Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між позивачкою та відповідачем, визначити місце проживання сина [PERSON] з нею за адресою: [ADDRESS], та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 2000 грн. щомісяця, та до досягнення дитиною повноліття та стягнути судові витрати, посилаючись на те, що 09.09.2011р. між нею і відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON],14.03.2012р. народження. Оскільки спільне життя с відповідачем не склалося, вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, подальше збереження шлюбу не можливе, просить розірвати шлюб між ними. Через відсутність матеріальної допомоги з боку відповідача вона знаходиться у скрутному становищі, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина. Після розірвання шлюбу просить присвоїти дошлюбне прізвище «Овчаренко». Також просить визначити місце проживання дитини з нею за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб, стягнути з відповідача аліменти на утримання сина, та визначити міс це проживання дитини, відповідач проти розірвання шлюбу, визначення місця проживання сина з позивачкою та стягнення аліментів, але в частині від заробітку не заперечував не заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 09 вересня 2011 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON], 14.03.2012р. народження. Судовим засіданням встановлено, що сімейні відношення припиненні, подружнього господарства сторони не ведуть, проживають окремо, втратили один до одного почуття любові та поваги, шлюб існує формально, збереження сімї не можливо. При таких обставинах, суд вважає, що підстави, на які посилається позивачка, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сімї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що має істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно довідки від 12.03.2015р. НТУ ХПІ відповідач [PERSON] працює на факультеті військової підготовки та отримав заробітну плату за період з січня 2014р. по грудень 2014р. у розмірі 69647,92 грн. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, а також позицію відповідача, що він має постійний заробіток, суд задовольняє частково позовні вимоги позивачки та вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку(доходу) щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до досягнення сином повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 160 Сімейного Кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. В судовому засіданні сторони дійшли згоди, що малолітній [PERSON], [INFO], повинен проживати разом з матірю за адресою: [ADDRESS] Суд стягує з відповідача [PERSON] судові витрати у відповідності зі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial