Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання зареєстрованого з відповідачем 23.05.2009 р. шлюбу, від якого вони мають двох малолітніх синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося через несумісності характерів, різні погляди на сімейне життя, втрати порозуміння між подружжям, через нехтування відповідачем сімейними цінностями, через, що між подружжям виникали сварки, шлюбні відносини між ними на даний час фактично припинилися з вересня 2016 року, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просила розірвати шлюб. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 22.05.2017 року за клопотанням відповідача сторонам надавався строк для примирення. Позивач у судовому засіданні після строку на примирення позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на розірванні шлюбу категорично наполягала, вказавши, що відновлення шлюбних відносин не відбулось, їх сім'я остаточно розпалась та її зберегти вже неможливо. Діти на теперішній час проживають з нею, спору їх місце проживання з відповідачем у них немає, спору про майно подружжя також не мають, утримання дітей на даний час позивач забезпечує в добровільному порядку. Відповідач в судовому засіданні після спливу строку на примирення позовні вимоги визнав, просив розірвати зареєстрований з позивачем шлюб. Додав, що діти будуть мешкати з позивачкою, проти чого він не заперечує, спору щодо спільного майна подружжя на теперішній час вони не мають, Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, за таких підстав. Згідно із ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно із вимогами ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 травня 2009 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 516, що підтверджено свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 23.05.2009 р. Від подружніх відносин сторони мають двох малолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені з вересня 2016 р. через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття любові і поваги один до одного. На час розгляду справи діти мешкають з позивачем, проти чого не заперечує позивач. Спору про розподіл майна між сторонами на момент розгляду справи не має. Судом приймалися заходи до збереження сім'ї сторін у справі, але в судовому засіданні достовірно встановлено, що наданий для примирення сторін строк результатів не дав та не привів до відновлення шлюбних відносин, позивач категорично заперечує проти перебування у шлюбі з відповідачем та наполягає на його розірванні. Відповідач також погодився на розірвання шлюбу. Відповідно до 51 ч.1 Конституції України, ст. 24 ч. 1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приписами ст. 24 ч. 1 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Згідно ст.115 ч.2 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили підлягає направленню до Подільського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб від 23 травня 2009 р. № 516, складеному Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві. На підставі викладеного, ст.51 Конституції України, ст.ст.3, 24, 105 ч.3, 112, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved