Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути аліменти з [PERSON] на утримання дитини, яка продовжує навчання. Позов мотивовано тим, що вона з відповідачем є батьками [PERSON] , [INFO] , яка досягла повноліття та навчається у комунальному закладі «Бериславський медичний фаховий коледж» Херсонської обласної ради. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на навчання доньки не надає. У зв`язку з тим, що домовленості щодо утримання дитини, яка продовжує навчання між ними не досягнуто, позивачка вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. В судовому засіданні позивачка на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 4000,00 грн. від дня подачі заяви і до закінчення навчання. В судовому засіданні відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, надав заперечення на позовну заяву та пояснив, що має на утриманні ще одну неповнолітню дитину 2013 року народження, наразі перебуває на обліку у МЦЗ як безробітний, сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 4000,00 грн. він не має змоги. Від третьої особи [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги позивачки підтримує. Суд, заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 3). Згідно свідоцтва про зміну імені донька позивачки і відповідача змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 10). [PERSON] досягла повноліття [INFO] , проте навчається у комунальному закладі «Бериславський медичний фаховий коледж» Херсонської обласної ради на денній формі навчання за спеціалізацією «Сестринська справа» на контрактній основі, термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року (а.с. 11). Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка зазначає, що відповідач не надає їй матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчатися, тим самим не виконує свого батьківського обов`язку щодо її утримання. При цьому, відповідач є працездатною особою, матеріально забезпечений та може надавити її у розмірі 4000,00 грн. щомісячно. З матеріалів справи вбачається, що відповідач має на утриманні неповнолітню доньку від цивільного шлюбу - [PERSON] , [INFO] , також наразі відповідач не працює та перебуває у Державній службі зайнятості як безробітний, офіційно не був працевлаштований у Російській Федерації, що підтверджується інформацією, що зберігається в базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» (а.с. 35-38). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Чинним законодавством України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов`язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв`язку між батьками й дитиною (кровний зв`язок між батьками та дитиною або зв`язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 ст. 200 Сімейного кодексу України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 200 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує положення статті 182 Сімейного кодексу України, те, що [PERSON] є повнолітньою, продовжує навчання на денному відділенні у комунальному закладі «Бериславський медичний фаховий коледж» Херсонської обласної ради, тому з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання [PERSON] на період її навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 грн., починаючи з 04 червня 2021 року до 30 червня 2022 року. Відхиляючи вимогу про стягнення аліментів у розмірі визначеному позивачкою зазначає, що суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Так, аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні та надані сторонами на підтвердження своїх позовних вимог та заперечень, при визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття чи закінчення навчання і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя, також враховує розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також приймаючи до уваги обов`язок відповідача утримувати свою дитину на підставі наведених вище норм закону, а тому суд вважає, що заявлений позивачкою розмір аліментів в сумі по 4000,00 грн. щомісячно, є завищеним. Суд вважає, що 2500,00 грн. на утримання повнолітньої доньки є саме тим розміром аліментів, який відповідає вимогам розумності та є співмірний витратам, які мають нести обоє батьків. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 567,50 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial