Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом в обґрунтування якого посилається на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому у відділі реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області 22.09.2007 року. У шлюбі в них є двоє малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дітей, його допомога носить нерегулярний та нестабільний характер і є недостатньою для забезпечення належних умов проживання та виховання дітей. Відповідач є працездатним, його стан здоровя та матеріальне становище дозволяють надавати матеріальну допомогу на утримання малолітніх дітей, проте не робить цього. На підставі наведеного, позивачка в позовній заяві просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття, а також аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення донькою [PERSON], [INFO], трирічного віку. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила його задоволити, а також пояснила, що працює вихователем в дитячому садочку, отримує мінімальну заробітну плату, а тому утримувати дітей немає можливості. Кошти, які їй надавав відповідач вона відмовилась приймати, оскільки не знала на скільки це законно, а також не хотіла щоб відповідач їй дорікав цією матеріальною допомогою, тому вирішила вирішити дане питання в судовому порядку. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково, а саме в чатсині щодо стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% (як встановлено чинним законодавством) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Що стосується аліментів на утримання дружини позивачки [PERSON], представник відповідача заперечила з тих підстав, що у відповідача є боргові зобовязання по банківському договору, які він зобовязаний сплачувати до травня 2018 року, тому сплата аліментів і на дітей і на дружину призведе до погіршення його матеріального становища. Крім того, зазначила, що відповідачем надавались кошти на утримання дітей, однак позивачка їх не прийняла. На підтвердження вищевикладеного, представником відповідача надано копію договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0336/[NUMBER] від 30.05.2017 року, довідку про отримувану відповідачем заробітну плату упродовж 6 місяців поточного року, копії фіскальних чеків від 06.07.2017 року та від 04.08.2017 року. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивачку та представника відповідача, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задоволити частково, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, які проживають разом з матірю та знаходяться на її утриманні. Діти потребують матеріальної допомоги на їх утримання. Відповідач намагався добровільно надавати таку допомогу, проте така не була прийнята позивачкою у позасудовому порядку, що підтверджується фіскальними чеками від 06.07.2017 року в сумі 3543 грн. та від 04.08.2017 року в сумі 3543 грн., а також самою позивачкою в судовому засіданні. Відповідач не заперечує проти задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання дітей у запропонованому позивачкою розмірі, що підтримано також його представником у судовому засіданні. Що стосується мінімального розміру аліментів, який позивачка просить визначити в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то суд враховуючи інтереси неповнолітньої дитини та вимоги ч.2 ст.182 СК України, яка згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року зазнала змін, вважає за необхідне визначити такий в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Щодо аліментів на утримання дружини позивачки [PERSON], суд вважає, що в даній частині позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Позивачка є працездатною, працює та отримує заробітну плату, а у відповідача є боргові зобовязання по банківському договору, які він зобовязаний сплачувати до травня 2018 року в розмірі 2923,82 грн. щомісяця, готовий сплачувати аліменти на утримання дітей, тому стягнення аліментів на утримання дружини на думку суду призведе до погіршення матеріального становища відповідача. З врахуванням обставин справи, положення чинного законодавства, що регулює правовідносини пов'язані зі сплатою аліментів, обов'язку відповідача утримувати малолітніх дітей, принципу законності, суд приходить до висновку, що в силу ст.ст. 180-184 СК України з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивачки на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 22.05.2017 року і до досягнення дітьми повноліття, а у решті позовних вимог відмовити. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 640 гривень.

Outcome: approved