Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки Софії, [INFO], в розмірі 250 грн. щомісячно, у твердій грошовій сумі, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття; та на утримання доньки [PERSON], [INFO], та в розмірі по 2500 грн. щомісячно з моменту звернення до суду, до досягнення дитиною 23-х років, за умови, що вона буде продовжувати навчання. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, але достатній для того, щоб сплачувати зазначену ним суму аліментів. Він працює, на його утримані ніхто не перебуває. Сторони у судове засідання не зявилися, однак від позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутності та зменшення розміру позовних вимог, стягнення аліментів до 500 грн. на кожну дитину щомісячно; від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі та визнання позову в частині сплати аліментів на утримання обох дочок по 500 грн. щомісячно. Дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного. Встановлено, що від шлюбу [PERSON] та [PERSON] 15.03.2005 року народилася донька Софія, а 18.07.1997 року народилася донька [PERSON]. З довідки Дрогобицького державного педагогічного університету імені [PERSON] від 09.11.2015 року №190, вбачається, що [PERSON] є студентом ІІ курсу стаціонарного відділення. Обовязок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Статтею 198 СК України встановлено, що батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Батьки повинні робити все можливе для утримання своїх дітей, оскільки повнолітні діти, через свій молодий вік, стан фізичного розвитку, навчання у ВУЗі як правило, не можуть самі себе утримувати, не мають можливості повноцінно працювати. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, яка надає матеріальну допомогу дітям, однак самостійно не може повноцінно утримувати їх, оскільки несе інші витрати повязані з її фізичним, духовним та моральним розвитком, і відповідача - платника аліментів (є працездатною особою, молодого віку, офіційно не працевлаштований, має нерегулярні тимчасові заробітки - зі слів), рівність прав та обов'язків обох батьків щодо дітей, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вимоги розумності та справедливості і визначає їх в розмірі 500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття, що на думку суду, на даний час буде відповідати інтересам дітей, враховуючи їх вік та матеріальні потреби, можливості відповідача, а також те, що доходи з відрахуванням вищезгаданих витрат (аліментів на утримання дитини) повинні забезпечити йому прожитковий мінімум, визначений державою. Разом з цим, суд вважає за необхідне розяснити, що ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, - що не позбавляє позивачку чи відповідача права за наявності вказаних підстав та доказів звернутись до суду з таким позовом. Відповідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved