Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивачка звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. У судовому засідання [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки, починаючи стягнення з 01.01.2015 року, оскільки саме з цього часу, відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дитини. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги у повному обсязі та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини за минулий період. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що сторони з 07.08.1999 року перебували у зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про одруження серії 1-КИ №037600, видане виконкомом Партизанської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області), який 20.12.2005 року Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області було розірвано. Так, під час перебування сторін у шлюбних відносинах, у них народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого виконкомом Партизанської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області 17.01.2001 року. Після припинення шлюбних відносин, сторони мешкають окремо і син проживає разом з позивачкою, що визнано сторонами у судовому засіданні, та перебуває на її повному утриманні. Крім того, у судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON], починаючи з січня 2015 року у добровільному порядку кошти на утримання дитини позивачці не надає. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий доход, а також за інших обставин, що мають істотне значення, суд, за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Також, частиною 2 статті 191 СК України передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки На підставі вищевикладеного, враховуючи матеріальний стан позивачки, обставини справи та той факт, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та у судовому засіданні погодився сплатити аліменти за минулий час, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки у повному обсязі стягнувши з відповідача на її користь аліменти на утримання сина. Згідно ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved