Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 21.06.2008 року уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до уточнених позовних вимог просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини щомісячно у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду з позовом та до повноліття дитини. Сторони в судове засідання не зявились. Позивачка звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності, просить стягувати аліменти на утримання доньки щомісячно по 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача, починаючи з моменту звернення до суду з позовом та до повноліття дитини. Відповідач звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав та надає згоду сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини доходів. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, та яка проживає з матірю. Також матеріалами справи, встановлено, що [PERSON] працує в Управлінні поліції охорони в Одеській області на посаді молодшого інспектора БПО № 3. Згідно довідки про доходи [PERSON] отримав дохід за період з 01.03.2016 року по 31.08.2016 року у розмірі 33\~294 гривні 42 копійки. Таким чином, на утриманні позивачки знаходиться дитина, а батько повинен приймати участь у матеріальному забезпеченні дитини, яка такої допомоги потребує. В силу статті 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються ч.3 ст.181 СК України згідно якої встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, з усіх видів доходів батька дітей відповідно п.1 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженим Постановою КМУ від 26 лютого 1993 р. N 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Відповідно до розяснень, що надані у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) ії матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. В силу ч.1 ст. 191 ЦПК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи аліментний обовязок батька дитини, відсутності даних щодо наявності у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, що відповідач працевлаштований та має постійний дохід, та згоду сторін щодо розміру аліментів, суд вважає можливим стягувати з відповідача на користь матері дитини на її утримання щомісячно аліменти у розмірі по 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до повноліття дитини. Відповідно ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає необхідним покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць з дати звернення позивачки до суду.

Outcome: approved