Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем з тих підстав, що сімейне життя у них не склалося, оскільки між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння в зв»язку з різними поглядами на сімейне життя та сімейні обов»язки. Відповідач не приймає належної участі у веденні домашнього господарства і їхні конфлікти носять постійний характер, в зв»язку з чим вона звернулася в суд з даним позовом. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, зіславшись на вищевикладені обставини. При цьому додатково пояснила, що вона категорично наполягає на розірванні шлюбу, оскільки в них з відповідачем виявилися різні погляди на сімейне життя та сімейні обов»язки. Вже більше півроку вони проживають окремо, відповідач сім»єю не цікавиться, матеріально не забезпечує, не спілкується з дітьми. Вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим, їхні сімейні відносини носять формальний характер, а вона не бажає надалі перебувати в такому шлюбі та просить не надавати строк на примирення, оскільки це результату не дасть. Просила позов задоволити, укладений з відповідачем шлюб розірвати, неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], 19.06.2009 року, залишити з нею на проживанні, її прізвище після розірвання шлюбу змінити на дівоче «Паньків» та покласти на неї всі судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання на виклик суду повторно не з»явився та не повідомив про причини своєї неявки, хоч був належно повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення йому рекомендованих поштових відправлень. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що дану справу слід розглянути в порядку заочного провадження і заявлений позов належить до задоволення, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 112 ч.2 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Свідоцтво про шлюб серії І-НМ № 044365, видане ввідділом РАЦС Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області 17.11.2007 року (а.с. 5), підтверджує, що сторони по справі 17 листопада 2007 року зареєстрували шлюб, актовий запис № 233. Про те, що від цього шлюбу у них 12.07.2008 року народилася дочка [PERSON], а 19.06.2009 року син [PERSON], свідчать свідоцтва про їх народження серії І-НМ № 101515 від 15.07.2008 року та серії І-НМ № 130958 від 25.06.2009 року, видані відділом РАЦС Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області (а.с. 8-9). В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні відносини, що привело до припинення сімейних відносин та розпаду їхньої сім»ї. Як стверджує позивачка, вони з відповідачем вже більше півроку проживають окремо, сімейних відносин не підтримують, вона зберегти сім»ю не бажає і категорично наполягає на розлученні, оскільки відповідач сім»єю не цікавиться, матеріально не забезпечує, не спілкується з дітьми і у них різні погляди на сімейне життя та сімейні обов»язки. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задоволити, укладений між [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвати, неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], 19.06.2009 року, залишити з нею на проживанні, її прізвище після розірвання шлюбу змінити на дівоче «Паньків» та за клопотанням позивачки покласти на неї судові витрати в даній справі. На підставі викладеного, ст.ст. 105,109,110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved