Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі з 12.05.2012 року, від якого сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. З червня 2018 року сторони не підтримують шлюбні стосунки. Позивачка вказувала на те, що дитина проживає з нею та повністю перебуває у неї на утриманні, відповідач ухиляється від матеріального забезпечення доньки, у зв'язку з чим просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 15 000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 05.11.2018 року у вказаній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк. Відзив мотивував тим, що з моменту припинення шлюбних відносин він добровільно допомагав матеріально утримувати дитину, купував необхідні речі, продукти, сплачував за харчування в садочку та ін. Крім того, відповідач вказує, що не має можливості сплачувати аліменти в сумі 15 000 грн., однак не заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій в якій уточнила свої позовні вимоги, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій повністю визнав уточнені позовні вимоги, згоден на стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 12.05.2012 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. З матеріалів справи вбачається, що дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні що підтверджується Актом про підтвердження факту проживання від 10.09.2018 року, підписаним громадянами: [PERSON], [PERSON], [PERSON], за адресою [ADDRESS]. Батько дитини, відповідач по справі, добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.09.2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Як передбачено ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] є працездатним за віком та станом здоров'я, тобто, є спроможним надавати матеріальну допомогу своїй доньці. За ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, в даному випадку з 25.09.2018 року. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір належить стягнути з відповідача на користь держави в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved