Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, який згодом уточнила (а.с.25-26) та просила ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно, на період навчання її в Одеському художньому училищі імені [PERSON]. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбу, який 22.06.2001 року було розірвано відділом реєстрації актів громадянського стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] 17.12.2010 року рішенням Біляївського районного суду Одеської області з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі 1/3 частини заробітку щомісяця до її повноліття, тобто до 21.02.2017 року. На теперішній час донька є студенткою 3 курсу художнього училища ім. Митрофана Борисовича Грекова, форма навчання денна, тому потребує матеріальної допомоги, відповідач по справі не цікавиться життям дитини та не допомагає матеріально, у зв'язку з чим позивачка була змушена звернутись до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивачка на позові наполягала та просила його задовольнити. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов визнали частково, при цьому позивач пояснив, що згоден допомагати дитині, але виплачувати таку суму коштів у нього немає можливості, він в змозі сплачувати аліменти на навчання у розмірі 1000 грн. щомісяця. Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 22.06.2001 року було розірвано відділом реєстрації актів громадянського стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №146, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 22.06.2001 року (а.с.12). Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 17.12.2010 року з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви та до її повноліття, тобто до 21.02.2017 року (а.с.15-16). Відповідно до довідки № 18.10 від 12.02.2018 року, виданої Одеським художнім училищем імені [PERSON], про те, що [PERSON] дійсно є студентом 3-го курсу спеціалізації художнє оформлення Одеського художнього училища ім. М.Б. Грекова, дата вступу 06.02.2015 року, форма навчання - денна, бюджетна, рік закінчення училища [INFO] року (а.с.4). На підставі ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також, відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як вбачається з матеріалів справи позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на навчання доньки у розмірі 2000,0 грн., враховуючи той факт, що [PERSON] не працевлаштований, не має постійного заробітку, разом з тим суд також звертає увагу на працездатний вік відповідача, крім того суд враховує бажання [PERSON] надавати допомогу його доньці [PERSON] на навчання, при цьому суду не надано відповідачем доказів того, що він має будь-які вади здоров'я, що перешкоджають йому працювати, а отже має змогу працевлаштуватися та отримувати зарплатню, тому суд переконаний, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на дитину на навчання і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на навчання їхньої доньки [PERSON], щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,0 грн. до закінчення донькою навчання. Відповідно до ст. 184 ч. 1 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати по справі.

Outcome: partial