Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про визначення місця проживання їхнього неповнолітнього сина [PERSON] разом з нею. Позов мотивовано тим, що вони з відповідачем проживали в зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Хустського районного суду від 18.10.2012 року. В шлюбі у них народилася одна дитина [PERSON], 04.04.2008 р. н. За рішенням суду про розірвання шлюбу, неповнолітня дитина залишена на проживання біля батька. На час подання відповідачем [PERSON] позову про розірвання шлюбу та розгляду справи в суді позивачка перебувала за межами України на тимчасових заробітках. Скориставшись її відсутністю, відповідач подав заяву про розірвання шлюбу не повідомивши про це позивачку. Тому про розгляд справи судом та про судове рішення позивачка [PERSON] дізналася лише наприкінці грудня 2012 року коли повернулася додому. Одразу після повернення додому позивачка попередила відповідача про те, що хоче забрати дитину до себе додому. Відповідач не заперечував. З того дня і до теперішнього часу дитина проживає разом з позивачкою. Позивачка неодноразово зверталася до відповідача з проханням вирішити питання про місце проживання дитини шляхом укладення угоди про визначення місця проживання дитини, однак відповідач ігнорує прохання позивачки. На теперішній час з кінця 2012 року дитина проживає з позивачкою та не бажає змінювати місце проживання. Судове рішення від 18.10.2012 року перешкоджає позивачці в повному обсязі використовувати свої батьківські права для вирішення повсякденних питань організації життя дитини, а тому просить суд задовольнити вимоги та визначити місце проживання неповнолітнього сина [PERSON] разом з нею. В судове засідання позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлялався належним чином, шляхом розміщення оголошення в газеті «Новини Закарпаття» №60-61 ( 4377-4378 ) від 06.06.2015 року, однак причини його неявки суду не відомі. З врахуванням наведеного, у відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права і взаємовідносини сторін, а також те, що позивачка не заперечила в поданій заяві проти розгляду справи без участі відповідача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, у відсутності [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши обставини справи та дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано за рішенням Хустського районного суду від 18.10.2012 року. Від шлюбу у сторін народилася одна дитина, син [PERSON] 04.04.2008 р. н. В судовому засіданні встановлено, що з кінця 2012 року, неповнолітній [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] З доданого до матеріалів справи акту обстеження матеріально побутових умов проживання від 26.01.2015 року складеного депутатом Горінчівської сільської ради [PERSON], секретарем Горінчівської сільської ради [PERSON] та касиром Горінчівської сільської ради [PERSON] вбачається, що неповнолітній [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] та вітчимом [PERSON] за адресою с. Горінчово, вул. 50 річчя Жовтня, №34 Хустського району, Закарпатської бласті, матеріальний стан сімї задовільний, умови для проживання хороші. Відповідно до вимог ст.161 Сімейного кодексу, якщо мати та батько, які проживають окремо не дійшли згоди щодо того, з ким із них фактично буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини та інші обставини, що мають значення для справи З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що позивачка правомірно ставить питання, щодо визначення місця проживання неповнолітнього сина разом з нею, оскільки останній вже тривалий час фактично проживає з матірю, яка займається його вихованням та здійснює за дитиною догляд. Враховуючи наведене та

Outcome: approved