Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадщину за заповітом. В позовній заяві позивачка вказує, що 09.11.1998 року помер її рідний батько, [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку 5, по вулиці Жовтнева, с. Нове, Мелітопольського району, Запорізької області, який належав йому на підставі свідоцтва про право власності б/н від 03.06.1989 року, виданого на підставі рішення виконкому Мелітопольської районної ради народних депутатів. Законними спадкоємцями першої черги за законом на відкриту спадщину у рівних частках були: дружина померлого, мати позивачки, [PERSON], позивачка по справі, [PERSON] та її рідна сестра, донька померлого, [PERSON]. Після смерті [PERSON], померлого 09.11.1998 року його дружина та рідна мати позивачки, [PERSON] прийняла спадщину шляхом фактичного управління спадковим майном, оскільки вона була зареєстрована та постійно мешкала, як до смерті її чоловіка так і продовжувала проживати у вищевказаному житловому будинку до своєї смерті. Ні позивачка по справі, ні її рідна сестра, [PERSON], спадщину після смерті батька не приймали, оскільки на час смерті батька у спадковому житловому будинку вони не проживали та не зверталися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у встановлений законом шестимісячний строк, зі дня смерті спадкодавця. Але, [PERSON], прийняв спадщину після смерті свого чоловіка, не встигла оформити її в установленому законному порядку, оскільки 12 грудня 2000 року вона померла. Після її смерті відкрилась спадщина на вищевказане майно, тобто житловий будинок 5, по вулиці Жовтнева, с Нове, Мелітопольського району, Запорізької області, який належить померлій у порядку спадщини після смерті її чоловіка, [PERSON], померлого 09.11.1998 року. Сестра позивачки [PERSON] спадщину після смерті матері не приймала, оскільки у спадковому будинку не проживала та не зверталась з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори і 16 травня 2006 року вона померла. Відповідно до встановленого порядку прийняття спадщини, позивачка звернулась до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON]. Однак, Мелітопольська районна державна нотаріальна контора Запорізької області відмовила їй у видачі свідоцтва на право власності на спадщину у звязку з тим, що у неї відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. У звязку з чим позивачка була вимушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок № 5, по вулиці Жовтневій в с. Нове, Мелітопольського району, Запорізької області у порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], померлої 12.12.2000 року. Представник Новенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області в судове засідання не зявився, від нього до суду надійшла заява, в якій він просить розглядати справу у його відсутність, просить винести рішення за наявними матеріалами справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивачка та її представник в судовому засіданні наполягали на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона мешкає неподалеку від позивачки. В будинку позивачки мешкали її батьки. Після смерті її батька, в будинку мешкала її мати. Сестра позивачки не мешкала разом з батьками. Після смерті її сестри, позивачка доглядала за будинком. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона разом з позивачкою росла. В будинку № 5, по вулиці Жовтневій в с. Нове Мелітопольського району ніхто не мешкає. Позивачка доглядає за вказаним будинком, завжди в ньому прибирає, робить ремонт. Суд, вислухавши пояснення позивачки, її представника та свідків, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 09.11.1998 року помер рідний батько позивачки, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його смерть \\а.с.7\\. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку № 5, по вулиці Жовтневій в с. Нове, Мелітопольського району, Запорізької області, який належав йому на підставі свідоцтва про право власності б/н від 03.06.1989 року, виданого на підставі рішення виконкому Мелітопольської районної ради народних депутатів, що підтверджується довідкою комунального підприємства «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» за № 548 від 10.04.2015 року, яка знаходиться в матеріалах справи \\а.с.15\\. Після смерті [PERSON], померлого 09.11.1998 року його дружина та рідна мати позивачки, [PERSON] прийняла спадщину шляхом фактичного управління спадковим майном, оскільки вона була зареєстрована та постійно мешкала, як до смерті її чоловіка так і продовжувала проживати у вищевказаному житловому будинку до своєї смерті, що підтверджується довідкою з місця проживання, виданою Новенською сільською радою, Мелітопольського району за № 543 від 09.06.2015 року \\а.с.44\\. Ні позивачка по справі, ні її рідна сестра, [PERSON], спадщину після смерті їхнього батька не приймали, оскільки на час смерті батька у спадковому житловому будинку вони не проживали та не зверталися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у встановлений законом шестимісячний строк, зі дня смерті спадкодавця. У відповідності до вимог ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Згідно п. 4 заключних та перехідних положень ЦК України в редакції 2004 року даний цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин, які виникли після набрання законної сили даним кодексом, що свідчить про те, що при вирішенні цього питання повинно керуватися нормами ЦК України (в ред. 1963 року). [PERSON], прийняв спадщину після смерті свого чоловіка, не встигла оформити її в установленому законному порядку, оскільки 12 грудня 2000 року вона померла, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть \\а.с.10\\. Після її смерті відкрилась спадщина на вищевказане майно, тобто на житловий будинок № 5, по вулиці Жовтневій в с. Нове, Мелітопольського району, Запорізької області, який належить померлій у порядку спадщини після смерті її чоловіка, [PERSON], померлого 09.11.1998 року. Позивачка як законна спадкоємиця, після смерті своєї матері прийняла спадщину шляхом фактичного управління спадковим майном, оскільки після смерті матері проживала та управляла спадковим майном, що підтверджується довідкою з Новенської сільської ради Мелітопольського району за № 219 від 06.03.2015 року \\а.с.13\\. Сестра позитвачки, [PERSON] спадщину після смерті матері не приймала, оскільки у спадковому будинку не проживала та не зверталась з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. На час смерті матері вона проживала зі своїми співмешканцем за наступною адресою: Мелітопольський район, с. Нове, вулиця Продольна, 12. 16 травня 2006 року сестра позивачки, [PERSON] померла, що підтверджується довідкою виданою начальником відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Мелітопольському району, реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області за № 454/02-04/2-04-30 від 16.06.2015 року \\а.с.42\\. Право на одержання спадщини після смерті матері позивачки підтверджується копією свідоцтва про її народження та копією свідоцтва про укладення шлюбу у разі чого позивачка змінила прізвище з «Єрмічай» на «Лисову» \\а.с.11-12\\. Згідно технічного паспорту Мелітопольського міжміського бюро технічної інвентаризації на житловий будинок від 11.03.2015 року вбачається, що [PERSON] є власником житлового будинку № 5, по вулиці Жовтневій в с. Нове, Мелітопольського району, Запорізької області \\а.с.16-19\\. Позивачка зверталась до Мелітопольської районної державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Однак 10 березня 2015 року державним нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, обґрунтовуючи це відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно \\а.с.14\\. Вартість спадкового житлового будинку становить 75 040 грн., що підтверджується довідкою про вартість житлового будинку \\а.с.20\\. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачкиа є обґрунтованими, заснованими на законі, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, у зв'язку з чим підлягають задоволенню. На підставі викладеного суд вважає необхідним визнати за позивакою право власності на житловий будинок № 5, по вулиці Жовтневій в с. Нове, Мелітопольського району, Запорізької області у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 12.12.2000 року.

Outcome: approved