Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що [PERSON], [INFO] є її онуком та сином її сина [PERSON] і його померлої дружини [PERSON]. Онук [PERSON] постійно знаходився з позивачкою та її чоловіком [PERSON], у них завжди були дуже гарні стосунки, вони легко знаходили спільну мову, незважаючи на різницю у віці, у них ніколи не виникало приводів для конфліктів. Позивачка має власний будинок, отримує пенсію і матеріально забезпечена. Починаючи з березня 2015 року у позивачки з відповідачкою почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні онука, його відвідуванні. Відповідачка та особи, які проживають разом з нею, почали створювати штучні перешкоди нормальному спілкуванню позивачки з її онуком. З часу призначення [PERSON] опікуном над малолітнім [PERSON] позивачка намагалася мирним шляхом врегулювати спір, налагодити зв'язок з онуком, приймати участь у його вихованні, утриманні, розвитку здібностей та забезпечувати всім необхідним для нормального розвитку та становлення. Однак, всі намагання позивачки призводять лише до конфліктів, оскільки відповідачка не бажає її присутності і створює перешкоди, через які позивачка не може зустрічатися з онуком. На думку [PERSON], її права, як бабусі, є порушеними. Тому вона звернулася з заявою до комісії з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській райдержадміністрації Київської області, яка 18.09.2015 року в своєму рішенні №4 рекомендувала [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод у спілкуванні та вихованні малолітнього [PERSON] Однак, відповідачка ігнорує рішення комісії та продовжує чинити перешкоди позивачці у спілкуванні з онуком. Позивачка зазначає, що через такі протиправні дії відповідачки вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. [PERSON] просить зобов'язати [PERSON] не перешкоджати їй брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з онуком [PERSON] та визначити способи її участі у вихованні онука, а саме: мати побачення у перший та третій тиждень кожного місяця з 15 години п'ятниці до 08 години понеділка за місцем проживання позивачки; спільно відпочивати з онуком у червні і половині липня; необмежено спілкуватися з онуком особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між позивачкою та онуком; у разі, якщо святкові дні припадають на день побачення позивачки з онуком або цей день передує дню побачення, або є наступним після нього, то такі дні онук має проводити з бабусею [PERSON]; в день побачення з онуком позивачка має право забирати [PERSON] з дому [PERSON] особисто. Крім цього, позивачка просить зобов'язати відповідачку при проведенні медичного огляду онука повідомляти їй та не перешкоджати її участі у медичному огляді онука, зобов'язати [PERSON] за два дні до дня зустрічі позивачки з онуком надавати їй точну інформацію про фактичне місце перебування дитини, а у разі настання таких змін повідомляти про це її особисто на наступний день з дня настання таких обставин, а також стягнути з відповідачки судові витрати. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] позов підтримали з тих же підстав та просили задовольнити. В останнє судове засідання позивачка та її представник не з'явилися, позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідачки - [PERSON] в судовому засіданні 19.05.2016 року позов визнала частково, а саме не заперечувала щодо спілкування позивачки з онуком та заперечувала щодо спілкування дитини з батьком, в останнє судове засідання представник відповідачки не з'явився. Відповідачка в судове засідання жодного разу не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена, надала письмові заперечення від 08.01.2016 року, в яких просила слухати справу без її участі та участі її представників. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав лист в якому зазначив, що [PERSON], як бабуся, [PERSON], як дідусь та [PERSON], як батько малолітнього [PERSON], [INFO], мають право спілкуватися зі своїм онуком та сином і брати участь у його вихованні. Крім цього, батько дитини почуває себе набагато краще та з позитивною динамікою йде на одужання, тому [PERSON] повинен спілкуватися з рідним батьком, щоб в подальшому повернутись на виховання в біологічну сім'ю. Представник третьої особи просив задовольнити позовні вимоги відповідно до чинного законодавства. Суд, вислухавши позивачку, її представника та представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] народився [INFO] в селі Хотів Києво-Святошинського району Київської області, про що в Книзі реєстрації народжень було зроблено відповідний актовий запис за №59 виконкомом Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (а.с.5-копія свідоцтва про народження). Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Мати дитини [PERSON] померла у 2014 році. Батько [PERSON] після дорожньо-транспортної аварії тривалий час лікувався та наразі на реабілітації. Позивачка [PERSON] є матір'ю [PERSON] і бабусею малолітнього [PERSON]. Відповідачка також є бабусею [PERSON]. Ці обставини підтвердили в судовому засіданні сторони. Також в судовому засіданні встановлено, що малолітній [PERSON] разом зі своїми батьками та бабусею [PERSON] і дідусем [PERSON] тривалий час проживали за адресою - [ADDRESS]. В листопаді 2014 року його батьки поїхали відпочивати в Єгипет, де вони потрапили в ДТП, після якого мати малолітнього [PERSON] померла, а батько тривалий час знаходився в лікарні. З листопада 2014 року по березень 2015 року вихованням [PERSON] займалися його бабуся [PERSON] і дідусь [PERSON] З березня 2015 року [PERSON] проживає з відповідачкою, яку було призначено опікуном над онуком рішенням від 13.03.2015 року комісії з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській райдержадміністрації Київської області. З цього часу [PERSON] й дотепер перешкоджає позивачці спілкуватися з онуком [PERSON]. Ці обставини також фактично підтвердила в судовому засіданні представник відповідачки [PERSON] Також ці обставини підтверджуються копією рішення №6 комісії з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській райдержадміністрації Київської області від 13.03.2015 року (а.с.6) та копією рішення №4 комісії з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській райдержадміністрації Київської області від 18.09.2015 року (а.с.20), в яких зазначено, що комісія вирішила рекомендувати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітнього онука [PERSON] Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім'ї та родичів визначено СК України. Частиною 2 статті 1 СК України визначено, що регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно з ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Відповідно до ч.9 та ч.10 ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Положеннями ст.257 СК України передбачено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Отже, [PERSON] як баба малолітнього [PERSON] відповідно до чинного законодавства має право на спілкування зі своїм онуком та право брати участь у його вихованні. Законодавством також встановлено обов'язок батьків або інших осіб, з якими проживає дитина, не чинити перешкоди у здійсненні бабою та дідом своїх прав щодо виховання онуків та правовий механізм захисту цього права у випадку його порушення в судовому порядку. При цьому, розглядаючи позов про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною суд має дотримуватися розумного балансу на участь у вихованні дитини дідом та іншими членами сім'ї, яким надано таке право. Не забезпечення цього при вирішенні спору може порушити принцип максимально можливого урахуванням інтересів дитини, який закріплено СК України та Конвенцією про права дитини. Статтею 263 СК України визначено, що спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 СК України. За приписами ч.1, ч.2 ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. В судовому засіданні встановлено, що внаслідок сімейного конфлікту [PERSON] обмежила спілкування свого онука [PERSON] з його бабою [PERSON] Такі дії відповідачки перешкоджають позивачці брати участь у вихованні онука. Допитана в судовому засіданні 20.01.2016 року свідок [PERSON] показала, що між позивачкою і відповідачкою існує конфлікт, відповідачка перешкоджає спілкуватися з малолітнім [PERSON], обмежуючи час та створюючи штучні перешкоди. [PERSON] турбується про онука, бажає брати участь у його вихованні. [PERSON] теж бажає спілкуватися з бабусею. Зважаючи на викладені обставини, враховуючи законодавчо закріплене право баби спілкуватись з онуком та брати участь у його вихованні, суд вважає за необхідне зобов'язати [PERSON] не перешкоджати [PERSON] брати участь у спілкуванні з онуком [PERSON] Крім того, суд вважає за необхідне визначити способи участі [PERSON] у вихованні онука [PERSON] При обранні способу участі позивачки у вихованні малолітнього онука, суд враховує відносини, які склалися між сторонами по справі, вік дитини та її відношення до позивачки, любов та турботу з боку позивачки до онука, яка бажає приймати участь у