Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, разом зі своїм представником неодноразово уточнювала його та позовні вимоги мотивуючи тим, що відповідно до свідоцтва про власність від 15.03.1994 р. вона є співвласницею квартири [ADDRESS] на підставі рішення про приватизацію від 21.01.1994 р. на праві спільної сумісної власності разом з [PERSON]. Заяву про приватизацію квартири [PERSON] та [PERSON] подавали разом, рішення про приватизацію квартири прийнято 21.01.1994 р., але 12.03.1994 р. [PERSON] померла і свідоцтво про приватизацію житла від 15.03.1994 р. [PERSON] отримала вже після смерті співвласниці. При приватизації квартири частки власників не було виділено, тому, як співвласники [PERSON] та [PERSON] мають право власності по 1/2 частині квартири [ADDRESS]. Виділити частки в квартирі між співвласниками в інший спосіб, ніж як через суд, не має можливості, так як [PERSON] померла, а спадкоємці відсутні. Тому позивачка просить визначити частку у спільному сумісному майні виділивши [PERSON] 1/2 частку із спільної власності на квартиру [ADDRESS]. Позивачка, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася. Представник позивачки надав письмову заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просить справу розглянути без його участі та участі позивача. Представник відповідач Сумської міської ради, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав суду письмовий відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги не визнав, заперечував проти них, справу просить розглядати без його участі. Відповідачі, [PERSON] та [PERSON], повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили, відзив чи заперечення проти позову не надали. Третя особа, Сумська державна нотаріальна контора, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, не забезпечила яку свого представника в судове засідання, надала заяву про розгляд справи без участі її представника. Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку представника позивачки та представника відповідачки, суд вважає що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про власність від 15.03.1994 р. біла Т.І. є співвласницею квартири [ADDRESS] на підставі рішення про приватизацію від 21.01.1994 р. на праві спільної сумісної власності разом з [PERSON]. Заяву про приватизацію квартири [PERSON] та [PERSON] подавали разом, рішення про приватизацію квартири прийнято 21.01.1994 р., але 12.03.1994 р. [PERSON] померла і свідоцтво про приватизацію житла від 15.03.1994 р. [PERSON] отримала вже після смерті співвласниці. Судом встановлено, що при приватизації квартири частки власників не було виділено, тому, як співвласники [PERSON] та [PERSON] мають право власності по 1/2 частині квартири [ADDRESS]. Однак виділити частки в квартирі між співвласниками в інший спосіб, ніж як через суд, не має можливості, так як [PERSON] померла, а спадкоємці відсутні. Судом встановлено, що між співвласниками немає домовленостей щодо визначення часток. Співвласник квартири [PERSON] померла, спадкоємці після її смерті відсутні. У відповідності до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном; на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У відповідності до ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. У відповідності до ч. 2 ст. 370 та ч. 2 ст. 372 ЦК України, в разі виділення частки чи поділу майна, що знаходиться в спільній сумісній власності, частки вважаються рівними, якщо інше не встановлене договором. За таких обставин, частки співвласників квартири на момент реєстрації права спільної сумісної власності на квартиру, за адресою: [ADDRESS], є рівними, оскільки договір про інше не укладався. Тобто частка [PERSON] в праві спільної сумісної власності становить 1/2 частину. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані та підлягають задоволенню. На відшкодуванні судових витрат, підставі ст.141 ЦПК України, відповідачка не наполягала.

Outcome: approved