overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 06 лютого 2010 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, шлюбних відносин не підтримують. Зазначає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. 10 листопада 2016 року ухвалою судді відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду. 29 грудня 2016 року позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. 29 грудня 2016 року відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив їх задовльнити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] 06 лютого 2010 року Виконкомом Марянівської сільської ради Васильківського району Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 1. Згідно свідоцтва про народження від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], про що 12 серпня 2014 року зроблено відповідний актовий запис № 2589. Спільне життя сторін не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені з червня 2016 року, спільне господарство не ведеться. Таким чином, сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім′я сторін розпалася, примирення неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно вимог ст. ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 09 січня 2009 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, шлюбних відносин не підтримують. Зазначає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. 20.04.2016 року ухвалою судді відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду на 09.06.2016 року. 09.06.2016 року позивачка та її представник в судове засідання не з'явилися, надали заяву, якою просили розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. 09.06.2016 та 11.08.2016 року відповідач в судові засідання не з'явився, повноважного представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, не зважаючи на те, що був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином відповідно до вимог ст. 74, 75, 76, 77 Цивільного процесуального кодексу України. Виходячи з цього та вимог ст..77 ЦПК України суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала позивачка. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, між [PERSON] та [PERSON], 09.01.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м. Києві, зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 03. Спільне життя сторін не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Таким чином, сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім′я сторін розпалася, примирення неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно вимог ст. ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 12 серпня 2005 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу мають спільну дитину: доньку - [PERSON], Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, шлюбних відносин не підтримують. Зазначає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. 02 вересня 2016 року ухвалою судді відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду на 09 листопада 2016 року. 09 листопада 2016 року позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, якою просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. 09 листопада 2016 року відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, якою просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] 12 серпня 2005 року виконкомом Кухарської сільської ради Іванківського району Київської області Україна, про що зроблено актовий запис № 4. Згідно свідоцтва про народження від шлюбу мають спільну доньку - [PERSON], [INFO], про що 08 січня 2004 року було зроблено відповідний актовий запис № 2. Спільне життя сторін не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені з листопада 2014 року, спільне господарство не ведеться. Таким чином, сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім′я сторін розпалася, примирення неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно вимог ст. ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 14 січня 1983 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу мають повнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO]. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося внаслідок того, що кожний у подружжі має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, шлюбних відносин не підтримують. Зазначає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. 06 грудня 2016 року ухвалою судді відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду на 11 серпня 2016 року. 02 березня 2017 року через канцелярію суду позивачкою було надано заяву, якою просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. 23 січня 2017 року та 02 березня 2017 року відповідач в судові засідання не з'явився, повноважного представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, не зважаючи на те, що був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином відповідно до вимог ст. 74, 75, 76, 77 Цивільного процесуального кодексу України. Виходячи з цього та вимог ст.77 ЦПК України суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала позивач. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] (а.с.5) 14 січня 1983 року Відділом запису актів громадського стану Залізничного відділу реєстрації шлюбів в м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 44. Спільне життя сторін не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Таким чином, сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім′я сторін розпалася, примирення неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно вимог ст. ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 16 серпня 2002 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Зазначила, що фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, шлюбних стосунків не підтримують. Зазначає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Зазначає, що спору про поділ майна, яке їх спільною сумісною власністю, між ними не має. Також, позивачка вказує, що між нею та відповідачем досягнуто згоди щодо подальшого місця проживання, утримання та виховання дітей. Позивачкою до суду була подана заява, в якій просила здійснити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідачем до суду була подана заява, в якій просив розглядати справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що згідно свідоцтва про одруження 16 серпня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 1018 (а.с.3). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, шлюбних відносин не підтримують. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Таким чином, сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. Між сторонами відсутній спір щодо місця проживання дітей разом з позивачкою та відсутній майновий спір. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім′я сторін розпалася, примирення неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно вимог ст. ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнанні відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачка довела ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх позовних вимог. З урахуванням задоволення позову, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 640, 00 грн. у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 17.12.2010 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON] [INFO]. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося. З березня 2014 року фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, шлюбних відносин не підтримують. Зазначає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. 11.06.2015 року ухвалою судді відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду на 28.07.2015 року. 28.07.2015 року позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, якою просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. 28.07.2015 року, 04.09.2015 року, відповідач в судове засідання не з'явився, повноважного представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, не зважаючи на те, що був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином відповідно до вимог ст. 74, 75, 76, 77 Цивільного процесуального кодексу України. Виходячи з цього та вимог ст..77 ЦПК України суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала позивач. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, між [PERSON] та [PERSON] 17.12.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського РУЮ у м. Києві зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №1854. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] [INFO]. Спільне життя сторін не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Таким чином, сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім′я сторін розпалася, примирення неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 19 травня 2007 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу мають дітей: доньку - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO]. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, шлюбних відносин не підтримують. Зазначає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. 29 листопада 2016 року ухвалою судді відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду. 08 грудня 2016 року позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, якою просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. 08 грудня 2016 року відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, якою просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] 19 травня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 744. Згідно свідоцтв про народження від шлюбу мають спільних дітей: доньку [PERSON], [INFO], про що 29 січня 2010 року зроблено відповідний актовий запис № 240 та доньку - [PERSON], [INFO], про що 29 січня 2010 року зроблено відповідний актовий запис № 241. Спільне життя сторін не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені з квітня 2016 року, спільне господарство не ведеться. Таким чином, сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім′я сторін розпалася, примирення неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно вимог ст. ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 20 квітня 2012 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу спільних дітей не мають. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося внаслідок того, що кожний у подружжі має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, шлюбних відносин не підтримують. Зазначає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. 21 червня 2016 року ухвалою судді відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду на 11 серпня 2016 року. 12 вересня 2016 року через канцелярію суду представником позивачки було надано заяву, якою просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. 11 серпня 2016 року та 13 вересня 2016 року відповідач в судові засідання не з'явився, повноважного представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, не зважаючи на те, що був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином відповідно до вимог ст. 74, 75, 76, 77 Цивільного процесуального кодексу України. Виходячи з цього та вимог ст.77 ЦПК України суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала позивач. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] 20 квітня 2012 року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 277. Спільне життя сторін не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Таким чином, сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім′я сторін розпалася, примирення неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно вимог ст. ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог.

Outcome: approved