Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з 14 січня 1999 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та 23 травня 2012 року шлюб між ними було розірвано, на теперішній час вони проживають окремо. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], народження [INFO] року, який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку не надає, хоча він працює та має стабільний дохід, спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 14 частки з усіх видів його доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 14 частки з усіх видів його доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач до судового засідання не з'явився. Позивачкою було заявлено клопотання про допит відповідача за місцем його мешкання. Відповідач на виконання ухвали Авдіївського міського суду Донецької області від 16 вересня 2013 року був допитаний Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області, суду пояснив, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 14 частини з усіх видів його доходів. Наслідки визнання позову, передбачені ст.174 ЦПК України, відповідачу роз'яснені. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Суд, вислухав позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних обставин. Сторони перебували у шлюбі з 14 січня 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] Сторони розірвали шлюб 23 травня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеської області від 11 червня 2013 року, сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], народження [INFO] року. В свідоцтві про народження дитини батьком зазначено відповідача. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча працює, та має стабільний заробіток. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України - при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що син-Євген, проживає з матір'ю, яка перебуває у скрутному матеріальному становищі. Щодо відповідача, позовні вимоги позивачки визнав у повному обсязі та не заперечував проти задоволення позовних вимог. Інших обставин, що мають істотне значення по справі при визначені розміру аліментів відповідач суду не довів. Окрім того, відповідач визнав позовні вимоги позивачки і він не заперечує виплачувати на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 14 частини з усіх видів його доходу щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Тому, аналізуючи усі докази в їх сукупності, суд вважає за можливе стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], народження [INFO] року у розмірі 14 частини з усіх видів його доходів щомісяця до повноліття дитини

Outcome: approved