Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк» про стягнення заборгованості по банківському вкладу (депозиту), який 04.08.15. уточнила, мотивуючи свої вимоги наступним. 12 серпня 2014 року між ним та відповідачем був укладений договір № 005-24230-120814 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у доларах США строком до 11 вересня 2014 року, згідно з умовами якого сума вкладу складає 14871,55 доларів США. Зарахування вкладу на вкладний (депозитний) рахунок [NUMBER] було здійснено з вкладного (депозитного рахунку) в день укладення договору. 05.09.14 позивачка звернулась до Банку з письмовою заявою про відмову від подальшої пролонгації Договору та з проханням про повернення його депозитного вкладу після закінчення його строку, однак сума вкладу за вказаним договором йому була виплачена лише частково в рамках установлених обмежень у відповідності до приписів п.п. 9 п. 1 постанови Правління НБУ від 29 серпня 2014 року № 540 «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України». 11.08.14. між позивачкою та відповідачем був укладений Договір № 002-24505-110814 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» (для Друга) у доларах США на строк до 16 серпня 2015 року; сума вкладу складає 13000 доларів США. Однак позивачка вказує, що у зв'язку з невиконанням Банком умов попереднього Договору та невиплатою її депозитних коштів Договір № 002-24505-110814 від 11.08.2014 року за її заявою від 13.02.2013 року був достроково розірваний. Вважає, що не виконуючи умови договорів № 005-24230-120814 від 12.08.2014 року та № 002-24505-110814 від 11.08.2014 року Банк порушив її право власності на грошові кошти, які належать їй і обліковуються на поточному рахунку Банку [NUMBER] в сумі 19815,97 доларів США. 17.06.2015 року позивачка отримала від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відшкодування коштів за її вкладом в сумі 200 000,00 гривень, що становить 8 057 доларів США 80 центів. Просила стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь [PERSON] заборгованість у сумі 11 758 доларів США 17 центів, які обліковуються на поточному рахунку [NUMBER]. Позивачка в судовому засіданні вимоги викладені у позову підтримала та просила стягнути суму, вказану в заяві про зменшення позовних вимог, а саме 11758,17 доларів США. Представник відповідача - ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку (а.с.103,105-109). Через канцелярію суду від представника відповідача надійшли письмові заперечення (а.с.46-50,58-60), про закриття провадження у справі (а.с.66-67) та доповнення до заперечення на позовну заяву (а.с.111-113), в яких просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 серпня 2014 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір № 002-24505-110814 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» (для Друга) у доларах США на строк до 16 серпня 2015 року; сума вкладу складає 13000 доларів США. (а.с.7). 12 серпня 2014 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір № 005-24230-120814 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у доларах США строком до 11 вересня 2014 року; сума вкладу складає 14871,55 доларів США (а. с. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Як вбачається з довідки ПАТ «Дельта Банк» Вих. № 05-2879853 від 25 лютого 2015 року, станом на 25.02.2015 року залишок коштів на рахунку складає 19 815,97 дол. США (а.с.10). З матеріалів справи вбачається, що позивачка зверталася до відповідача з метою повернення належних їй коштів за договорами банківського вкладу після закінчення строку їх дії, але відповідач ці вимоги повністю не задовольнив (а.с.11-16). Відповідно до заяви на видачу готівки № 4244 від 17 червня 2015 року вбачається, що [PERSON] отримала переказ грошових коштів від АТ «Дельта Банк» у сумі 200 000,00 грн. (а.с.101). Постановою правління НБУ № 150 від 02.03.2015р., ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних (а.с.69-70). Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015р. № 51 у ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію на період з 03.03.2015р. по 02.06.2015р. і призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації (а.с.71,72). Зі справи вбачається, що [PERSON] звернулась до суду з позовом 02.03.15., і на дату його пред'явлення у ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію у зв'язку з віднесенням його у встановленому законом порядку до категорії неплатоспроможних. Отже на спірні правовідносини поширюється дія Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 36 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників. У частині 6 цієї статті зазначено, що вказане обмеження не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників; зазначені вимоги здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим НБУ до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті. Відшкодування коштів вкладникам банків, віднесених до категорії неплатоспроможних, здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у порядку та за процедурою, які встановленою ст.ст. 26-28, ч. 5 ст. 34, ст.ст.36, 39, 49, 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тому з позову вбачається, що спосіб захисту прав, який вказує позивачка, не відповідає вимогам Закону та суперечить визначеній в ньому процедурі. Крім того судом у ході розгляду справи не встановлено порушення прав позивача уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк». Таким чином, примусове стягнення коштів із рахунка клієнта на підставі рішення суду та виконавчих документів призведе до подвійного стягнення коштів: обов'язку банку виконати судове рішення, прийняте за наслідком розгляду справи про стягнення коштів, та залишиться обов'язок банку щодо зобов'язання повернути кошти, які зберігаються на рахунку клієнта, тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed