Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Позивачка звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог у своїй позовній заяві позивачка посилалася на те, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі з 30 жовтня 2010 року, який було розірвано 21 травня 2013 року рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області. Від шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини не бажає, чим ставить її з дитиною у скрутне матеріальне становище. Позивачка надала суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутність, свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач надав суду письмові заперечення, де позов визнав частково та просив стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 350 гривень щомісячно, посилаючись на те, що на даний час у нього є нова сім*я. Від шлюбу з іншою жінкою у нього є неповнолітня донька: [PERSON], [INFO], яка знаходиться на його утриманні. Його дружина - [PERSON], також знаходиться на його утриманні, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною і не працює. Крім того, він офіційно не працевлаштований так, як проживає у сільській місцевості, де дуже важко знайти постійну роботу, інших доходів, крім державної допомоги по догляду за дитиною, їх сім*я не має. Їхні батьки допомагають їм матеріально. Від утримання доньки: [PERSON], він ніколи не ухилявся та не відмовлявся. На її утримання він щомісячно надавав матеріальну допомогу у добровільному порядку, оплачував вартість одягу, іграшок, харчування і тому подібне. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у шлюбі з 30 жовтня 2010 року, який було розірвано 21 травня 2013 року рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області. Від шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. У добровільному порядку відповідач кошти на утримання дитини не надає. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 09 березня 2011 року Романівською сільською радою Луцького району Волинської області, батьком [PERSON], є [PERSON] ( а.с. 3). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі вищевикладеного, враховуючи всі вивченні судом обставини, матеріальний стан позивачки та той факт, що на утриманні у відповідача знаходиться неповнолітня донька: [PERSON], [INFO], від шлюбу з іншою жінкою, що підтверджується свідоцтвом про її народження Серії [NUMBER], виданого 09 січня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, суд вважає за необхідне частково задовольнити вимоги позивачки, стягнувши з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки: [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку ( доходів ) щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилання відповідача на те, що на його утриманні крім дитини знаходиться і його дружина - [PERSON], яка на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною, що він сам офіційно не працює, оскільки проживає у сільській місцевості, де дуже важко знайти роботу, що інших доходів, крім державної допомоги по догляду за дитиною, їх сім*я не має, на думку суду не можуть бути підставою для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 350 гривень. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: partial