Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей до досягнення повноліття спільними дітьми. Свої вимоги мотивує тим, що сторони по справі є батьками дітей: доньки - [PERSON], [INFO]; сина - [PERSON], [INFO]. У свідоцтвах про народження дітей батьком записаний [PERSON]. Діти проживають разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні та вихованні. 10 квітня 2017 року рішенням Суворовського районного суду м. Одеси по цивільній справі №523/3578/17 шлюб між сторонами було розірвано. Позивачка звернулась до суду 21 квітня 2017 року з проханням стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку щомісячно на утримання дітей: доньки - [PERSON], [INFO]; сина - [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття. Позивачка в судове засідання з'явилась, підтримала позов повністю та просила задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання з'явився, підтримав часткове заперечення на позов та зазначив, що [PERSON] не відмовляється виплачувати аліменти на утримання дітей та згоден платити спочатку по 1/3 частини від доходу до повноліття доньки, а потім 1/4 частину заробітку до повноліття сина. Окрім того в судовому засіданні представник відповідача зазначив, що батько дітей приймає участь у вихованні та утриманні дітей та навіть після розірвання шлюбу між сторонами витрачав на дітей приблизно 5000 гривень в місяць, відкривши рахунок в банківській установі і банківську картку передав безпосередньо старшій доньки, надавши роздруківку витрат (квитанції та виписку з рахунку), тому він просить суд вважати матеріальні витрати на дітей з квітня 2017р. по день ухвалення рішення - аліментами та стягнення аліментів розпочати з 02 серпня 2017р. З'ясував обставини справи, вислухав позивача та представника відповідача, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дітей: доньки - [PERSON], [INFO]; сина - [PERSON], [INFO].. (а.с.9,10). У свідоцтвах про народження дітей батьком записаний [PERSON]. Діти проживають разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні та вихованні. Батько дітей, [PERSON], також приймає активну участь у вихованні та утриманні дітей. 10 квітня 2017 року рішенням Суворовського районного суду м. Одеси по цивільній справі №523/3578/17 шлюб між сторонами було розірвано. Позивачка звернулась до суду 21 квітня 2017 року з проханням стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку щомісячно на утримання дітей: доньки - [PERSON], [INFO]; сина - [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття. У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов'язку її утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на їх утримання. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із штампом суду на позовній заяві, позивач подав її 21 квітня 2017 року. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти потрібно стягувати з відповідача, починаючи з 21 квітня 2017 року. Представник відповідача чи відповідач особисто не звертались до суду з зустрічним позовом щодо визнання матеріальних витрат позивача на дітей аліментами, позивачка категорично заперечувала проти такої позиції сторони відповідача, підтвердив вказані витрати батька на дітей, але пояснив, що банківську картку відповідач віддав доньки , яка знімає грошові кошти з картки. Суд не погоджується з позицією сторони відповідача щодо визнання зазначених вище витрат саме сплаченими аліментами та стягнення аліментів з 02 серпня 2017р., оскільки дані матеріальні витрати по утриманню своїх дітей батько зробив на свій розсуд, добровільно, без примушення збоку кого-небудь, дані витрати свідчать про те, що батько не ухиляється від утримання своїх дітей і виконує свої батьківськи обов,язки щодо утримання дітей та спілкування з ними. Крім того, як суд зазначив сторона відповідача не звернулась з зустрічним позовом, а лише в усній формі заявила клопотання, тому розглядати дану заяву як позовну вимогу неможливо, а виходити за межи позовних вимог позивачки та порушення вимог ст.191 к України - не припустимо. Аліменти на утримання дітей стягуються на користь того з батьків, з ким проживають діти, у порядку виконавчого провадження чи за домовленістю батьків , відповідно до нотаріально посвідченого договору, але такий договір сторони не укладали. Статтею 179 СК України врегульовано питання права власності на аліменти, які утримуються на дитину одним із батьків, Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім,я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням .Під цільовим призначенням , при цьому потрібно розуміти витрати спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, а саме : у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієни, забезпечення речами, необхідними для освіти, розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей. Враховуючи матеріальний стан сторін, з врахуванням встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей, суд вважає можливим, не порушуючи права сторін, стягнути з відповідача на користь позивачки на аліменти на утримання дітей по 1/3 частини від доходу до повноліття доньки, а потім 1/4 частину заробітку до повноліття сина в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку відповідача щомісячно, з індексацією відповідно до закону. Також, відповідно до положення ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 640 гривень 00 копійок.

Outcome: approved