Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, який мотивує тим, що 25 липня 2015 року близько 22.00 год., [PERSON] знаходячись на автостанції м. Перечин, знайшла належну їй пластикову кредитну картку «ПриватБанку» № 5168755609932492, яку привласнила, та за її допомогою, знаючи пін-код до картки, умисно, таємно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, того ж дня через банкомат ПАТ КБ «ПриватБанк» «Лісохімкомбінат» в м. Перечин зняла кошти в сумі 4 160 грн., а близько 22.30 год. ще 2 080 грн., а також 26 липня 2015 року близько 23.00 год. через банкомат ПАТ КБ «ПриватБанк» «ЖД Вокзал» в м. Ужгороді 2 561 грн., чим спричинила позивачці, із врахуванням суми комісії за зняття коштів, матеріальну шкоду на загальну суму 8 801 (вісім тисяч вісімсот одну) грн. 00 коп.. У звязку із вказаними злочинними діями відносно відповідачки було відкрито кримінальне провадження №12015070130000362 по обвинуваченню останньої у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. 23 листопада 2016 року між позивачкою і відповідачкою укладено угоду про примирення, відповідно до якої [PERSON] визнала свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення і зобовязалася відшкодувати позивачці заподіяну матеріальну шкоду протягом 6 (шести) місяців з дня ухвалення відповідного вироку судом. 23 листопада 2016 року дану угоду затверджено вироком Перечинського районного суду Закарпатської області. На даний час відповідачка завданої шкоди не відшкодувала, сплативши лише 1000 (одну тисячу) грн. 00 коп.. Решту суми 7801 (сім тисяч вісімсот одну) грн. 00 коп. майнової шкоди відповідачка так і не сплатила, тому просить суд позов задовольнити. У судове засідання позивачка не зявилася, однак подала заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить такі задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не зявилася, хоча про час і місце такого повідомлялася належним чином, причину неявки не повідомила, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 цього Кодексу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 23 листопада 2016 року [PERSON] визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов'язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання. Також встановлено, що потерпілій [PERSON] внаслідок злочинних дій [PERSON] було завдано майнову шкоду в розмірі 8 801 (вісім тисяч вісімсот одну) грн. 00 коп., з яких остання у добровільному порядку повернула тільки 1000 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Оскільки [PERSON] відповідно до затвердженої вироком суду угоди про примирення майнову шкоду, завдану злочином, відшкодувала тільки частково, тому враховуючи доведеність її вини у викраденні грошових коштів, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому у порядку ч. 3 ст. 88 ЦПК України має підстави стягнути із відповідачки у дохід держави судовий збір у сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved