Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові зазначила, що 19 листопада 2015 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що відповідач в добровільному порядку відмовився надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, тому змушена звернутися до суду із вказаним позовом і просить суд стягувати зі [PERSON] аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частки від всіх видів його видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] (а.с.5) сторони зазначені її батьками. Із свідоцтва про шлюб (а.с.4) встановлено, що сторони 19.11.2015 року зареєстрували шлюб. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] (а.с.5) сторони зазначені її батьками. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789 ХІІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками. Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з п. 17 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей той із них, з ким вони проживають, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дослідивши матеріали справи та врахувавши письмову сторін, суд вважає необхідним позов задовольнити і стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу) на дитину відповідного віку щомісячно на утримання доньки [PERSON] , [INFO] до досягнення нею повноліття, оскільки відповідач є батьком і зобов`язаний її утримувати до досягнення повноліття. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено повністю, тому з відповідача на підставі ст.141 ЦПК України на відповідний рахунок необхідно стягнути судовий збір в сумі 908 гривень.

Outcome: approved