Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що 01 березня 2004 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Орлинівській сільській [PERSON] району, актовий запис № 04, від якого вони мають синів: Вадима, [INFO], Андрія, [INFO] та Валерія, [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого зникла повага один до одного, що й привело до розпаду їхньої сімї. Сімейно-шлюбних стосунків та ведення спільного господарства вони не припиняли, але вона на примирення не згідна, на розірванні шлюбу наполягає, вважаючи, що збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їхніх малолітніх дітей. Просить після розірвання шлюбу синів: Вадима, [INFO], Андрія, [INFO] та Валерія, [INFO] залишити проживати з батьком. В судове засідання позивачка не зявилася, про час, день розгляду справи повідомлена належно, проте подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позов, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Любачевська», а також витрати понесені нею по сплаті судового збору залишити за нею. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належно повідомлений, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позов визнав в повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 01 березня 2004 року сторони зареєстрували шлюб у Орлинівській сільській [PERSON] району, актовий запис № 04, від якого вони мають синів: Вадима, [INFO], Андрія, [INFO] та Валерія, [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого зникла повага один до одного, їх шлюб носить лише формальний характер, хоча сімейно-шлюбних стосунків та ведення спільного господарства вони не припиняли, однак позивачка вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам та інтересам їхніх дітей і просить суд розірвати шлюб між подружжям. Спору щодо місця проживання дітей між сторонами не має. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн. суд вважає за необхідне залишити за позивачкою, оскільки вона про це просить суд. Враховуючи наведене,

Outcome: approved