Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 10.03.2014 р. вона уклала з відповідачкою попередній договір купівлі-продажу нерухомості, об»єктом якого була квартира [ADDRESS]. За даним договором позивачка мала придбати у відповідачки означену квартиру у власність за ціною 29 000 доларів США до 10 травня 2014 року. В рахунок належних за основним договором платежів, на підтвердження свого зобов»язання і на забезпечення його виконання, позивачка передала відповідачці завдаток в сумі 1 000 доларів США . В подальшому відповідачка відмовилася від продажу належної їй квартири, але добровільно не повернула позивачці отримані від неї за попереднім договором кошти. А тому позивачка просила суд стягнути з відповідачки грошові кошти, передані їй як авансовий платіж в рахунок неукладеного з вини продавця договору купівлі-продажу квартири , в сумі 11 764 грн, що еквівалентно 1 000 дол.США. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав. Відповідачка проти позову заперечувала, посилаючись на те, що це позивачка відмовилася від оформлення договору купівлі-продажу квартири, на її прохання вона при свідках повернула частину завдатку в сумі 500 доларів США, решта суми завдатку має належати їй як компенсація за невиконання позивачкою своїх зобов»язань. Суд, вислухавши пояснення сторін, покази свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні було встановлено, що 10 березня 2014 року між покупцем [PERSON] та продавцем [PERSON] було укладено попередній договір купівлі-продажу нерухомості. Об»єктом даного договору була квартира [ADDRESS], в м. Біла Церква, що належить продавцю [PERSON] на праві приватної власності. За цим договором сторони домовилися, що нотаріальне посвідчення основного договору купівлі-продажу мало здійснитися до 10 травня 2014 року, ціна квартири до продажу обумовлена в розмірі 29 000 доларів США. На виконання п.6.1. договору в рахунок належних за основним договором платежів, на підтвердження зобов»язання і на забезпечення його виконання, з метою забезпечення реалізації своїх намірів щодо купівлі-продажу нерухомого майна та своєї платіжної спроможності, [PERSON] передала [PERSON] суму завдатку в розмірі 1 000 доларів США. Відповідачка визнала факт отримання від позивачки зазначеної грошової суми. В судовому засіданні було встановлено, що сторони не уклали договір купівлі-продажу вищевказаної квартири, як то було передбачено попереднім договором. З чиєї вини угода не відбулася достовірно встановлено не було, у відмові від оформлення основного договору сторони звинувачували одна одну. Зааявляючи вимоги про стягнення грошової суми, еквівалентної 1 000 дол.США, позивачка посилалася на те, що передані нею відповідачці кошти по суті є авансом, що підлягають поверненню незалежно від того, з чиєї вини не відбулася угода. Суд погоджується з таким твердженням з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Предметом укладеного сторонами попереднього договору є квартира - об'єкт нерухомого майна. Відповідно до вимог ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Таким чином, вимоги закону щодо форми попереднього договору купівлі-продажу квартири сторонами дотримано не було. А відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. За ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом нікчемний правочин. У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. За ч. 2 ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона отримала на виконання цього правочину. Крім того, слід зазначити, що відповідно до вимог ст. 570 Цивільного кодексу України завдатком є грошова сума або нерухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Згідно вимог ст. 547 ЦК України, угода про завдаток має бути укладена в письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов»язань, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Виходячи з аналізу вищезазначених правових норм слідує, що угода про завдаток, вчинена для забезпечення виконання зобов»язань за договором купівлі-продажу нерухомого майна квартири, будинку має бути укладена у формі, встановленій для основного договору, тобто нотаріально посвідченого письмового правочину. А недодержання цієї форми тягне за собою нікчемність угоди про завдаток. В даному випадку сума 1 000 дол. США , отримана [PERSON] від [PERSON], є авансом, тобто звичайною сумою попередньої оплати за договором купівлі-продажу , яка не виконує забезпечувальної функції, властивої завдатку. Виходячи зі змісту ч.2 ст.693 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, по якому передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила. Відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Таким чином, сума авансу 1000 дол.США, що підлягає до стягнення з відповідачки на користь позивачки, має бути перерахована у гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день ухвалення рішення. Тобто, 1000 дол.США х 11, 6838 грн = 11 683 грн Суд не приймає до уваги покази свідка [PERSON] щодо повернення [PERSON] на користь [PERSON] 500 дол. США після відмови останньої від укладення договору купівлі-продажу квартири, поскільки в силу ст.218 ЦК України покази свідків не є допустимим доказом при недодержанні сторонами письмової форми правочину, встановленої законом. Посилання відповідачки на п.10 попереднього договору не доводить факту передачі нею позивачці 500 дол. США, оскільки текст цього пункту договору свідчить лише про домовленість сторін про повернення продавцем цієї суми у разі не підписання сторонами основного договору до 9 травня 2014 року . Згідно ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки підлягають відшкодуванню понесені судові витрати в сумі 243 грн 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved