаємного відчуження, втрати почуття любові, поваги та довіри. Шлюбні стосунки між ним припинені в листопаді 2013 року, з цього часу разом вони не проживають, спільного господарства не ведуть. Спроби помиритися не дали позитивного результату. Спір про поділ майна відсутній. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пославшись на обставини, вказані в позовній заяві, пояснивши, що вони пробували з чоловіком помиритися, однак це не дало ніякого результату. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, погодився на розірвання шлюбу, при цьому пояснив, що вони тривалий час не живуть разом, а тому немає сенсу давати строк на примирення. В них різні характери. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, свідоцтва про народження дитини, копію паспорта позивачки та відповідача, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, подружніх стосунків не підтримують, на примирення сторони не згодні. Відповідно до вимог ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік забов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування для їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. А відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, встановлених судом, сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що з відповідачем зареєструвала шлюб 07 лютого 2011 року. Від шлюбу народилася донька Анастасія, [INFO]. Вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними , різні погляди на життя. З вересня 2014 року вони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, кожен живе своїм життям, а тому терміну на примирення не потрібно. Просила шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з»явилися, надавши суду заяви, з яких вбачається, що позивач позов підтримує, а відповідач позов визнає, просять справу слухати у їх відсутності. Дослідивши заяви сторін, письмові докази по справі, свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, свідоцтво про народження дитини, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, на протязі тривалого часу спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, на примирення не згодні. Відповідно до вимог ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування для їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. А відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, встановлених судом, сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved