Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона є власником житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: с. Топилівка, вул. Соборності, 64 Чигиринського району, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 10.07.2007 року та довідкою № 917 від 28.11.2017 року, виданою Топилівською сільською радою Чигиринського району. Вона проживала з відповідачем у цивільному шлюбі, але з вересня 2016 року відносини між ними припинено. Однак на даний час відповідач залишається зареєстрованим в будинку за вище зазначеною адресою, що вбачається з довідки про склад сімї Топилівської сільської ради № 868 від 09.11.2017 року, хоча з вересня 2016 року залишив дане домоволодіння та більше в ньому не проживає, що підтверджується відповідним актом обстеження умов проживання від 10.11.2017 року. У звязку з тим, що відповідач зареєстрований в належному їй будинку, вона не має змоги розпоряджатися ним на власний розсуд. Посилаючись на те, що відповідач втратив право на користування вказаним житлом, але добровільно знятись з реєстрації з житлового будинку відмовляється, позивачка прохала визнати його таким, що втратив право користування даним жилим будинком. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що відповідач не проживає в належному їй будинку 1,5 року, оскільки вона не бажає продовжувати з ним відносини . У вересні 2016 року вони з відповідачем розірвали стосунки і з того часу вони з ним не спілкувалися. Вона зверталася до відповідача з проханням знятися з реєстрації, але він цього не бажає. У зв`язку з цим просить визнати відповідача таким, що втратив право користування належним їй будинком та зняти його з реєстрації. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Свідок [PERSON] пояснив суду, що будинок дістався позивачці в спадщину від її матері. Відповідач не проживає в ньому близько двох років. Свідок [PERSON] пояснила суду, що відповідач дійсно більше одного року не проживає в будинку, який належить позивачці . Вислухавши позивачку, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Як встановлено судом і вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.07.2007 року, посвідченого державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори [PERSON] і зареєстрованого в реєстрі під № 1786 та довідки Топилівської сільської ради № 917 від 28.11.2017 року, за позивачкою рахується домогосподарство за адресою: с. Топилівка, вул. Соборності, 64 Чигиринського району. Факт належності позивачці даного будинку також підтверджується довідкою Топилівської сільської ради № 868 від 09.11.2017 року. Відповідно до вищезазначеної довідки відповідач дійсно зареєстрований за адресою: [INFO]. Як визначено ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивачка та відповідач проживали без реєстрації шлюбу і відносини між ними розірвано у вересні 2016 року, тобто відповідач перестав бути членом сім`ї позивачки, якій належить вище вказаний будинок на праві власності. А згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд вважає, що реєстрація відповідача перешкоджає позивачці, як власнику будинку, у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном. Також судом встановлено і підтверджується актом обстеження умов проживання від 10.11.2017 року, складеного комісією у складі депутата сільської ради [PERSON], соціального працівника [PERSON] та секретаря сільської ради [PERSON], що [PERSON] за адресою: с. Топилівка, вул. Соборності, 64 Чигиринського району не проживає з вересня 2016 року по даний час і його особисті речі в домоволодінні [PERSON] відсутні. Крім того, вказаний факт в судовому засіданні підтверджено показами свідків [PERSON] та [PERSON] А у відповідності до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Продовження цього строку можливе лише при відсутності вище вказаних осіб з поважних причин, що в даному випадку не встановлено. Згідно до ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідач, не проживаючи в домоволодінні за адресою: с. Топилівка, вул. Соборності, 64 Чигиринського району більше року без поважних причин і, не маючи права власності на нього, втратив право користування даним жилим приміщенням. Разом з тим позов в частині зняття відповідача з реєстрації задоволенню не підлягає, оскільки втрата права користування відповідачем вище вказаним житловим будинком є підставою для зняття його з реєстрації за місцем проживання позивачки, що передбачено і ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», де зазначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Правову позицію з цього приводу викладено і в постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11, яка відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України має враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, в якій вказано, що у разі будь-яких обмежень в здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації з місця проживання, пред`явивши разом із тим одну з вимог, в т.ч. про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення (будинком). Виходячи з цього, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. На підставі викладеного та,

Outcome: partial