Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 22.01.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №4. Від шлюбу в них є син [PERSON], [INFO]. Позивачка просить розірвати шлюб посилаючись на те, що сімейні стосунки між ними не склалися через те, що протягом останнього року відповідач почав жити у своє задоволення, вживати алкогольні напої, проводити весь свій вільний час з друзями. Останній рік він ніде не працює, жодної допомоги на утримання сім'ї не надає. Внаслідок чого, між ними почали виникати сварки. Позивачка зазначила, що намагалася вплинути на поведінкучоловіка, однак він не бажає змінювати своє ставлення до сім'ї. За таких обставин вона вимушена проживати окремо у своїх батьків. Відповідач проживає окремо від сім'ї вже більше року, шлюбні відносини між ними припинилися, як ведення спільного господарства. За таких обставин їх сім'я перестала існувати, фактично розпалась, шлюб став носити лише формальний характер. Позивачка переконана, що подальше спільне життя, збереження шлюбу та примирення між ними неможливе. Позивачка в судове засідання подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб, а розгляд справи проводити у її відсутності. Просила строк на примирення не надавати. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про шлюб та свідоцтва про народження, 22.01.2013 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №4. Від шлюбу в них є син [PERSON], [INFO]. Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. В силу ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як передбачено ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх сина, оскільки встановлено факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння, вони більше року проживають окремо, припинили сімейні стосунки, тому їхній шлюб є формальністю, яку зберігати не доцільно. Суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно, відновити її вже неможливо і тому шлюб необхідно розірвати.. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок.

Outcome: approved