Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи тим, що 23.09.2008 року померла її бабуся [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у виді житлового будинку та двох земельних ділянок. 26.12.2003 року [PERSON] склала заповіт, яким все належне їй майно заповіла своєму онуку [PERSON], який помер 20.04 2013 року так і не прийнявши спадщину. Позивачка зазначила, що у звязку з існуванням заповіту не зверталася до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини й через те, що не проживає в одній місцевості ані з померлою ані з відповідачем та померлим братом, не знала, що спадкоємець за заповітом не прийняв спадщину. Тому вважаючи вказані обставини поважною причиною пропуску нею строку для прийняття спадщини, позивачка просила визначити їй додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Ухвалою судового засідання від 01.02.2016 року до участі в справі залучено у якості третьої особи без самостійних вимог [PERSON] Представник позивачки адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову з підстав його необґрунтованості та безпідставності. Державним нотаріусом Скадовського нотаріального округу Херсонської області надіслано лист з проханням розглядати справу без його участі, позицію щодо заявлених позовних вимог не висловлено. [PERSON], будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Суд, заслухавши доводи та заперечення учасників цивільного процесу, розглянувши подані документи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, приходить до таких висновків. Згідно ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 60, ч. 1 ст. 61 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає в день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» розяснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються онуками [PERSON], яка померла 23.09.2008 року, а [PERSON] являється її правнуком та сином [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: житловий будинок з надвірними і господарськими будівлями по вул. Садовій, 24, в с. Красне Скадовського району Херсонської області, земельну ділянку площею 0,1850 га для обслуговування житлового будинку по вул. Садовій 24, в с. Красне Скадовського району, та земельну ділянку площею 4,11 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується матеріалами спадкової справи. [PERSON] за заповітом від 26.12.2003 року заповіла все належне їй майно [PERSON], який помер 20.04.2013 року. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивачка, як на поважність причин пропуску нею строку для прийняття спадщини зазначала, що у звязку з її обізнаністю про заповіт не зверталася із заявою про прийняття спадщини й так як не проживає в одній місцевості з померлими [PERSON] та [PERSON], не знала та не могла знати, що спадкоємець за заповітом не прийняв спадщину. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Таким чином суд вважає, що наведені позивачкою причини пропуску нею строку для прийняття спадщини не є поважними, а наявність заповіту не обмежує права іншого спадкоємця, який бажає прийняти спадщину на подання відповідної заяви й будь-яких перешкод у позивачки для вчинення вказаної дії з моменту відкриття спадщини не встановлено. Крім того, як вбачається з рішення апеляційного суду Херсонської області від 22.07.2014 року в цивільній справі за апеляційною скаргою [PERSON] на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 12.03.2014 року у справі за позовом [PERSON] до Красненської сільської ради Скадовського району Херсонської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, [PERSON] на момент розгляду вказаної справи вже було відомо про смерть [PERSON] Тоді як з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, звернулася до суду в жовтні 2015 року. З огляду наведеного, оцінюючи належність та допустимість кожного доказу окремо, достатність і взаємний звязок у їх сукупності, суд не вбачає підстав для задоволення позову, оскільки позивачкою не доведено, що неприйняття нею спадщини у визначений законодавством строк було повязано з обєктивними, непереборними, істотними труднощами на вчинення цих дій.

Outcome: dismissed