Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, що складається з приватизованої земельної ділянки у землі, яка розташована на території Ріжківської сільської ради Таращанського району Київської області, розміром 5.052 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною вартістю 114 682.25 грн.. Позивачка та її представник в судове засідання не з'явилися, проте надали заяву в якій просять справу слухати без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, не заперечує проти задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] року помер батько позивачки [PERSON], що проживав та був зареєстрований в [ADDRESS]. На день його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з приватизованої земельної ділянки (паю) у землі, яка розташована на території Ріжківської сільської ради Таращанського району Київської області, розміром 5.052 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною вартістю 114 682.25 грн.. 23.05.2013 року він склав заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 12, посвідчений секретарем виконавчого комітету Ріжківської сільської ради Таращанського району Київської області, відповідно до якого все своє майно заповів позивачці [PERSON]. Інших спадкоємців за заповітом та законом не має. У встановлений чинним законодавством термін позивачка звернулася до приватного нотаріуса Таращанського районного нотаріального округу Київської області з питанням видачі їй права на спадщину за законом на земельну частку (пай) , проте їй було відмовлено та письмово роз'яснено, що видати Свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку після померлого [PERSON], нотаріус немає можливості, оскільки у позивачки відсутній правовстановлюючий документ - оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку виданий на ім'я [PERSON]. За життя [PERSON] загубив державний акт на право власності на земельну ділянку. При оформленні спадкових прав після його смерті позивачка звернулася до відділу Держземагенства у Таращанському районі Київської області по питанню видачі їй дублікату державного акта на право власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON] взамін на втрачений акт серії ІІІ-КВ № 078676 який був виданий 14.09.2001 року. Проте позивачці усно було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду з позовом щодо оформлення спадкових прав після смерті [PERSON]. Крім того відділом Держземагенства у Таращанському районі Київської області позивачці було надано належно засвідчену копію державного акта на право власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON] та довідку за № 1309 від 29.05.2014 року, де зазначено власником даної земельної ділянки [PERSON] Факт належності земельної ділянки (паю) [PERSON], який помер [INFO] року підтверджується: копіє державного акта на право власності на земельну ділянку на його ім'я серії ІІІ-КВ № 078676, довідкою з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за № 1308 від 29.05.2014 року; Довідкою № 1309 від 29.05.2014 року вид. відділом Держземагенства у Таращанському районі Київської області. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ст. 1216 ЦК України визначає спадкуванням як перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до частини першої ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті і у відповідності до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а ст.ст. 1235, 1236 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб та визначити обсяг спадщини, що має спадкуватися за заповітом, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов.

Outcome: approved