overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташованим в селі Воробіївка по вулиці Дружби №13, Полонського району, Хмельницької області. В обґрунтування вимог вказувала, що 06.02.2015 року померла її мати [PERSON] та 05.04.2015 року помер батько [PERSON] після смерті яких відкрилась спадщина на вказаний будинок та господарські споруди, однак позивачка не може оформити спадщину в нотаріальній конторі, оскільки відповідно до довідки про право власності, яка видавалась у звязку з відчуженням будинку, а також записом в господарській книзі сільської ради за №412 та раніше діючому законодавстві купівля-продаж в ісільській місцевості здійснювалась сільськими радами. У договорі купівлі-продажу від 09.10.1990 року не зазначено номер житлового будинку, вулиці та належним чином не здійснена реєстрація права власності в Полонському БТІ, що підтверджується листом Полонського БТІ за № 365 від 15.05.2017 року. Після смерті батьків, позивачка прийняла спадщину шляхом подачі нотаріусу заяви, що підтверджується копією заяви, витягом зі спадкового реєстру, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки. Крім позивачки, спадкоємцем на спадкове майно є сестра [PERSON], але вона відмовилась від отримання спадщини, однак позивачка не може оформити спадщину на житловий будинок, оскільки на домоволодіння відсутній належно оформлений правовстановлюючий документ, тому змушена звернутись з цього приводу до суду. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали та просили такий задовольнити. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, подав суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, позов слід задовольнити. Встановлено, що мати позивачки за життя було придбано вищевказаний будинок на підставі договору купівлі-продажу, але у вказаному договорі не було зазначено номеру будинку та назви вулиці, не проведена реєстрація в БТІ. Оскільки свого життя батьками [PERSON] не було виготовлено правовстановлюючий документ на вказане житло, що унеможливлює спадкоємиці оформити спадщину в нотаріальній конторі. Про належність будинку названій особі свідчать дані технічного паспорту. Після смерті спадкодавця, позивачка як спадкоємець за законом, відповідно до ст.ст.1217, 1268 ЦК України, набула право власності в цілому на вказане житло.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок та господарській споруди, що розташовані в с. Білецьке по вул. Центральній, 51, Полонського району Хмельницької області. В обґрунтування вимог вказував, що на підставі договору купівлі-продажу від 30 травня 1995 року, посвідченого державним нотаріусом Полонської державної нотаріальної контори 31 травня 1995 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1287, його батькові [PERSON] належало вказане житло. У 2013 році батько помер та після його смерті він, у встановлений шестимісячний строк, подав до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, але не може оформити спадщину на житловий будинок з господарськими спорудами, оскільки договір купівлі-продажу не було зареєстровано у виконавчому комітеті [PERSON] сільської ради народних депутатів згідно вимог ч.2 ст.227 ЦК УРСР, тому він змушений звернутись з цього приводу до суду. Зазначив, що інші спадкоємці на прийняття спадщини після смерті [PERSON] не претендують. В судове засідання позивач не з`явився, доручив представляти свої інтереси [PERSON]А, котрий його позов підтримав та просив задовольнити. Відповідачка [PERSON] та представник третьої особи в судове засідання також не з`явилися, подали письмові заяви, в яких просили розгляд справи проводити у їхній відсутності та вказали, що проти позову не заперечують. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, позов слід задовольнити. Встановлено, що житловий будинок та господарській споруди, що розташовані в с. Білецьке по вул. Центральній, 51, Полонського району Хмельницької області, на підставі договору купівлі-продажу від 30 травня 1995 року, посвідченого державним нотаріусом Полонської державної нотаріальної контори 31 травня 1995 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1287, належали [PERSON]. 21 жовтня 2013 року [PERSON] помер та після його смерті відкрилася спадщина на належне йому житло, на котре він за життя не зареєстрував право власності у виконавчому комітеті [PERSON] сільської ради народних депутатів. Даний житловий будинок спадкодавцем було придбано у період шлюбу з [PERSON], який 23 червня 2011 року було розірвано та остання не наполягає на оформленні своєї частки майна належного їй на праві спільної сумісної власності подружжя. Вказані обставини стверджуються наступними доказами: даними договору купівлі-продажу від 30 травня 1995 року, довідки комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації, виданої 21 липня 2015 року за № 278, технічного паспорту на житловий будинок, свідоцтва про смерть [PERSON], копії спадкової справи № 387/2014 від 25 грудня 2014 року, з яких вбачається, що вказаний вище житловий будинок належав для покійного [PERSON], однак право власності на нього не було зареєстровано належним чином. Позивачка в шестимісячний термін після смерті батька подала в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, тому вона, як спадкоємець за законом першої черги, відповідно до ст.ст.1217, 1261 ЦК України, набула право власності вцілому на вказане житло.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку № 159 площею 3,6365 га, в тому числі рілля 3,6365 га, в порядку спадкування за законом, яка розташована на території Великоберезнянської сільської ради Полонського району Хмельницької області, та була виділена для її покійної матері [PERSON]. В обґрунтування вимог вказувала, що її мати померла 17 березня 2003 року та згідно протоколу розподілу земельних часток (паїв) між працівниками та пенсіонерами ВСАТ «Новоселицьке» вона була включена до списку осіб, які мають право на земельну ділянку. В звязку з тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку не видавався, вона, тобто позивачка, як спадкоємиця за законом позбавлена можливості оформити спадщину в нотаріальній конторі, а тому змушена звернутися з цього приводу до суду. При цьому, зазначала, що інших спадкоємців після смерті матері немає та вона прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. В судове засідання сторони не з`явилися, їхні представники подали письмові заяви, в яких просили розгляд справи проводити у їхній відсутності, а представник відповідача також вказав про визнання позову [PERSON] Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 17 березня 2003 року померла [PERSON] Відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) ВСАТ «Новоселицьке», затвердженого розпорядженням голови Полонської районної державної адміністрації № 128/2006-р від 27 березня 2006 року, покійна включена у список осіб, які мають право на земельну ділянку, зокрема за № 159 площею 3,6365 га, в тому числі рілля 3,6365 га, що розташована на території Великоберезнянської сільської ради Полонського району Хмельницької області. Дані обставини стверджуються вказаним розпорядженням райдержадміністрації та додатками до нього, а також повідомленням відділу Держгеокадастру у Полонському районі за вих. № Н-90/0-4/19-16 від 19.01.2016 року. Після смерті матері позивачка, як спадкоємиця за законом, прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Однак, в звязку з тим, що на земельну ділянку не видавався правовстановлюючий документ, [PERSON] позбавлена можливості в даний час отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у нотаріальній конторі. За вказаних обставин, суд вбачає за можливе, відповідно до ст.ст.529, 548, 549 ЦК України, визнати за позивачкою, як спадкоємицею за законом першої черги, право на земельну ділянку, що належала її покійній матері [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку № 43 площею 3,3366 га, в тому числі рілля 3,3366 га, в порядку спадкування за законом, яка розташована на території Великоберезнянської сільської ради Полонського району Хмельницької області, та була виділена для її покійного чоловіка [PERSON]. В обґрунтування вимог вказувала, що її чоловік помер 30 вересня 2002 року та згідно протоколу розподілу земельних часток (паїв) між працівниками та пенсіонерами ВСАТ «Новоселицьке» він був включений до списку осіб, які мають право на земельну ділянку. В звязку з тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку не видавався, вона, тобто позивачка, як спадкоємиця за законом позбавлена можливості оформити спадщину в нотаріальній конторі, а тому змушена звернутися з цього приводу до суду. При цьому, зазначала, що вона прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. В судове засідання сторони не з`явилися, їхні представники подали письмові заяви, в яких просили розгляд справи проводити у їхній відсутності, а представник відповідача також вказав про визнання позову [PERSON] Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 30 вересня 2002 року помер [PERSON] Відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) ВСАТ «Новоселицьке», затвердженого розпорядженням голови Полонської районної державної адміністрації № 128/2006-р від 27 березня 2006 року, покійна включена у список осіб, які мають право на земельну ділянку, зокрема за № 43 площею 3,3366 га, в тому числі рілля 3,3366 га, що розташована на території Великоберезнянської сільської ради Полонського району Хмельницької області. Дані обставини стверджуються вказаним розпорядженням райдержадміністрації та додатками до нього, а також повідомленням відділу Держгеокадастру у Полонському районі за вих. № К-87/0-6/19-16 від 19.01.2016 року. Після смерті чоловіка позивачка, як спадкоємиця за законом, прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Однак, в звязку з тим, що на земельну ділянку не видавався правовстановлюючий документ, [PERSON] позбавлена можливості в даний час отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у нотаріальній конторі. За вказаних обставин, суд вбачає за можливе, відповідно до ст.ст.529, 548, 549 ЦК України, визнати за позивачкою, як спадкоємицею за законом першої черги, право на земельну ділянку, що належала її покійному чоловікові [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 3,2344 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом, яка розташована на території Малошкарівської сільської ради Полонського району Хмельницької області, та належала її покійній сестрі [PERSON]. В обґрунтування вимог вказувала, що її сестрі [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку у вказаному розмірі серії [NUMBER] від 16 червня 2006 року, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. [INFO] сестра померла, однак за життя вона втратила оригінал державного акту, що унеможливлює позивачці як спадкоємиці за законом оформити спадщину в нотаріальній конторі, тому вона змушена звернутися з цього приводу до суду. При цьому, зазначала, що інших спадкоємців після смерті сестри немає та на час її смерті вони проживали разом та були зареєстровані в [ADDRESS]. В судове засідання позивачка не з`явилася, доручила представляти свої інтереси [PERSON], котрий при розгляді справи позов підтримав та просив його задовольнити із вказаних вище підстав. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явилися, подали суду письмові заяви про визнання позову та розгляд справи без їхньої участі. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази, суд вважає позов слід задовольнити. Встановлено, що для [PERSON] за її життя Полонською районною державною адміністрацією було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 16 червня 2006 року площею 3,2344 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Малошкарівської сільської ради Полонського району Хмельницької області, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], про що свідчать дані листа відділу Держгеокадастру у Полонському районі за вих. № 6-06-04/512 від 19.10.2015 року. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті позивачка як спадкоємиця за законом у встановлений законодавством шестимісячний строк подала в Полонську державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, що стверджується даними витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 39920173. Оскільки [PERSON] за життя втратила державний акт на право власності на земельну ділянку, про що позивачкою зроблено відповідне оголошення у місцевій газеті «Новий шлях» від 08 жовтня 2015 року № 41 (10145) та загублений державний акт вважається недійсним, що унеможливлює для [PERSON] в даний час отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. За вказаних обставин, суд вбачає за можливе, відповідно до ст.ст.1217, 1268 ЦК України, визнати за позивачкою право на земельну ділянку, що належала покійній [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом розміром 1,82 умовних кадастрових гектари, що перебувала у бувшому КСП «Колос» та розташована за межами території Бражинецької сільської ради Полонського району, Хмельницької області, яка належала її покійній двоюрідній тітці [PERSON]. В обґрунтування вимог вказувала, що її тітці [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) у вказаному розмірі серії ХМ № 018486, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 378 від 12.07.1997 року. [INFO] року тітка померла, однак за життя вона втратила оригінал сертифікату, не отримавши державного акту, що унеможливлює позивачці як спадкоємиці за законом оформити спадщину в нотаріальній конторі, тому вона змушена звернутися з цього приводу до суду. При розгляді справи позивачка та її представник позов підтримали та просили його задовольнити із вказаних вище підстав. Представник відділу Держземагенства в судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Представник сільської ради Гречанівський О. позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає позов слід задовольнити. Встановлено, що для [PERSON] за її життя було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) в розмірі 1,82 умовних кадастрових гектари із земель бувшого КСП «Колос» села Бражинці Полонського району, про що свідчать дані листа відділу Держземагенства у Полонському районі за вих. № 07-03/01002/503 від 12.03.2014 року. [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті позивачка як спадкоємиця за законом прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, про що свідчать дані довідки Бражинецької сільської ради Полонського району за № 252 від 05.06.2014 року, пояснення сільського голови с. Бражинці та покази свідків [PERSON], [PERSON], котрі зазначили, що позивачка після смерті своєї тітки дійсно забрала з будинку померлої для власного користування предмети побуту, також користувалася її земельною ділянкою. Оскільки сертифікат про право на земельну частку (пай) втрачено, в зв`язку з чим було зроблено відповідне оголошення у місцевій газеті «Новий шлях» від 19 грудня 2013 року та загублений сертифікат вважається недійсним, що унеможливлює для [PERSON] в даний час отримати свідоцтво про право на спадщину, та в послідуючому державний акт про право власності на земельну частку (пай). За вказаних обставин суд вбачає за можливе відповідно до ст.