Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом обґрунтовуючи тим, що сімейні відносини з відповідачем припинилися в квітні 2015 року у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, поваги, розходження поглядів на сімейні відносини. Спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. Мають спільну дочку [PERSON] [INFO], котра проживає з нею. Просить розірвати шлюб укладений з відповідачем 01 листопада 2011 року який зареєстрований виконавчим комітетом Тисівської сільської ради, Болехівської міської ради Івано-Франківської області, актовий запис №25. Після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] та дочку на проживання з нею. Перед судовим засіданням позивачка подала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду. Відповідач в судове не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, однак належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, про, що підтверджується повідомленням Укрпошти, де зазначено, що відповідач відмовився від одержання поштової кореспонденції (а.с.41) та не надав відзив на позов. З урахуванням думки позивача та положень ст.280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, з'ясувавши фактичні обставини справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони з 01 листопада 2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.5). В сторін є дочка: [PERSON], [INFO] (а.с.6). Дитина проживає з матір'ю- позивачкою по справі. (а.с.7) Шлюб сторін не склався, у подружжя виявилися різні погляди на життя. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини справи. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, оскільки їхні сімейні відносини носять тільки формальний характер, тому шлюб між ними має бути розірваний. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.55 цього ж Кодексу дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної поваги, любові, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. За ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушення прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При таких обставинах суд вважає за необхідне позов задоволити, укладений між [PERSON] та [PERSON] шлюб який зареєстрований 01 листопада 2011 року виконавчим комітетом Тисівської сільської ради, Болехівської міської ради Івано-Франківській області, актовий запис № 25 - розірвати, неповнолітню дочку залишити проживати з позивачкою, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до приписів глави 8 розділу І ЦПК України. Судові витрати в справі, а саме: сума сплаченого судового збору в розмірі 640 грн. та 10 грн. витрат за послуги банку, підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивачки. На підставі ст.ст.110-120СК України та

Outcome: approved