overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила визнати його таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] зі зняттям її з реєстраційного обліку в зазначеній квартирі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на ті обставини, що їй на підставі свідоцтва про право власності від 24.11.1993 р. Належить однокімнатна ізольована квартира [ADDRESS] . В зазначеній квартирі з 1970 року вона постійно мешкає та зареєстрований син позивачки [PERSON] . В 1981 році він після закінчення Харківського авіаційного училища був направлений до Латишської СРСР і з того часу за зазначеною адресою не проживає. Особистих речей його у квартирі немає. З того часу відповідач до м. Харкова не приїжджав, квартирою за місцем реєстрації не цікавився, плату не вносив . Позивачка, як власник житла, не перешкоджала йому у проживанні, замки на вхідних дверях не змінювали. Між сторонами немає договору на збереження за відповідачем права користування належною позивачці квартирою, тому позивачка вважає, що він втратив право користування квартирою. Враховуючи, що вартість сплати за житло та комунальних послуг значно підвищилася, позивачці важко утримувати квартиру, а тому відповідач повин бути знятий з реєстраційного обліку. До суду позивачка звернулася з заявою розглянути чправу у її відсутність, посилаючись на вищенаведене, та просила позов задовольнити. Третя особа - Московський РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області, направили суду лист про те, що не є зацікавленою стороною, просили слухати справу за відсутністю представника відділу та прийняти рішення на розсуд суду. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, причину своєї неявки суду не повідомила. Зі згоди позивачки суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що згідно з свідоцтвом про право власності від 24.11.1993 р. позивачці належить однокімнатна ізольована квартира [ADDRESS] . Згідно з довідкою від 25.08.2015 р., виданою дільницею № 32 КП «Жилкомсервіс», в спірній квартирі, власником якої є позивачка, зареєстрований - її син [PERSON] Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що позивачка є їх сусідкою. З нею вони знайомі більше 20 років, вони перебували у дружніх стосунках. Свідки часто бували в її квартирі. Син позивачки не проживає з нею більш ніж тридцять років. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, суд вважає можливим задовольнити позов та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] та зняти її з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила\~ поділити\~ спільне сумісне майно\~ подружжя, визнавши за кожним право власності по 1/2 частині\~ на квартири за адресою: м. Запоріжжя, вул. Г.Сталінграду, 46/59 та за адресою : м. Запоріжжя, вул. Доблесна, 68 . Позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що з [PERSON] перебуває у шлюбі з 10 жовтня 1975 року. Під час шлюбу нею та чоловіком було придбано у власність квартиру за адресою: м. Запоріжжя, вул. Г.Сталінграду , 46/59 та житловий будинок за адресою : м. Запоріжжя, вул. Доблесна, 68 . Оскільки на теперішній час стосунки в родині погіршилися, почали виникати сварки щодо утримання майна, вона бажає поділити майно, набуте в шлюбі, через що вимушена звернутися до суду. В судове засідання представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач позов визнав в повному обсязі, надавши суду відповідну заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Так, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. У відповідності до свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 10 жовтня 1975 року (а.с.7). В ході розгляду справи судом встановлено, що за час шлюбу сторонами було придбано у власність квартиру [ADDRESS] (нова назва вул. Шкільна) в м. Запоріжжя та житловий будинок за адресою: м. Запоріжжя, вул. Доблесна, буд. 68 . Вказані обставини підтверджені свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 03.02.2014 року та договором обміну від 13.06.2001 року (а.с.8,10). Згідно зі ст. ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружні та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Ст. 69,70 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, при цьому у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до вимог ст. 71 ЦК України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Враховуючи, що в судовому засіданні відповідач погодився на варіант поділу спільного сумісного майна , запропонованого позивачкою, і це не суперечить вимогам закону, суд вважає, що позов слід задовольнити,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позовної заяви до суду і до досягнення сином [PERSON] трьохрічного віку, тобто до [INFO] Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.01.2015 року, [PERSON] та [PERSON] 10.01.2015 року зареєстрували шлюб, актовий запис №1, в зв'язку з чим позивачка своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище чоловіка [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.04.2015 року. Згідно із ч.1, 2 та 3 ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно довідки від 05.02.2018 року №01-21/14, виданої ДНЗ «Первоцвіт» Гадяцької міської ради Полтавської області, [PERSON], [INFO] дійсно перебуває в списковому складі дошкільного навчального закладу «Первоцвіт» з 11.07.2017 року і по даний час відвідує І молодшу групу «Дзвіночок» (а.с. 10). Виходячи з предмету спору та суб'єктивного складу сторін, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає доведеним той факт, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, проте проживають окремо, дитина проживає разом із матір'ю - позивачем у справі, між сторонами не досягнуто домовленостей щодо розміру матеріальної допомоги, яку має надавати відповідач на утримання дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, яка не досягла трирічного віку, та на утримання дитини тому у сукупності наведених обставин з урахуванням положень ст. 84 Сімейного кодексу України є підстави для стягнення аліментів на утримання дружини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню і з відповідача необхідно стягнути на користь [PERSON] аліменти на її утримання утвердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позовної заяви до суду і до досягнення сином [PERSON] трьохрічного віку, тобто до [INFO] Крім того, відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 гривень. На підставі ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] в розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до досягнення ним 23 річного віку - [INFO], в зв'язку з його навчанням. До суду позивачка не з'явилася, але надала заяву, в якій просить суд позовні вимоги задовольнити та справу розглянути без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав клопотання про стягнення аліментів на користь сина, а не дружини, оскільки він являється повнолітнім і виплату здійснювати до 01.07.2020 року. Також, надав заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим, про що свідчить зворотне поштове повідомлення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] ( а.с. 9). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №22 від 13.02.2009 року (а.с.8). Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Петрівсько-Роменської сільської ради від 19.02.2018 року №155 вона зареєстрована та проживає разом з сином [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с.10). Згідно довідки [PERSON] дійсно навчається, як курсант, на 1 курсі денної форми навчання Донецького юридичного інституту МВС України за державним замовленням з 15.08.2017 року по 01.07.2020 року ( а.с. 12). Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З урахуванням вищезазначеного, суд прийшов до висновку про визначення розміру аліментів у частці, яка складає 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Заперечення відповідача [PERSON] щодо сплати аліментів на користь сина, а не дружини не приймається, оскільки позивачем у даній справі є [PERSON], а для стягнення аліментів на користь повнолітнього сина він повинен був сам звернутися з відповідним позовом до суду. Позивачка за даним позовом звільнена від сплати судових витрат, тому згідно ст. 141 ЦПК України суд стягує їх з відповідача на користь держави в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] в розмірі ? частини від усіх видів заробітку, починаючи від дня предявлення позову до суду на період навчання, але не довше 23 років. До суду позивачка не зявилася, але надала заяву, в якій просить суд позовні вимоги задовольнити та справу розглянути без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. \~\~\~\~\~ Відповідач у судове засідання не зявився, відзив на позовну заяву не надав, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки в судове засідання не повідомив. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала заяву, в якій просить суд позовні вимоги [PERSON] задовольнити, справу розглянути без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] ( а.с. 8). Згідно довідки [PERSON] дійсно навчається в ДНЗ «Гадяцьке ВПАУ» з 01.09.2015 року по 30.06.2018 року за професією «Кухар. Кондитер» на денній формі навчання ( а.с. 9). Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З урахуванням вищезазначеного, суд прийшов до висновку про визначення розміру аліментів у частці, яка складає 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка за даним позовом звільнена від сплати судових витрат, тому згідно ст. 141 ЦПК України суд стягує їх з відповідача на користь держави в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] в розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для відповідного віку дитини, починаючи від дня предявлення позову до закінчення навчання, тобто до 30.06.2020 року. До суду позивачка не зявилася, але надала заяву, в якій просить суд позовні вимоги задовольнити та справу розглядати в спрощеному порядку. \~\~\~\~\~ Відповідач у судове засідання не зявився, надав відзив на позовну заяву в якому просить стягнення аліментів проводити на користь дитини, а не дружини у вказаній частці. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою, заяви та клопотання до суду не надходили. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] ( а.с. 9). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що зроблено відповідний актовий запис №23 від 12.05.2017 року (а.с.8). Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Гадяцької міської ради від 13.06.2018 року №3742 вона зареєстрована та проживає разом з доньками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] за адресою [ADDRESS] (а.с.11). Згідно довідки [PERSON] дійсно є студентом 2 курсу факультету Транспортних систем та технологій Харківського національного університету міського господарства ім.О.М.Бекетова денної форми навчання. Строк закінчення навчального закладу до 30.06.2020 року ( а.с. 10). Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Таким чином, стаття 200 СК України не передбачає мінімального розміру аліментів для повнолітньої дитини, тому в частині визначення аліментів в розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку слід відмовити. З урахуванням вищезазначеного, суд прийшов до висновку про визначення розміру аліментів у частці, яка складає 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Заперечення відповідача [PERSON] щодо сплати аліментів на користь дочки, а не дружини не приймається, оскільки позивачем у даній справі є [PERSON] Позивачка за даним позовом звільнена від сплати судових витрат, тому згідно ст. 141 ЦПК України суд стягує їх з відповідача на користь держави в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 07.09.2001 року виконкомом Дрімайлівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, актовий запис за № 1. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала, що 07 вересня 2001 року у виконкомі Дрімайлівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області вона зареєструвала шлюб з [PERSON], про що в той же день зроблено актовий запис № 1. Від шлюбу вони мають одну неповнолітю дитину - [PERSON], [INFO]. Вони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і їх подальше спільне проживання та збереження шлюбу стали неможливими. Вона вважає, що примирення між нею та відповідачем неможливе та бажає розірвати їх формально існуючий шлюб. Також просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». В судове засідання сторони не з'явились. Подали до суду письмові заяви, в яких просили розглянути справу без іх участі у судовому засіданні. Позивачка позовпідтримала та просила його задовольнити. Відповідач при цьому позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідач позов визнав. Окрім того, судом встановлено, що 07 вересня 2001 року виконкомом Дрімайлівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області між сторонами було зареєстровано шлюб, від якого вони мають одну неповнолітню дитину. На даний час спільного господарства сторони не ведуть, шлюбні стосунки припинені. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Примирення між ними позивачка вважає неможливим. Збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, які мають для неї істотне значення. Відповідач позов визнав, що також є підставою для його задоволення. За вказаних обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. Після розірвання шлюбу позивачці необхідно залишити прізвище «[PERSON]» згідно її клопотання. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Свої вимоги вона мотивує тим, що 23.02.1997 року був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, на ґрунті не схожості характерів втрачено почуття поваги та кохання, стали чужими людьми один для одного. Шлюбні відносини припинено, фактично сторони проживають окремо. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про слухання справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, за наданий судом строк сторони не примирилися, просить постановити рішення про розірвання шлюбу, судові витрати залишає за собою. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву відповідно до змісту якої він повністю визнає позовні вимоги, просить розірвати шлюб між ним та позивачем. Справу просить слухати за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER], Петропавлівською сільською радою Богодухівського району Харківської області 23 лютого 1997 року був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис № 03. Згідно свідоцтва про народження встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] - являються сторони по справі. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, та інші обставини, що мають істотне значення. Суд, враховуючи що сторони не підтримують шлюбні відношення, позивач наполягає на розірвані шлюбу, вважає що збереження сім'ї неможливо, подальше перебування в шлюбі суперечить її інтересам, відповідач визнав позовні вимоги, за наданий судом строк на примирення сторони не примирилися,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб з останнім, який укладений 02.11.2013 та стягнути сплачений судовий збір. Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.11.2013 між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, від якого сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивачка, спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинені вже протягом тривалого часу, спільне господасртво не ведеться. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Згоди щодо місця проживання та утримання дитини між нею та відповідачем досягнуто. У судове засідання позивачка не з`явилася, разом з позовом надала заяву, у якій підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просила справу розглядати у її відсутність. Відповідач в судове засідання надав заяву, у якій визнає позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, також просив справу розглядати у його відсутність. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції у Чернігівській області шлюбі з 02 листопада 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу, актовий запис № 2100, серія [NUMBER] . Статтею 51 Конституції України та статтею 24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до положень ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 114 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає можливим розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 50% сплаченого позивачкою судового збору, що становить 454 грн.

Outcome: approved