Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом в якому зазначила, що з 2013 року вона перебувала в фактичних шлюбних відносинах з відповідачем [PERSON] . Від вказаних відносин сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося в зв`язку з несумісними характерами та різними поглядами на сімейне життя. На даний час сторони проживають окремо, спільного бюджету не мають. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, малолітня дитина в даний час проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні. Позивачка [PERSON] з урахуванням позовних вимог просить стягувати з [PERSON] на її користь на утримання дитини [PERSON] аліменти щомісячно в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Ухвалою суду від 11.06.2019 року провадження по вищезазначеній справі відкрито та ухвалено справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Таким чином, відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті Звенигородського районного суду Черкаської області. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2013 року. Від вказаних відносин сторони мають неповнолітню дитину, а саме: [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження якого, відповідач записаний як батько (а.с. 5). Між тим, [PERSON] зазначає про те, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та несумісними характерами, на даний час шлюбні стосунки не підтримують та проживають порізно, спільного бюджету немає, дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, батько дитини [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, ухиляється від її утримання, а її доходів не вистачає для забезпечення нормального життєвого рівня дитини. Згідно акту, складеного депутатом Звенигородської міської ради [PERSON] в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] від 03.06.2019 року, [PERSON] , 1993 року народження дійсно самостійно здійснює догляд за своїм сином [PERSON] ,2014 р.н., батько - [PERSON] участі у вихованні сина не здійснює, дитина перебуває на повному утриманні матері (а.с.9). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 цього Кодексу способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. [PERSON] та [PERSON] не домовилися про спосіб виконання обов`язку утримувати дитину, відповідач [PERSON] на даний час проживає окремо від дитини і тому, згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, є підстави присудити кошти на утримання дитини (аліменти) у частці від доходу відповідача, враховуючи вимогу позивача. Оскільки відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання спільної з позивачем дитини та домовленість між ними про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, з урахуванням вимог діючого законодавства, наданих позивачкою письмових доказів, при визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню, суд враховує той факт, що неповнолітня дитина перебуває на утриманні своєї матері [PERSON] , а також те, що відповідачем не представлено суду доказів, які б свідчили про існування в платника аліментів обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру стягуваних аліментів на утримання дитини, суд приходить до висновку, що в силу ст. 182 СК України з відповідача, який є батьком неповнолітньої дитини слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини щомісячно в розмірі 1/4 частин заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.190 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності зі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць. На підставі 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн. На підставі ст.ст. ст.180,181,182,183 СК України та

Outcome: approved