Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 08.06.2013 року був укладений шлюб з відповідачем. Від шлюбу [INFO] року народилась донька [PERSON]. Шлюбні стосунки з відповідачем не склалися через різні погляди на життя, виховання дитини, а тому фактично шлюбні стосунки з серпня 2013 року припинено. З лютого 2014 року позивачка з відповідачем проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Відповідач з часу припинення спільного проживання всього два рази надавав матеріальну допомогу на дитину в загальному розмірі 1 400 гривень, а тому позивачка змушена звернутись до суду з заявою про стягнення аліментів. Позивачка вважає, що [PERSON] має сплачувати на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі, оскільки він не має постійного заробітку. Позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з тих же підстав, просила позов задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, тому суд вважав за можливе розглядати справу за його відсутності і ухвалити заочне рішення. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 08.06.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис за №415 (а.с.4-копія свідоцтва про шлюб). Від спільного життя подружжя мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5-копія свідоцтва про народження). Як пояснила в судовому засіданні позивачка, спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки в них різні погляди на життя, на виховання дитини, вони не розуміють один одного, в сім'ї виникали сварки, з лютого 2014 року сторони не проживають разом, відповідач виїхав на постійне місце проживання в м. Донецьк за адресою реєстрації. Тривалий час подружжя спільне господарство не веде, має окремий бюджет, шлюбні стосунки не підтримує, проживає за різними адресами. Суд, вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечило б їх інтересам, інтересам їхньої неповнолітньої дитини. Сім'я сторін розпалась і не може бути поновлена міцною і здоровою. Шлюб є формальним. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу в судовому засіданні доведені, а тому підлягають задоволенню. На прохання позивачки дитина залишається проживати з нею. Як пояснила позивачка в суді, відповідач грошові кошти на утримання доньки не надає, з лютого 2014 року [PERSON] два рази надавав кошти на утримання доньки в загальному розмірі 1 400 гривень. На прохання позивачки надати матеріальну допомогу на дитину відповідач відмовляється, а тому вона бажає отримувати аліменти з доходів відповідача за рішенням суду. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Малолітня дитина [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою по формі №3 комунального концерну «Центр комунального сервісу» від 02.12.2015 року за №347, а також стверджується позивачкою. [PERSON] доглядає малолітню доньку, крім неї інших осіб на утриманні вона не має. З довідки УПСЗН Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 21.12.2015 року за №2005 вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в УПСЗН як отримувач допомоги при народженні та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с.19). Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні позивачка стверджувала, що відповідач проживає в м. Донецьку і не має постійного доходу, оскільки не працює. Відповідач такі твердження позивачки не спростував, доказів на підтвердження одержання постійного доходу суду не надав. Тому, з урахуванням наведеного, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на утримання доньки [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 гривень до досягнення дитиною повноліття. Відповідач не надав суду доказів того, що він неспроможний сплачувати аліменти в такому розмірі. З огляду на викладене вище, суд вважає, що позов в судовому засіданні доведений, а тому підлягає задоволенню. Стягненню з відповідача підлягає судовий збір. На підставі наведеного, ст.ст.110, 112, 180 - 184, 191 СК України,

Outcome: approved