Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивачка звернулася до Головного Управління Національної поліції в Запорізькій області, треті особи: [PERSON], [PERSON] про зняття арешту з майна, вказавши, що [INFO] помер її чоловік, [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/3 частку квартири [ADDRESS], яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло №420 від 08.06.2005 року, виданого Ленінською районною адміністрацією Запорізької міської ради. Позивач [PERSON] своєчасно звернулася до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини після померлого [INFO] [PERSON], однак, отримавши Витяг з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 56877304 було встановлено, що ухвалою б/н від 01.09.2000 року слідчого відділу Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області було накладено арешт на спірну квартиру [ADDRESS], де власником вказаний [PERSON]. Хто такий [PERSON] і яке відношення він має до спірної квартири, позивачу не відомо. Позивач звернулася до органу, який накладав арешт, а саме Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області, який листом № 7412/46/04-2016 від 13.06.2016р. повідомив, що згідно наявних обліково - реєстраційних документів за 2000 рік жодної кримінальної справи де б фігурувала квартира [ADDRESS] та (або) прізвище [PERSON] (в якості потерпілого, свідка, підозрюваного, обвинуваченого) не порушувалась та до суду не спрямовувалась. 07.11.2015р. Закон України «Про міліцію» втратив чинність. На підставі Закону України «Про національну поліцію» УМВС України в Запорізькій області ліквідовано, утворено Головне Управління Національної Поліції в Запорізький області, який фактично є правонаступником міліції. На звернення позивача до Головного Управління Національної Поліції в Запорізький області з проханням зняти арешт з квартири, але отримала відмову. Згідно повідомлення вих.01-29/2889/2016 від 16.05.2016р. за підписом в.о. голови Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя за період з 01.01.1999р. по 31.12.2006р. кримінальних справ за обвинуваченням [PERSON] до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя не надходило та судом не розглядалося. Вважає, що даний арешт накладений безпідставно і у теперішній час встановити причини та підстави його накладення не можливо. [PERSON], вказаний як власник спірної квартири ніколи не мешкав у ній та не був зареєстрований, оскільки квартира до її приватизації 08.06.2005р. [PERSON], [PERSON] і [PERSON] належала Запорізькій міській раді і була приватизована на усіх зареєстрованих у ній осіб. Позивач просить суд звільнити з-під арешту, накладеного ухвалою б/н від 01.09.2000 року слідчим відділом Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області на квартиру [ADDRESS], де власником вказаний [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просить позов розглядати без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Треті особи в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна» спори про право цивільне, пов'язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], чоловік позивача, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. ). Після його смерті відкрилася спадщина на 1/3 частку квартири [ADDRESS], яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло №420 від 08.06.2005 року, виданого Ленінською районною адміністрацією Запорізької міської ради (а.с. ). Позивач [PERSON] своєчасно звернулася до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини після померлого [INFO] [PERSON], однак, отримавши Витяг з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 56877304 було встановлено, що ухвалою б/н від 01.09.2000 року слідчого відділу Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області було накладено арешт на спірну квартиру [ADDRESS], де власником вказаний [PERSON]. Хто такий [PERSON] і яке відношення він має до спірної квартири, позивачу не відомо. Позивач звернулася до органу, який накладав арешт, а саме Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області, який листом № 7412/46/04-2016 від 13.06.2016р. повідомив, що згідно наявних обліково - реєстраційних документів за 2000 рік жодної кримінальної справи де б фігурувала квартира [ADDRESS] та (або) прізвище [PERSON] (в якості потерпілого, свідка, підозрюваного, обвинуваченого) не порушувалась та до суду не спрямовувалась. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна» при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з'ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно додержуючись при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів (статті 58, 59 ЦПК). [PERSON], вказаний як власник квартири [ADDRESS] ніколи не мешкав у ній та не був зареєстрований, оскільки квартира до її приватизації 08.06.2005р. [PERSON], [PERSON] і [PERSON] належала Запорізькій міській раді і була приватизована на усіх зареєстрованих у ній осіб, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло №420 від 08.06.2005 року, виданого Ленінською районною адміністрацією Запорізької міської ради. Відповідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. [PERSON] є спадкоємицею першої черги після смерті чоловіка [PERSON] у відповідності до ст.1261 ЦК України, як дружина померлого. У відповідності до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Таким чином, суд вважає за необхідне зняти арешт. На підставі викладеного та

Outcome: approved