Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Позивачка звернулася до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, стягнути аліменти на утримання дитини, та визначити місце мешкання дитини з нею, пояснює що, шлюб зареєстрований 16 березня 2002 року, міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 181. Від шлюбу сторони мають дитину- доньку [PERSON] [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стало те, що у сторін різні погляди на життя, постійні сварки та негаразди в сім'ї призвели до втрати почуттів кохання та взаємо порозуміння. Шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться. В подальшому однією сім'єю проживати не бажають. Також позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, мотивуючи тим, що відповідач не надає допомоги на утримання дитини, а дитина мешкає з позивачкою, яка не може в повному обсязі забезпечити дитину. Позивачка просить стягнути аліменти в сумі 30 відсотків з усіх видів доходу. Позивачка також зазначає, що дитини мешкає з моменту народження разом з нею, тому просить визначити місце мешкання дитини разом з нею. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивачка надала заяву про розгляд за її відсутності. Відповідач належним чином повідомлявся про час та дату судового засідання в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд продовжує розгляд справи в порядку заочного провадження та ухвалює заочне рішення. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і правовідносини сторін, відповідача належним чином було повідомлено про місце і час судового засідання, позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідача та ухваленні заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд розглядає справу у відсутність відповідача, відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Статтями 10,11,60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони посилаються,я к на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч.1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб від 16 березня 2002 року, виданого 16 березня 2002 року, міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 181, сторони вступили в зареєстрований шлюб. За час сумісного проживання між сторонами виникали постійні свари та негаразди, що негативно відображалося на їх стосунках. Сторони на даний час однією сім'єю не проживають, сімейних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, характер взаємостосунків, що склалися, свідчить про повний розпад сім'ї. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, що має істотне значення. Сторони однією сім'єю не проживають, в майбутньому не бажають існувати як одна сім'я. Відповідно до свідоцтва про народження від 07 лютого 2003 року серія [NUMBER], міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 336 батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] Згідно ст. 8 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя до свого житла і кореспонденції. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року дитина має право на фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток. Згідно ст. 28 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року дитина має право на освіту. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідача проживає окремо. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан і здоров'я, та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів на інших членів родини чи інших осіб. Виходячи з вищевикладеного суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки, а саме стягнути з відповідача суму аліментів в розмірі 1\\4 частини доходу щомісячно . Приймаючи таке рішення, суд виходив з того, що позивачка зазначила, що відомості про його роботу в неї відсутні. Тому суд, враховуючи всі обставини, вважає справедливим призначити суму 1\\4 частини всіх видів заробітку. Відповідно до висновку про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] [INFO] від 30.07.2015 року № 396 місцем мешкання дитини визначено разом з матір'ю. Судом досліджено заява неповнолітньої [PERSON], де вона висловила бажання мешкати з матір'ю. Ухвалюючи рішення про задоволення позову в цій частині, суд враховує, що позивач з донькою тривалий час проживає окремо від відповідача і спір зі сторони батька, з приводу проживання дитини з матір'ю відсутній та заперечення на позов від відповідача не надійшло. [PERSON] позитивно характеризується за місцем роботи, має достатній сталий заробіток, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Враховуючи все вищевикладене, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення аліментів, такими, що підлягають частковому задоволенню, інші вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного вище,

Outcome: partial