overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просила шлюб з відповідачем розірвати, змінити її прізвище на дошлюбне - «[PERSON]». В судове засідання позивачка не з'явилась, просила справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання також не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 25 грудня 2012 року перебувають в зареєстрованому шлюбі і мають від цього шлюбу малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.3-5). Як вбачається з позовної заяви, і відповідач заперечень щодо цього суду не надав, сімейне життя у сторін не склалося, вони мають різні погляди на життя та сімейні стосунки, в їх сім'ї постійно виникають сварки та непорозуміння, останні три місяці вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних відносин. За таких обставин суд вважає, що сім'я сторін фактично розпалася і шлюб між ними існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї суперечить інтересам позивачки, а тому даний шлюб необхідно розірвати, змінити прізвище позивачки на дошлюбне - «[PERSON]». Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути на відшкодування витрат по сплаті судового збору 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просила шлюб з відповідачем розірвати, змінити її прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». В судове засідання позивачка не з`явилася, просила справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання також не з`явився, своєю заявою від 17 березня 2020 року позов визнав повністю. Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 12 серпня 2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають від цього шлюбу двох малолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] (а.с.7-10). Як вбачається з позовної заяви і відповідач повністю визнав позов, сімейне життя у сторін не склалося, на даний час вони проживають окремо, не підтримують сімейно-шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. За таких обставин суд вважає, що сім`я сторін фактично розпалась і шлюб між ними існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім`ї суперечить інтересам позивачки, а тому даний шлюб необхідно розірвати та змінити прізвище позивачки на дошлюбне - « [PERSON] ». У зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, що становить 420,40 грн. (840,80 грн. х 50%). Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути на відшкодування її витрат по сплаті судового збору 420,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просила шлюб з відповідачем розірвати, змінити її прізвище на дошлюбне «Вітьман». В судове засідання позивачка не зявилась, просила справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання також не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 1 лютого 1997 року перебувають в зареєстрованому шлюбі і мають від цього шлюбу малолітніх дітей дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] (а.с.3-6). Як вбачається з позовної заяви, і відповідач заперечень щодо цього суду не надав, сімейне життя у сторін не склалося, протягом останнього часу вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних відносин. За таких обставин суд вважає, що сімя сторін фактично розпалася і шлюб між ними існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сімї суперечить інтересам позивачки, а тому даний шлюб необхідно розірвати, змінити її прізвище на дошлюбне «Вітьман». Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути на відшкодування витрат по сплаті судового збору 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просила шлюб з відповідачем розірвати, змінити її прізвище на дошлюбне. В судове засідання сторони не з`явились, просили справу розглядати без їх участі, відповідач в своїй заяві від 10 липня 2019 року позов визнав повністю. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 2 березня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі і мають від цього шлюбу малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.6,10). Як вбачається з позовної заяви, і відповідач заперечень щодо цього суду не надав, натомість, своєю заявою від 10 липня 2019 року повністю визнав позов, сімейне життя у сторін не склалося, на даний час вони проживають окремо, не підтримують сімейно-шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. За таких обставин суд вважає, що сім`я сторін фактично розпалася і шлюб між ними існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім`ї суперечить інтересам позивачки, а тому даний шлюб необхідно розірвати та, враховуючи клопотання позивачки, змінити її прізвище на дошлюбне. У зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, що становить 384,2 грн. (768,4 грн. х 50%). Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути на відшкодування її витрат по сплаті судового збору 384,2 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просила шлюб з відповідачем розірвати, змінити її прізвище на дошлюбне «Наумчук». В судове засідання сторони не зявились: позивачка просила справу розглядати без її участі, відповідач про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов у визначений в ухвалі про відкриття провадження термін не подав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 1 жовтня 1994 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.8). Як вбачається з позовної заяви, і відповідач заперечень щодо цього суду не надав, сімейне життя у сторін не склалося, протягом останніх трьох років вони проживають окремо, не підтримують сімейно-шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. За таких обставин суд вважає, що сімя сторін фактично розпалася і шлюб між ними існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сімї суперечить інтересам позивача, а тому даний шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просила шлюб з відповідачем розірвати, стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 грн. до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не зявились, просили справу розглядати без їх участі. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 24 листопада 2012 року перебувають в зареєстрованому шлюбі і мають від цього шлюбу малолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.6-7). Як вбачається з позовної заяви, і відповідач заперечень щодо цього суду не надав, натомість, своєю заявою від 12 жовтня 2017 року повністю визнав позов, сімейне життя у сторін не склалося, протягом останнього часу вони проживають окремо та не підтримують сімейно-шлюбних відносин. За таких обставин суд вважає, що сімя сторін фактично розпалася і шлюб між ними існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сімї суперечить інтересам позивачки, а тому даний шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач ухиляється від утримання дитини, крім того своєю заявою від 12 жовтня 2017 року визнав позов, то суд вважає за необхідне, задовольняючи і в цій частині позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в заявленому розмірі 1500 грн., але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки на відшкодування витрат по сплаті судового збору 640 грн. та в дохід бюджету судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просила шлюб з відповідачем розірвати, стягнути з нього на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 2000 грн до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач в судовому засідання позов визнав повністю. Вислухавши сторони, оглянувши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 6 серпня 2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі і мають від цього шлюбу малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.8-9). Як вбачається з позовної заяви, і відповідач заперечень щодо цього суду не надав, натомість визнав позов в повному обсязі, сімейне життя у сторін не склалося, протягом останніх чотирьох років вони проживають окремо, не підтримують сімейно-шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. За таких обставин суд вважає, що сім'я сторін фактично розпалася і шлюб між ними існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї суперечить інтересам позивачки, а тому даний шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач визнав позов, то суд вважає за необхідне, задовольняючи і в цій частині позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 2000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. В зв'язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352,40 грн. (704,80 грн. х 50%). Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки на відшкодування витрат по сплату судового збору 352,40 грн., а також в дохід бюджету судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просить визнати житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] і [PERSON] Позивачка у судове засідання не з'явилася, проте надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність та просить суд задовольнити позовні вимоги /а.с. 19/. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та що визнає позовні вимоги. Згідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на наступних підставах. 12.09.1964 року між сторонами по справі був укладений шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про одруження /а.с. 6/. Як вбачається з позову, позивачка ще до укладення шлюбу, вселилась в якості члена родини у житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], який належав на праві особистої власності її свекру [PERSON]. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 22.12.2006 року /а.с. 11-12/ право власності в порядку спадкування на вищевказаний будинок, після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, було визнано за [PERSON], чоловіком позивачки, та зареєстровано в КП «ММБТІ», про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно /а.с. 7/ З позову вбачається, що позивачка мешкає у вказаному будинку більше 50-ти років. ЇЇ особистими коштами домоволодіння постійно утримувалось у належному стані, за її участю проводився щорічний косметичний ремонт, а також періодичні капітальні ремонти будинку та господарських будівель, робились прибудови, проводився водопровід, перекривався дах, мінялось огорожа. Згідно технічного паспорту /а.с. 8-10/, вартість домоволодіння складає: - до 1964 року: житловий будинок - А-1, літня кухня - Б-1, веранда - б-1, сарай - В-1, погріб під В-1, відповідно (40992 + 6540 + 1172 + 1516 + 1122) = 51342 грн. - після 1964 року: прибудова - а-1, навіс - а1-1, тамбур - а2-1, навіс б1-1, гараж Г-1, літній душ - Д, сарай - Ж-1, убиральня - У, вимощення - І, огорожа №1, огорожа, ворота, колодязь питний, водопровід, оглядовий колодязь, відповідно (2439 + 235 + 2237 + 286 + 7834 +194 + 31304 + 798 + 298 + 876 + 786 + 577 + 1343 + 342 + 342 + 562) = 50111 грн. Загальна вартість домоволодіння складає 101453 грн., з чого можна зробити висновок, що за час сумісного проживання позивачки з відповідачем вартість домоволодіння збільшилась майже вдвічі. Відповідно до ст. 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, суд вважає, можливим задовольнити позовні вимоги позивачки, та визнати житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] і [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок [ADDRESS], після померлої [INFO] року [PERSON]. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність та що підтримує заявлені вимоги /а.с. 69/. Представник відповідача - Біленький Л.Г. у судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність та що не заперечує проти задоволення позовних вимог /а.с. 61/. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність та що не заперечує проти задоволення позовних вимог./а.