Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Великояблунецької сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться за адресою: с. Великий Яблунець, вул. Центральна, 88, Ємільчинського району, Житомирської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], мотивуючи тим, що він помер 13.10.2002 року, після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається зокрема з житлового будинку з господарськими будівлями. Згідно заповіту позивачка є спадкоємицею вказаного житлового будинку, який належав померлому батьку. Після смерті [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини до Ємільчинської державної нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст.130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши зібрані по справі письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). [PERSON] помер 13.10.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ТП №199999 від 22.10.2002 року. Відповідно до заповіту від 27.09.2002 року [PERSON] заповів свій житловий будинок з надвірними будівлями [PERSON]. Згідно ст.1235 ч.1 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Визнання представником відповідача пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин суд приходить до висновку, що заявлений позов про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями слід задовольнити, визнавши [PERSON] в порядку спадкування за заповітом власником житлового будинку з господарськими будівлями, які знаходяться за адресою: с. Великий Яблунець, вул. Центральна, 88, Ємільчинського району, Житомирської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved