Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 17.02.2017 виконавчим комітетом Гюнівської сільської ради Приморського району Запорізької області між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, актовий запис №01. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сімю. За час спільного проживання відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, між ними часто виникли сварки. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у сімї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в родині. З травня 2017 року вони припинили ведення спільного господарства та сумісне проживання, подальшого сенсу підтримувати сімейно-шлюбні відносини немає. Спору щодо місця проживання дитини не має, дитина проживає з нею. Шлюб розривають вперше. Просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 17 лютого 2017 року виконавчим комітетом Гюнівської сільської ради Приморського району Запорізької області, актовий запис №01. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] (а.с.2). Позивачка, повідомлена в установленому порядку про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася, просила справу розглядати у її відсутність (а.с.2) Відповідач, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, не подав відзив; від нього не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутність. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, позивач просить справу розглянути у її відсутність, відповідач не зявився, про причини неявки не повідомив, заперечень та клопотань не подав. Тому суд ухвалив на підставі ст.ст.223, 280 ЦПК України розглянути справу заочно, і на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб сторони 17 лютого 2017 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Гюнівської сільської ради Приморського району Запорізької області, актовий запис № 01 (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.6). Згідно з витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання місце проживання [PERSON], [INFO], зареєстроване за адресою: [INFO]/1, кв.30 (а.с.4). Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2017 року. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 Сімейного Кодексу України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.111 Сімейного Кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи зазначені позивачкою причини розірвання шлюбу, характер відносин сторін, наполягання позивачки на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сімї неможливо, що позивачка просить шлюб розірвати, відповідач проти позовних вимог заперечень не надав, суд вважає, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є непорозуміння між ними та несумісність характерів, сім'я розпалася та існує формально, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб. Тому копію рішення для виконання необхідно направити до Приморського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Позивачка при зверненні з даним позовом сплатила судовий збір у сумі 768,40 грн. (а.с.1), позов підлягає задоволенню, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у сумі 768,40 грн.

Outcome: approved