Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на період навчання повнолітнього сина в розмірі ј частини його заробітку ( доходу) щомісяця, на період його навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох річного віку. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що у 2003 році шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на її забезпеченні. Зазначила, що на даний час їх син навчається на денному відділенні у Національному університеті фізичного виховання і спорту України (строк навчання до 30 червня 2024 року). У зв`язку з тим, що син навчається на денній формі навчання, дана обставина унеможливлює поєднання навчання та працевлаштування. Добровільної допомоги на утримання сина, як у навчанні, так і в побуті не надає, тому просить позовні вимоги задовольнити. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що позов він не визнає, вказує, що відповідачем не надано доказів на підтвердження своїх вимог. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і просив суд іх задовольнити. Представник відповідача в задоволенні позову просив відмовити. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] . Відповідно до копії Свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу від 21.10.2003 року зроблено запис №146. Згідно довідки від 12.05.2021 року №747 вбачається, що [PERSON] є студентом 1 курсу факультету спорту та менеджменту Національного університету фізичного виховання і спорту України. Форма навчання - денна. Строк навчання з 19.09.2020 року по 30.06.2024 року. Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 20.01.2020 року з відповідача [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку доходу щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року дитина має право на фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток. Згідно ст. 28 Конвенції про права дитини, дитина має право на освіту. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ч.1 ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Оскільки, відповідач є особою працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності, а також доказів про скрутне матеріальне становище суду надано не було, тому в сукупності оцінених судом доказів, є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини на період навчання. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає. Суд вважає, що [PERSON] у зв`язку з навчанням на денній формі навчання можливості працевлаштуватися немає, отже дійсно потребує матеріальної допомоги для організації нормальних умов свого життя та навчання (проїзд, харчування, одяг, придбання підручників, тощо). Потреба в матеріальній допомозі пов`язана з навчанням. Законом не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітню дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Так ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Обставин, які б свідчили про неможливість відповідача сплачувати аліменти на період навчання сина [PERSON] матеріали справи не містять. Разом з тим, при визначенні розміру аліментів, суд вважає також за необхідне врахувати наявність на утриманні відповідача іншої неповнолітньої дитина. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, що буде справедливим та достатнім порівнюючи обов`язки кожного із батьків щодо спільної дитини, оскільки і позивач у справі зобов`язана також утримувати дитину матеріально на період навчання. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Outcome: partial