Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивачка звернулася до відповідача з позовом та просила суд постановити судове рішення і стягувати аліменти на двох малолітніх дітей [PERSON] ([INFO].) та [PERSON] ([INFO].), у розмірі 1250 (одна тисяча двісті п'ятдесят) грн. на кожного з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно з дати звернення до суду і до повноліття дітей. При цьому позивачка посилалася на той факт, що відповідач не здійснює матеріального утримання дітей, не піклується про їх здоров'я, чим ставить її у важке матеріальне становище, що і змусило її звернутися до суду. 23.07.14 р. позивачка уточнила позовні вимоги і просила суд постановити судове рішення, яким стягнути з [PERSON] (ід.н. [NUMBER]) аліменти на користь [PERSON] (ід.н. [NUMBER]) на утримання неповнолітнього сина [PERSON] ([INFO].) у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також просила стягнути з [PERSON] (ід.н. [NUMBER]) аліменти на користь [PERSON] (ід.н. [NUMBER]) на утримання неповнолітнього сина [PERSON] ([INFO].) у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України позивачка просила суд, допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково та просили суд задовольнити позовні вимоги у мінімально можливому розмірі, а саме у розмірі 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Обґрунтовували це тим, що [PERSON] офіційно не працює, має кредитні зобов'язання, в зв'язку із чим щомісячно більшу частину грошей витрачає на погашення кредиту, а також, просили суд врахувати ту обставину, що [PERSON] на час розгляду справи судом має іншу сім'ю, і, відповідно, несе матеріальні витрати на її утримання. Також, просили врахувати суд ту обставину, що ним у добровільному порядку були сплачені аліменти, і в підтвердження цієї обставини суду надані квитанції про їх сплату. Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17.05.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 17.05.01 р., яке видане Дзержинським районним управлінням юстиції м. Харкова, актовий №269. Від даного шлюбу сторони мають дві малолітньої дитини: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачкою та знаходяться на її утриманні. Судом встановлено, що від попереднього браку у позивачки на утриманні є також син - [PERSON], який народився [INFO]. Його батько [PERSON] помер [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про смерть від 29.09.1998 р., серії [NUMBER]. В процесі судового розгляду сторони підтвердили факт не проживання однією сім'єю з початку 2014 р. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, жінки, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні відповідач пояснив, що працює неофіційно на ринку, біля станції метро «Барабашово» у м. Харкові та отримує від цього дохід. Також відповідач зазначив, що отримує дохід від передачі в оренду власної квартири. Матеріали справи не містять жодних документів, які б свідчили про незадовільний стан здоров'я відповідача або наявності у нього інших дітей, непрацездатних батьків. Посилання відповідача та його представника на те, що однією із обставин визначення судом мінімальної суми аліментів на утримання дітей є факт наявності іншої сім'ї у відповідача на утримання якої останній також несе витрати, судом не приймається до уваги, так як дана обставина не підтверджується жодним належним та допустимим доказом. Також суд не може прийняти до уваги посилання відповідача на наявність кредитних зобов'язань, зокрема по договору від 07.12.12 р., як на не можливість оплачувати аліменти у зазначеному позивачкою розмірі, так як кредитні зобов'язання відповідача , не є примусовими та проводяться за його ініціативою і не звільняють його від обов'язку утримувати дітей. При цьому суд, враховує матеріальний стан відповідача, з наданням правової оцінки доказам наданим позивачем (квитанції про сплату аліментів(а.с.129,130) , чеки, пояснення відповідача, розрахунок аліментів, тощо), а також, враховує ту обставину, що обов'язок утримання дітей покладається як на матір так і на батька в рівній мірі, і приходить до висновку, що сума аліментів у розмірі 900 (дев'ятсот) грн. на кожну дитину є обґрунтованою та достатньою для належного забезпечення позивачкою розвитку малолітніх дітей, тому стягує аліменти саме в цьому розмірі, а в іншій частині позовних вимог позивачці відмовляє. Також, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial