Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку. Свої вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем [PERSON] вони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та перебуває на її утриманні. У зв`язку з досягненням сином повноліття, з 29.10.2021 року припинено стягнення аліментів на утримання сина, проте він продовжує навчання в ДНЗ «Сумський хіміко-технологічний центр професійно-технічної освіти» на І курсі денної форми навчання. Оскільки син самостійного доходу не має, потребує матеріальної підтримки для придбання продуктів харчування, одягу, канцелярії та літератури для навчання, оплати проїзду в транспорті та іншого. Відповідач не бажає надавати матеріальну допомогу сину в добровільному порядку, від спілкування ухиляється, батьківські обов`язки повністю ігнорує. У судове засідання позивачка не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, відзиву на позов не подав. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без його участі. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). На даний час [PERSON] є повнолітнім та згідно довідки № 495 від 27.09.2021 встпуи 01.09.2021 року до ДНЗ «Сумський хіміко-технологічний центр професійно-технічної освіти» і зараз навчається на І курсі денної форми навчання. Буде випущений 30.06.2022 року (а.с. 12). У зв`язку з навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги, так як навчається на денному відділенні, ніде не працює, у нього відсутні власні кошти та він знаходиться на утриманні матері. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син які продовжують навчання. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище [PERSON] , який потребує матеріальної допомоги, знаходиться на утриманні матері, яка несе витрати на придбання продуктів харчування, одягу, проїзд до навчального закладу та інше. Відповідач є працездатним, повинен влаштовувати своє життя так, щоб забезпечувати себе та надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, якимй навчається та потребує матеріальної допомоги. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , який навчається, в розмірі ј частини заробітку відповідача, щомісяця, на весь період навчання сина, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Такий розмір аліментів буде розумним, достатнім, справедливим і відповідатиме інтересам повнолітнього сина, який навчається, при цьому не порушуватиме прав та інтересів відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 908,00 грн.

Outcome: approved