Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалось, через відсутність взаєморозуміння між ними та постійні сварки, спільне господарство не ведеться, фактичні шлюбні відносини припинені. Позивачка направила до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце його проведення сповіщався належними чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку, що причини неявки відповідача є неповажними та є підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: свідоцтво про шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] від 14.01.2003 р., прізвище дружини після укладення шлюбу «Щербань», серія 1-ЖД № 336099; копія паспорту [PERSON] Судом в ході судового розгляду справи було встановлено, що 14.01.2003 р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований Новосільською сільською радою Ренійського району Одеської області, актовий запис № 1. Після укладання шлюбу прізвище позивачки було змінено на «Щербань». Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідач відмовляється від розірвання шлюбу, тому позивачка звернулась до суду із даним позовом. Позивачка у позовній заяві зазначила, що сумісне життя з відповідачем не склалося через розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Відповідач влаштовував постійні сварки, в тому числі в присутності сторонніх людей і в громадських місцях, що ображало честь та гідність позивачки. Від постійних суперечок і скандалів поступово погіршувалось самопочуття позивачки, вона постійно перебувала в стані стресу. Крім того відповідач матеріально не забезпечував сім?ю, не бажав влаштовуватись на роботу, у звязку з чим весь тягар забезпечення сім?ї лежав на плечах позивачки. Спільне господарство не ведеться, фактичні шлюбні відносини припинені з липня 2007 р. Позивачка не бажає зберегти шлюб, примирення не можливе, тому подальшого сенсу у збереженні шлюбу немає. Суперечок про поділ спільного майна на даний час не має. Згідно ст.. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ст.. 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась, примирення неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально - правові підстави шлюбу.

Outcome: approved