вихованні останнього, та приходить до висновку, що буде доцільним встановлення спілкування позивачки з онуком саме за місцем проживання позивачки з урахуванням того, що вона мешкає в іншому населеному пункті Київської області. До того ж, позбавлення позивачки права щодо її участі у спілкуванні та вихованні малолітнього онука може позбавити останнього родинних зв'язків з бабою, любові та турботи з її боку. Це узгоджується з приписами Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, в якій принциповим положенням є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Враховуючи тривалий характер літніх канікул, суд вважає за необхідне визначити можливість позивачці брати участь у вихованні та спілкуванні з онуком півтора місяці літніх канікул за місцем проживання позивачки. Проте, суд зважає на вік дитини, яка невдовзі має піти до школи, а тому перебування [PERSON] два рази на місяць у вихідні дні до 08 години ранку понеділка у позивачки, тобто в іншому населеному пункті, буде створювати певні складнощі щодо відвідування навчального закладу. Перебування дитини у позивачки в святковий день, що передує дню побачення, або є наступним після нього, на думку суду, призведе до порушення балансу між інтересами учасників сімейних відносин, а тому ці позовні вимоги не можуть бути задоволені. Приймаючи до уваги інтереси дитини, які мають вирішальне значення при вирішенні даного спору, обов'язок відповідачки, як опікуна, дбати про виховання, навчання та розвиток дитини, суд вважає за доцільне встановити наступний порядок участі позивачки у вихованні онука: отримувати можливість побачень з дитиною без присутності відповідачки за місцем проживання [PERSON] у перший та третій тиждень кожного місяця з 15 години п'ятниці до 19 години неділі за попередньою домовленістю позивачки з відповідачкою про місце і час зустрічі, а також у літній період - з 01 червня по 15 липня. На думку суду, вищенаведений порядок та спосіб є достатнім і відповідає принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дитини, підтримці зв'язків з родичами. Відповідачка в своїх запереченнях зазначала, що в сім'ї [PERSON] відсутні побутові і житлові умови для розвитку [PERSON], відсутні моральні устої для його виховання, де все побудовано на брехні та шантажі. [PERSON] психологічно тисне на дитину. Однак, [PERSON] не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження вказаного, в тому числі тих, які б беззаперечно свідчили, що спілкування [PERSON] з [PERSON] та членами її родини очевидно негативно вплине на психоемоційний стан [PERSON] Згідно з актом оцінки потреб дитини та її сім'ї, складеного Києво-Святошинським районним центром соціальних служб сім'ї, дітей та молоді за №673 від 11.05.2016 року (а.с.100-103), встановлено, що [PERSON] проживає у приватному будинку в [ADDRESS]. В будинку створені умови для проживання [PERSON], є окрема дитяча кімната мебльована, є ліжко, велика шафа, письмовий стіл, особисті речі дитини, іграшки, книжки, створене місце для безпечного дозвілля та навчання. Соціальне оточення є безпечним для дитини. Стан батька не перешкоджає задоволенню потреб дитини, його батьківський потенціал належний. Родина готова підтримати дитину. Щодо того, що б у день побачення з онуком позивачка мала право забирати [PERSON] з дому [PERSON] особисто, то це не є способом участі у вихованні дитини. Й, крім того, при наявності конфліктних відносин між сторонами це не є доцільним. Щодо необмеженого спілкування позивачки з онуком особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, а також не перешкоджання участі позивачки під час медичного огляду онука, то на думку суду спілкування з дитиною по телефону та відвідування лікаря - це не лише право, а й обов'язок членів сім'ї, від якого останні не звільняються навіть у разі визначення способу спілкування з дитиною у судовому порядку. Крім цього, позивачка просить зобов'язати відповідачку при проведенні медичного огляду онука повідомляти їй, а також зобов'язати [PERSON] за два дні до дня зустрічі позивачки з онуком надавати їй точну інформацію про фактичне місце перебування дитини, а у разі настання таких змін повідомляти про це її особисто на наступний день з дня настання таких обставин. Ці вимоги не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтуються на чинному законодавстві. З огляду на викладене, суд вважає, що позов доведений частково і підлягає частковому задоволенню. На підставі наведеного, ст.ст. 1, 7, 159, 257, 263 СК України,

Outcome: partial