ст.524, 530, 549 ЦК 1963 року визнати за позивачкою право на земельну частку (пай), що належала покійній [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом розміром 2,41 умовних кадастрових гектари, що перебувала у бувшому КСП ім. Котовського та розташована на території Микулинської сільської ради Полонського району, Хмельницької області, яка належала її покійному брату [PERSON]. В обґрунтування вимог вказувала, що її брату [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) у вказаному розмірі серії ХМ № 0095794. [INFO] року брат помер, однак за життя він втратив оригінал сертифікату, не отримавши державного акту, що унеможливлює позивачці як спадкоємиці за законом оформити спадщину в нотаріальній конторі, тому змушена звернутися з цього приводу до суду. В судове засідання позивачка не з`явилася, доручила представляти свої інтереси [PERSON], котрий позов [PERSON] підтримав та просив його задовольнити із вказаних вище підстав. Представник сільської ради в судове засідання також не з`явився, подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Представник відділу Держземагенства Окорська О. позов визнала, пояснила, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), а також свідоцтво про право на спадщину за законом, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) тощо. Вказала, що видача дублікатів втрачених сертифікатів законодавством не врегульована та навіть при наявності загубленого сертифікату у позивачки, відділ не видав б державний акт на землю, так як позивачці необхідно було б до вказаного сертифікату додати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає позов слід задовольнити. Встановлено, що для [PERSON] за його життя було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) в розмірі 2,41 умовних кадастрових гектари із земель бувшого КСП ім. Котовського села Микулин Полонського району, про що свідчать дані листа відділу Держземагенства у Полонському районі за вих. № 07-07-04/2776 від 20.12.2013 року. [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті позивачка як спадкоємиця за законом прийняла спадщину, про що 15 листопада 2013 року подала до Полонської державної нотаріальної контори відповідну заяву, що стверджується даними інформаційних довідок зі Спадкового реєстру та витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Оскільки сертифікат про право на земельну частку (пай) втрачено, в зв`язку з чим було зроблено відповідне оголошення у місцевій газеті «Новий шлях» від 30 травня 2013 року та загублений сертифікат вважається недійсним, що унеможливлює для [PERSON] в даний час отримати свідоцтво про право на спадщину, та в послідуючому державний акт про право власності на земельну частку (пай). За вказаних обставин суд вбачає за можливе відповідно до ст.ст.524, 530, 549 ЦК 1963 року визнати за позивачкою право власності на земельну частку (пай), що належала покійному [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], що в селі Дубовий Гай, Полонського району, Хмельницької області. В обґрунтування вимог вказувала, що 04.04.2016 року померла її мати [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина на вказану квартиру, однак позивачка не може оформити спадщину в нотаріальній конторі, оскільки у свідоцтві про право власності на житло, виданого 08.02.2001 року на імя [PERSON] не зазначено номер квартири, номер будинку, не відображена вулиця, не зроблена деталізація району, області та належним чином не здійснена реєстрація права власності в Полонському БТІ. Після смерті матері, позивачка прийняла спадщину шляхом подачі нотаріусу заяви, що підтверджується копією заяви, витягом зі спадкового реєстру, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки. Крім позивачки спадкоємців на спадкове майно немає нікого, але вона не може оформити спадщину на житловий будинок, оскільки на домоволодіння відсутній належно оформлений правовстановлюючий документ, тому змушена звернутись з цього приводу до суду. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала суду заяву в якій позов підтримала та просила такий задовольнити і розгляд справи проводити у її відсутності. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, подав суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, позов слід задовольнити. Встановлено, що мати позивачки за життя приватизувала квартиру в селі [PERSON], для неї було видано свідоцтво про право власності на житло від 08.02.2001 року, але у вказаному свідоцтві не було зазначено номеру квартири, номеру будинку та назви вулиці. Реєстрація в БТІ проведена також без деталізації, лише село [PERSON]. Рішенням сесії Новоселицької сільської ради №15 від 18.01.2007 року було надано назву вулиці Зелена в селі Дубовий Гай, та за свого життя [PERSON] не було виготовлено правовстановлюючий документ на вказане житло, що унеможливлює спадкоємиці оформити спадщину в нотаріальній конторі. Про належність квартири названій особі свідчать дані технічного паспорту, довідкою №1751 від 21.10.2016 року старости Полонської міської ради обєднаної територіальної громади Хмельницької області, проте, що квартира №3 в будинку по вулиці Зелена с. Дубовий Гай рахується за померлою [PERSON]. Після смерті спадкодавця, позивачка як спадкоємець за заповітом, відповідно до ст.ст.1217, 1268 ЦК України, набула право власності в цілому на вказане житло.

Outcome: approved