с. 70/ У зв'язку з неявкою сторін у судове засідання, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на наступних підставах. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть /а.с. 7/, після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок по [ADDRESS] та на земельну ділянку, площею 0,0799 га, розташовану за адресою: [ADDRESS]. 27.04.2011 року [PERSON] склала заповіт /а.с. 8/, посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], згідно якого [PERSON] заповідала все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповідає [PERSON] та [PERSON] Згідно вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до заяви від 12.03.2013 № 146 /а.с. 28/ [PERSON] відмовився від спадщини на користь [PERSON] 14.12.2013 року [PERSON] отримала свідоцтво на право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS]/а.с. 9/ Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.01.2014 року /а.с.10/, [PERSON] відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю документів які б підтверджували право власності померлої на вказану нерухомість. Згідно відповіді КП «ММБТІ» від 15.11.2013 року № 4128 /а.с. 13/, право власності на житловий будинок [ADDRESS], зареєстровано за [PERSON] на підставі ухвали суду № 2-26 від 16.11.2001 року/а.с. 68/. Як вбачається зі ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Таким чином, позивачкою було надано достатньо доказів, які підтверджують її вимоги, тому суд вважає необхідним визнати за нею право власності у порядку спадкування за заповітом на житловий будинок по [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність та що підтримує заявлені вимоги /а.с. 59/. Представник відповідача - Біленький Л.Г. у судове засідання не з′явився, але надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність та що не заперечує проти задоволення позовних вимог /а.с. 58/. У зв'язку з неявкою сторін у судове засідання, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на наступних підставах. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть /а.с. 11/, після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS], яка належала померлому на праві особистої власності на підставі договору купівлі-продажу від 11.09.1990 року /а.с. 12/. Позивачка по справі [PERSON] є донькою померлого [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження /а.с. 9/ 10.01.1991 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу /а.с. 10/. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Згідно зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Як вбачається з заяви від 19.12.2007 року /а.с. 35/, [PERSON], яка є дружиною померлого [PERSON], відмовилась від одержання свідоцтва на прийняття спадщина. Відповідно до заяви від 14.11.2014 року [PERSON] також відмовилась від одержання свідоцтва на прийняття спадщини. 02.02.2008 року позивачка звернулася до Мелітопольської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON] Однак позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю відмітки про реєстрацію права власності на нерухоме майно відповідними органами державної реєстрації. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позивачкою було надано достатньо доказів, які підтверджують її вимоги, тому слід їх задовольнити, оскільки позивачка як дочка померлого є спадкоємицею першої черги, інші спадкоємці відмовились від одержання свідоцтва про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просить визнати за нею право власності на житловий будинок № 12 по вул. 9-го Січня в м. Мелітополь Запорізької області в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], померлого 05 січня 2007 року. Представник позивачки [PERSON] у судове засідання не зявилася, але надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність та що підтримує заявлені вимоги /а.с. 47/. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з′явилася, але надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність та що не заперечує проти задоволення позовних вимог /а.с. 25/. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявилася, але надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність та що підтримує заявлені вимоги /а.с. 46/. У звязку з неявкою сторін у судове засідання, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на наступних підставах. 05 січня 2007 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть /а.с. 10/, після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок № 12 по вул. 9-го Січня в м. Мелітополь Запорізької області, яка належала померлому на підставі договору купівлі-продажу від 06.10.1989 року /а.с. 13-14/. Позивачка по справі [PERSON] є донькою померлого [PERSON], що встановлено рішенням суду від 08.11.2007 року № 2-о-1061/2007 року /а.с. 12/. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Також спадкоємицею першої черги окрім позивачки після смерті [PERSON], є сестра позивачки [PERSON]. Згідно вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Згідно зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. 22.06.2007 року позивачка звернулася до Мелітопольської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON] Третя особа [PERSON] заяву про прийняття спадщини після смерті батька не подавала та не претендує на неї. Однак позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що правовий документ не зареєстрований належним чином, а саме: на реєстраційному напису про ре про реєстрацію права власності на жилий будинок відсутня печатка Мелітопольського бюро технічної інвентаризації, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії /а.с. 16/ Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позивачкою було надано достатньо доказів, які підтверджують її вимоги, тому слід їх задовольнити, оскільки позивачка як дочка померлого є спадкоємицею першої черги, інші спадкоємці відмовились від одержання свідоцтва про прийняття спадщини.

Outcome: approved