overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним вище позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебувають у шлюбі з 27.06.2015 року і мають двох спільних дітей. Сторони не досягли згоди щодо участі відповідача в утриманні дітей, тому позивачка просила стягувати аліменти у розмірі 1/2 частина щомісячного доходу відповідача. Позивачка в судове засідання не зявилася, проте надала суду заяву, в якій вказує, що позовні вимоги підтримує і просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина та доньки у розмірі 1/2 частина його щомісячного доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Справу позивачка просить слухати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, при цьому надав суду заяву, в якій зазначив, що повністю визнає позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] та сина [PERSON] у розмірі 1/2 частина його щомісячного доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розуміє наслідки визнання позову, проти задоволення позову не заперечує і просить слухати справу за його відсутності. Згідно зі ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи встановлено, що 27.06.2015 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчать записи у свідоцтві серії І-КЕ №131715. Після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище «Лой» на «Небожин». (а.с. 8) Повторно видані свідоцтва про народження серії І-КЕ №217585 та І-КЕ №217584 свідчать, що сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. (а.с. 6-7) Судом встановлено, що діти перебувають на утриманні матері і сторони не дійшли згоди щодо добровільної сплати аліментів відповідачем. Врахувавши вищезазначене, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб і є передбачені ст. ст. 180, 182 СК України підстави для стягнення аліментів, а розмір аліментів, які просить стягнути позивач є обґрунтованим, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти стягуються починаючи від дня подачі позову. З урахуванням положень п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», підпункту 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 даного Закону та ст. 88 ЦПК України, з відповідача має бути стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним вище позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач - [PERSON], з яким вона спільно проживає без реєстрації шлюбу з 28.11.2006 року. Враховуючи, що не досягли згоди з відповідачем щодо його участі в утриманні дитини, позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу відповідача щомісячно. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте надала суду заяву, в якій вказує, що позовні вимоги підтримує і справу просить слухати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, при цьому надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю,розуміє наслідки визнання позову, проти задоволення позову не заперечує і просить слухати справу за його відсутності. Згідно зі ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно записів у свідоцтві серії [NUMBER] сторони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 3) У довідці виконавчого комітету Карлівської міської ради зазначено, що сторони та їхній спільний неповнолітній син проживають разом. (а.с. 2) Судом встановлено, що дитина перебуває на утриманні матері і сторони не дійшли згоди щодо добровільної сплати аліментів відповідачем. Врахувавши вищезазначене, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб і є передбачені ст. ст. 180, 182 СК України підстави для стягнення аліментів, а розмір аліментів, які просить стягнути позивач - є обґрунтованим, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти стягуються починаючи від дня подачі позову. З урахуванням положень п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», підпункту 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 даного Закону та ст. 88 ЦПК України, з відповідача має бути стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним вище позовом, в якому свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21.02.2015 року. Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та дитини. Спору про розподіл майна та місце проживання дитини немає. Просила шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав зазначених в позові. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.02.2015 року, відповідно до актового запису № 39, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську реєстраційної служби Вознесенського міськрайоного управління юстиції у Миколаївської області 21.02.2015 року. Відповідно до актового запису про народження № 357 від 14.07.2015 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Фактично шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені, спору щодо розподілу майна та місце проживання дитини не має. Подружнє життя сторін не склалося через втрату почуття кохання та взаємоповаги. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та дитини, суд вважає доцільним розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON]. На підставі викладеного, ст.ст. 109, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним вище позовом до відповідача. Посилалася на те, що з відповідачем вона зареєструвала шлюб 23.08.2007 року. Від цього шлюбу у них дітей немає. Сторони з травня 2012 року не підтримують подружніх стосунків та припинили ведення спільного господарства. Основною причиною розпаду їхньої сім'ї стали різні погляди на сімейне життя, відсутність між ними взаєморозуміння щодо вирішення звичайних побутових питань, несумісність характерів. Вони втратили почуття любові один до одного. Примирення між ними неможливе. В даний час їх шлюб носить формальний характер, кожен із них фактично живе своїм особистим життям, а тому подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Спору про стягнення аліментів та поділ майна між ними немає. Просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Разом з тим, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який між ними зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції 23 серпня 2007 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №1455. Від шлюбу у них неповнолітніх дітей немає. Сторони з травня 2012 року не підтримують подружніх відносин, з вказаного часу разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сімя у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним вище позовом. Позивачка посилається на те, що вона є опікуном над внуком - [PERSON], [INFO]. Неповнолітня дитина проживає з позивачкою. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, в звязку з чим позивачка звернулася до суду про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно. У суд позивачка направила заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність. У суд відповідач направив заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Статтею 184 СК Укрїни визначено, що у випадку, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що з позивачем по справі проживає неповнолітній [PERSON], сам відповідач не працює, не має постійного місця проживання, проживає на пенсію, а тому суд задовільняє позовні вимоги, стягуючи з батька кошти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

позивачка звернулася до суду з вказаним позовом 11.07.2014р., мотивуючи свої вимоги тим, що 23 січня 1988 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований Бистрицькою сільською радою Кролевецького району Сумської області, актовий запис №2. Її дошлюбне прізвище - [PERSON]. Після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON]. Під час шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Дочка [PERSON] вже повнолітня. За час перебування у шлюбі з [PERSON] вони втратили любов та взаємоповагу один до одного, чоловік зловживає спиртними напоями, періодично вчиняє сварки в присутності дітей, застосовує щодо неї та до дітей фізичну силу. У їхніх відносинах не залишилось нічого спільного (інтересів, планів на майбутнє і т.д.). Кожен з них живе своїм життям і не переймається проблемами іншого. Це стало причиною того, що на протязі останнього року вони фактично припинили подружні стосунки. Хоча вони проживають разом в одному будинку, однак спільний побут їх не пов'язує, спільного господарства не ведуть. Чоловік зустрічається з іншою жінкою, що дає підстави вважати, що він їй зраджує. Вона вважає, що шлюб носить формальний характер і його збереження суперечить її інтересам та інтересам їхньої дитини. Наміру поновлювати подружні стосунки з відповідачем вона не має, а тому вважає недоцільним надавати їм строк на примирення. Спільне майно, придбане під час шлюбу, вони спробують поділити в добровільному порядку. Питання стягнення з відповідача аліментів буде вирішуватись окремо. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. При цьому вважає, що примирення між ними не буде, строк для примирення надавати недоцільно і вона наполягає на розірванні шлюбу. Після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище, судові витрати залишити за нею. Відповідач [PERSON], заперечуючи обставини, на які посилається позивачка в обгрунтування позовних вимог, пояснив, що на протязі тривалого часу позивачка безпідставно ревнує його до інших жінок, що і привело до розпаду сім'ї. Вважає примирення неможливими і не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 січня 1988 року, шлюб зареєстровано Бистрицькою сільською радою Кролевецького району Сумської області, актовий запис №2 (а.с.8). Дошлюбне прізвище позивачки- [PERSON]. Після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON]. Від шлюбу мають двоє дітей: [PERSON], [INFO], яка на даний час повнолітня та [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Подружні стосунки між сторонами припинені, вони не мають наміру їх поновлювати і обоє прийшли до висновку про неможливість збереження сім'ї. Таким чином, враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що звернення позивачки до суду відповідає положенням ст. 110 СК України і є достатні підстави для задоволення позову, враховуючи положення ст. 112 СК України. За клопотанням позивачки суд залишає судові витрати за нею. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, вимоги вмотивовано тим, що після смерті її чоловіка [PERSON] залишилося спадкове майно, яке він прийняв після смерті свого батька [PERSON], шляхом реєстрації та постійного проживання у будинку. При зверненні позивачкою до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав після смерті свого чоловіка їй було відмовлено, через відсутність правовстановлюючого документа на будинок. Просила визнати за нею право власності на спадкове майно. В судове засідання сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивачка на позові наполягає, представник відповідача з позовом згоден. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши добуті в судовому засіданні докази, вважає необхідним позов задовольнити. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 3), [INFO] помер [PERSON], який був сином померлого [PERSON] (а.с. 5) та чоловіком позивачки, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 6). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в [ADDRESS]. Спадщина після смерті [PERSON] була прийнята його сином [PERSON], шляхом реєстрації та постійного проживання у вищевказаному будинку, а після смерті [PERSON] його дружиною - позивачкою по справі. (а.с. 7, 8). При зверненні позивачки до Каховської районної державної нотаріальної контори з питань оформлення спадщини їй було відмовлено, оскільки позивачкою не надано документів, які б підтверджували право власності на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців (ст. 1216 ЦК України). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не витікає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлені позивачкою вимоги підлягають задоволенню, оскільки вона є єдиним спадкоємцем за законом, відмову від спадщини не заявляла та іншим чином визнати право власності на належне їй спадкове майно, яке залишилося після смерті чоловіка та складається з житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований у [ADDRESS], не має змоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом в інтересах недієздатного сина [PERSON], посилаючись на те, що він із відповідачкою перебуває в шлюбі з 06.11.1999 року, від спільного життя дітей не мають. Позивачка посилалася на те, що її син [PERSON] 15.05.2014 року переніс тяжкий інсульт, в результаті якого втратив здатність розмовляти, читати писати, він є інвалідом 1 групи «А», не взмозі працювати, не може орієнтуватися у простих життєвих ситуаціях, не усвідомлює наслідків своїх дій, не може керувати ними, та потребує постійного стороннього догляду. Згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 11.10.2016 року [PERSON] визнано недієздатним, а [PERSON] призначено його опікуном. Сторони з січня 2015 року припинили сімейно-шлюбні стосунки, ведення спільного господарства, з того часу [PERSON] проживає в м.Біла Церква разом з своїми батьками, дружина не цікавиться його становищем, не спілкується ні зі своїм чоловіком, ні з його батьками, жодного разу не провідала його в лікарні, відкрито заявила, що не хоче доглядати за ним та жити з ним. Водночас його дружина скориставшись статусом дружини в шлюбі та безпорадним станом свого чоловіка, маючи при собі всі документи шахрайськими методами успішно розпродала спільне майно подружжя та привласнила спільні кошти, а це протирічить інтересам підопічного [PERSON], а тому позивачка просила розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON]. В судове засідання позивачка не з»явилась про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, направила до суду заяву в якій просила справу розглядати у її відсутності, свої вимоги підтримала, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд на підставі ст.224 ЦПК України вважає за необхідне провести заочний розгляд даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.5 ст.110 СК України опікун має право пред»явити позов про розірвання шлюбу, якщо цього вимагають інтереси того з подружжя, хто визнанний недієздатним. В судовому засіданні було встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06.11.1999 року, від спільного життя дітей не мають. Причиною розпаду сім»ї стало те що відповідачка залишила свого чоловіка, який з 2015 року є інвалідом і визнаний недієздатним, вони не підтримують подружніх стосунків, сімя розпалася остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам позивача. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь держави належить стягнути 640,00 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було у 2000 році розірвано. В період шлюбу у них [INFO] року народилася донька [PERSON]. В даний час сталося так, що донька після закінчення навчання в школі планує здобувати вищу освіту за кордоном. З огляду на цю подію вона має намір навесні 2014року виїхати разом з донькою до Польщі. Враховуючи, що на виїзд дитини за кордони необхідна згода батька, вона наразі не може її отримати поскільки вже більше 13 років вони не спілкуються. Просить суд постановити рішення, яким дозволити без згоди відповідача виготовлення проїзних документів (або паспорту) для виїзду неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] за межі України та надати дозвіл на самостійний виїзд доньки до Республіки Польща без згоди батька - відповідача по справі, до досягнення нею повноліття. Позивач в судовому засіданні не з»явилася, однак подала до суду письмову заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити, справу розглядати без її участі; не заперечувала щодо вирішення справи в заочному порядку. Відповідач в призначений час в судове засідання не з»явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини: Згідно свідоцтва про народження сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Шлюб сторони розірвали у 2000 році. В зв»язку із тим, що неповнолітня [PERSON], [INFO] після закінчення навчання в школі планує здобувати вищу освіту за кордоном - вона має намір навесні 2014 року виїхати за межі України до Польщі. Відповідно до п. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в»їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини за кордон провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Оцінив та дослідив усі докази по справі в їх сукупності, з урахуванням сімейних обставин між сторонами та за відсутності вмотивованої відмови відповідача у наданні згоди на виїзд дитини за кордон, вимоги позивачки на думку суду є обґрунтованими та такими, що відповідають інтересам дитини, оскільки в разі не виїзду позивачки разом з дитиною за кордон може суттєво вплинути на майбутнє дитини, в зв»язку із чим підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial