Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути на її користь в інтересах дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти з батька [PERSON] у розмірі по 1/4 частки від усіх видів доходів відповідача, але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку - щомісячно на кожну дитину окремо до досягнення дітьми повноліття. Діти знаходяться повністю на утриманні позивачки, добровільно матеріальної допомоги відповідач не надає, хоча має таку можливість. Позивачка підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні. Пояснила, що протягом останніх пяти років з відповідачем не проживає, діти проживають з нею, та перебувають на її повному утриманні. Відповідач жодним чином не надає матеріальної допомоги, хоча між ними була попередня домовленість. Доньки навчаються в Болградській гімназії імені [PERSON], проживають в інтернаті, лише на вихідні приїжджають до дому в с.Калчева. Усі витрати на навчання, проживання дітей в інтернаті та їх харчування, на їх проїзд до м. Болград, і в зворотному напрямку, на одяг, взуття, продукти харчування, засоби гігієни, канцелярські приналежності несе вона особисто. На даний час, вона позивачка працює медичною сестрою в Калчівській амбулаторії, отримує заробітну плату в середньому 2\~000 гривен на місяць, а відтак цих коштів не достатньо на утримання дітей. Оскільки батько несе такі ж обовязки як і вона, то має виплачувати аліменти на утримання і навчання дітей. Відповідач позовні вимоги визнав частково. Не заперечував що він є батьком дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Стверджував, що він надає регулярно матеріальну допомогу позивачці на утриманні дітей по мірі його можливості, це від 300 до 1000 гривен щомісячно. Однак згоден виплачувати аліменти на утримання дітей по 250.00 гривен на кожну дитину щомісячно, з урахуванням того, що він працює, отримує заробітну плату в розмірі 1\~550 гривен на місяць, переніс три важких операції, важко хворіє, витрачає значні кошти на своє лікування, утримує хвору матір. Представник відповідача підтримав заперечення свого довірителя, та просив позовні вимоги задовольнити частково, а саме стягнути аліменти в розмірі 250.00 гривен на кожну дитину щомісячно. Розглянувши подані документи та матеріали, заяви позивачки, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 31.10.1999 року, який було розірвано рішенням Болградського районного суду Одеської області від 13.03.2012 року (а.с.5). 17 січня 2000 року від цього шлюбу народилася донька [PERSON], 22 лютого 2003 року народилася донька [PERSON], батьками яких є позивачка та відповідач по справі, що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії І-ЖД відповідно № 282303 (а.с.3), № 405975 (а.с.4). Відповідно до довідки № 280 від 23.02.2016 року, виданої виконкомом Калчівської сільської ради Болградського району Одеської області, діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] перебувають на утриманні позивачки [PERSON] (а.с.6). На підставі досліджених доказів суд вбачає, що позивачка перебуває у скрутному матеріальному становищі та має необхідність в отриманні аліментів, оскільки несе усі витрати по утриманню дітей: купує одяг, взуття, продукти харчування, засоби особистої гігієни для дітей, канцелярські приналежності та усі інші витрати. Відповідач працює в ТОВ «Балкан-плюс», щомісяця отримує заробітну плату в середньому 2\~303.00 гривен на місяць (а.с.18), аліменти згідно з іншими виконавчими листами не утримуються. Позовні вимоги відповідач визнав частково. Твердження відповідача, що він переніс три важких операції, важко хворіє, і витрачає значні кошти на своє лікування суд розцінює критично. Так, згідно наданих медичних довідок, вбачається, що хірургічні втручання мали місце в 2000 році (а.с.19), в 2004 році (а.с.20). Крім того, вивченням медичної картки на імя відповідача [PERSON] встановлено, що в 2002 році відповідач проходив медичні обстеження, та був цілком здоровим чоловіком, про що свідчать записи лікарів: дерматолога, окуліста, невропатолога, хірурга, офтальмолога. Після цього обстеження, відповідач звертався двічі зі скаргами на стан здоровя до лікарів: 02-05.11.2014 року, діагноз «Гострий респіраторний вірус», 04-14.06.2015 року, діагноз «Гострий бронхіт»(а.с.22-26). Таким чином, твердження відповідача, щодо його важкого захворювання спростовуються дослідженими медичними документами. Посилання відповідача на те, що він здійснює догляд за важко хворою матірю, не підтверджуються належними і допустимими доказами. Також в підтвердження своїх слів, що він, відповідач постійно надає матеріальну допомогу позивачці, жодних доказів не надано. Будь-яких інших доказів в підтвердження передбачених ст. 182 Сімейного кодексу України обставин на підтвердження матеріального стану та стану здоровя як відносно позивачки, так і відносно відповідача суду не надано, крім тих, що досліджені в судовому засіданні, не встановлено таких і при розгляді справи.\~ Мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою ( ч.1 ст. 141 СК України). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991р. та набула чинності для України 27 вересня 1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З урахуванням обставин, які перелічені в ст. 182 СК України, суд вважає за можливе при визначенні розміру аліментів, стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] - аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі по 1/3 частки від усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 % встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 22.03.2016 року і до досягнення донькою [PERSON] повноліття, тобто до 17.01.2018 року. Починаючи з 18.01.2018 року - стягувати аліменти у розмірі ? частини усіх видів доходів відповідача, щомісячно але не менше 30 % встановленого законодавством прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення донькою [PERSON] повноліття, тобто до 22.02.2021 року. У відповідності зі ст.ст.79, 88 ЦПК України також підлягає стягненню на користь держави з відповідача судовий збір у розмірі 551.20 гривен. На підставі викладеного і

Outcome: partial