Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, щомісячно, до 04.07.2018 року. В обґрунтування зазначає, що сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. На теперішній час сторони мешкають окремо, шлюб між ними розірваний. Відповідач сплачував аліменти на утримання доньки до досягнення нею повноліття. Наразі донька навчається на першому курсі відділення Фармація КВУ Мелітопольський медичний коледж Запорізької обласної ради і потребує матеріальної допомоги. Відповідач в добровільному порядку допомогу не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює та отримує пенсію. Тому, позивачка змушена звернутися до суду з позовом. Позивачка в судове засідання не з»явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Визнає позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. /а.с. 7/. Дитина проживає разом з матірю, про що свідчить довідка голови квартального комітету Мелітопольської міської ради народних депутатів від 18.11.2016 року. /а.с. 13/. Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідач [PERSON] позов визнав в повному обсязі, а згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З урахуванням викладених обставин, аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не порушує прав, свобод, інтересів інших осіб, у зв»язку з чим позов підлягає задоволенню, тому з відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходу/, щомісяця, починаючи з 21.11.2016 року і до закінчення Дарєю навчання, але не більше як до досягнення нею 23-х років. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved