Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають спільних дітей - [PERSON], [INFO] та малолітнього [PERSON], [INFO]. Останні роки сторони по справі не можуть проживати разом як сім'я, виконувати сімейні обов'язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, постійно сперечаються. Відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує постійні скандали в присутності дитини та в присутності сторонніх людей, що принижує честь і гідність. Від постійних суперечок і скандалів погіршилося самопочуття позивачки, вона та малолітня дитина перебуває в постійному стресі. В результаті спільних розмов позивачка прийшла до висновку, про те, що розлучення це єдиний вихід для того, щоб побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сім'ю спільної малолітньої дитини. Крім того на даний час позивачка змушена сама утримувати та виховувати малолітнього сина, одночасно працювати за для матеріального забезпечення себе та спільної дитини, при тому, що вона отримує заробітну плату в розмірі 2500,00 грн., якої загалом недостатньо для належного, необхідного та достатнього забезпечення і утримання як малолітнього сина так і свого особистого проживання. В зв'язку з вищевикладеним позивач просить суд: розірвати шлюб зареєстрований між нею та відповідачем по справі та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з моменту звернення до суду з позовом і до досягнення сином повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги, підтримала в повному обсязі з вищенаведених підстав. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив суд постановити рішення про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, про що подав суду письмову заяву. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 25 листопада 1995 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Ізяславського районного управління Хмельницької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 208 (а.с.5). Від вказаного шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6). Враховуючи те, що збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин сторін неможливо, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів, то судом встановлено наступне. Відповідач не у достатній мірі піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, належного матеріального утримання дитині не забезпечує. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За приписами ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як вбачається з поданої позовної заяви, яка не заперечується відповідачем, спільні діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивачка утримує малолітню дитину - [PERSON], [INFO], одноособово, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини не заперечує. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивач на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи зазначені вимоги Закону, а також те, що позивач звільнена від оплати судових витрат при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, суд вважає за необхідне стягнути судові витрати з відповідача на користь держави, а саме 551,20 грн. судового збору, крім того, судовий збір сплачений позивачкою в частині позовних вимог про розірвання шлюбу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 112, 150, 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved