Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття та стягнути витрати по наданню юридичної допомоги. Позов мотивує тим, що 19.07.2007 року уклала шлюб з відповідачем, у шлюбі з відповідачем 22.12.2008 року народилася дочка. Позивачка зазначає, що відповідач ухиляється від обов»язку по утриманню дитини, хоч може її утримувати. Вже п»ять років сторони не проживають разом. Спочатку відповідач відбував покарання, але вийшовши з місця позбавлення волі до сім»ї не повернувся, проживає разом з іншою жінкою, до дочки навідується дуже рідко, грошей на її утримання не надає, не цікавиться за які кошти позивачка утримує дочку. Відповідач добровільно не надає коштів на утримання дочки, не працює офіційно, має мінливий та нерегулярний заробіток, а тому стягнення аліментів просить проводити у твердій грошовій сумі. Позивачка в судове засідання не з»явилася, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоч належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.. Заперечень на позовну заяву від відповідача не поступило. За таких обставин суд вважає, що можливо розглянути справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1\~ст. 224 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, не здійснюючи відповідно до ч.2 с.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії І-СГ № 184925 шлюб між сторонами укладено 19.07.2007 року, зареєстрований виконавчим комітетом Рихтицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області (а/с 6). З матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про народження серії І-СГ № 181539, виданого відділом РАЦС міста Дрогобича Дрогобицького МРУЮ Львівської області, встановлено, що у сторін є спільна дитина, дочка [PERSON], 22.12.2008 р.н.( а/с 5). Обовязок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Згідно ч.1,2 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено у 2016 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2016 року - 1330 гривень, з 1 травня - 1399 гривень, з 1 грудня - 1496 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення, а саме дітей віком до 6 років: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень, з 1 грудня - 1313 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1637 гривень. Батьки повинні нести витрати на утримання дитини в рівних частинах, тому суд вважає, що розмір аліментів, який слід стягувати з відповідача у твердій грошовій сумі повинен становити половину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Суд переконаний, що позивачка потребує допомоги на утримання дитини, тому вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, яка виховує дитину і відповідача - платника аліментів (є працездатною особою, молодого віку, спроможний платити аліменти), і визначає їх в розмірі 765 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову 12.05.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, що на думку суду, на даний час буде відповідати інтересам дитини, враховуючи її вік та матеріальні потреби, можливості відповідача. Поряд з цим, суд вважає за необхідне розяснити, що ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, - що не позбавляє позивачку чи відповідача права за наявності вказаних підстав та доказів звернутись до суду з таким позовом. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Згідно п.48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014р. №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 10 від 10.05.2016 року (а.с.1) позивачем [PERSON] здійснено оплату за складання позовної заяви в сумі 100 грн. Оскільки вимоги позивачки підлягають до задоволення, суд стягує з відповідача в користь позивача понесені нею та документально підтверджені витрати на правову допомогу, що є судовими витратами відповідно до п.2 ч.3.ст.79 ЦПК України. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial