Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є батьком їх неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує на те, що донька проживає з нею, усі обов'язки щодо виховання дитини вона несе самостійно. Посилаючись на наведені обставини, позивачка просить про ухвалення рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн., до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі. В судому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав, вказавши, що його позбавлено батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO]. Крім того вказав, що не має фінансової можливості сплачувати аліменти в розмірі 400 грн., оскільки не працює. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Положення ст.141 Сімейного кодексу України передбачають, що мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно положень ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За положеннями ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що сторони мають спільну дитину: доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Ониськівською сільською радою Кривоозерського району Миколаївської області 02 березня 2000 року(а.с.5). Відповідно до даних довідки Ониськівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області №733 від 22 серпня 2014 року підтверджено, що дитина - [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю - [PERSON] та перебуває на її утриманні.(а.с.4). Судом встановлено, що 02 квітня 2008 року Кривоозерським районним судом ухвалено рішення, яким відповідача по даній справі-[PERSON].-позбавлено батьківських прав у відношенні доньки [PERSON], [INFO]. При цьому суд враховує положення ч.2 ст.166 СК України, якою регламентовано, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивачки правомірними, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, а саме стягненням з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання: доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі 400 грн., щомісячно, починаючи з 05 вересня 2014 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 02 лютого 2018 року. Крім того, за положеннями ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Також, у відповідності з положеннями ст.88 ЦПК України, витрати, пов'язані з розглядом справи, суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved