Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом в якому вказала, що 04 листопада 2004 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу з відповідачем є неповнолітні діти: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Діти проживають з позивачкою. Відповідач на теперішній час проживає окремо від сімї, фактично мешкає з іншою жінкою. Будь-яких утримань по виконавчим документам з відповідача не проводиться. Відповідач постійного місця роботи не має, але отримує пенсію у звязку з інвалідністю, є інвалідом 3-ї (робочої) групи. В звязку з викладеними обставинами, позивачка просить суд стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], уродженця с. В.Яблунька Турківського району Львівської області, проживаючого [ADDRESS], ІПН: [NUMBER], паспорт [NUMBER], виданий Турківським РВ УМВС України в Львівський області від 22 січня 1999 року на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] щомісячно у розмірі 1/6 частині з усіх видів доходу (заробітку), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму, починаючи з дня подання цієї заяви та до настання дитиною повноліття; а також на утримання дочки [PERSON], [INFO] щомісячно у розмірі 1/6 частині з усіх видів доходу (заробітку), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму, починаючи з дня подання цієї заяви, а з 13 березня 2018 року, тобто набуття повноліття сином [PERSON] щомісячно у розмірі 1/4 частині з усіх видів доходу (заробітку), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму до настання дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не зявилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги, та просила їх задовольнити в повному обсязі, проти розгляду справи за відсутності відповідача (заочного розгляду) не заперечує. Відповідач про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак в судове засідання не з'явився, причини його неявки суду невідомі, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у справі матеріалів та доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги позивачки, підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття, а також за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліментів) присуджуються в долі від доходу його батька або матері у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В матеріалах справи відсутні відомості щодо будь-яких вищезазначених обтяжень у відповідача у матеріальному або сімейному становищі. Згідно до ст. 48 Конституції України, кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сімї, що включає достатнє харчування, одяг житло. Таким чином, приймаючи до уваги, сімейний та матеріальний стан сторін, суд вважає за можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу (заробітку), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину, починаючи з 17 березня 2014 року. Щодо зміни розміру аліментів після досягнення сином [PERSON] повноліття, то відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. За таких обставин заявлені позивачкою вимоги в частині зміну розміру аліментів на утримання дочки [PERSON], після досягнення сином [PERSON] повноліття, є необґрунтованими та не можуть бути задоволені, оскільки зазначене питання підлягає вирішенню відповідно до приписів ст. 192 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial