overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовною заявою до відповідачки про усунення від права на спадкування. Позовні вимоги мотивовані тим, що 16 березня 1982 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] 10 лютого 1999 року шлюб між ними розірвано. Однак вони продовжували проживати разом однією сім'єю. Позивачка опікувалась [PERSON] по день його смерті [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшло 31/50 частина домоволодіння [ADDRESS] та однокімнатна квартира [ADDRESS]. Позивачка є спадкоємцем четвертої черги, а відповідачка, яка є дочкою померлого від першого шлюбу є спадкоємцем першої черги. Оскільки відповідачка ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві який через похилий вік та тяжку хворобу був у безпорадному стані, позивачка просить суд усунути відповідачку від права на спадкування. Позивачка та її представник позов підтримали, наполягали на його задоволенні надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідачка надала суду нотаріально засвідчену заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала в повному обсязі, відмовилася від свого представника. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 березня 1982 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] 10 лютого 1999 року шлюб між ними розірвано. Однак вони продовжували проживати разом однією сім'єю. Позивачка опікувалась [PERSON] по день його смерті [INFO]. При цьому [PERSON] через похилий вік та тяжку хворобу був у безпорадному стані. Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшло 31/50 частина домоволодіння [ADDRESS] та однокімнатна квартира [ADDRESS]. Позивачка є спадкоємицею четвертої черги, а відповідачка, яка є дочкою померлого від першого шлюбу є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] Відповідачка з 1996 року постійно поживає в Швеції. Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Оскілки відповідачка позов визнала, суд вважає встановленим факт того що відповідачка ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві який через похилий вік та тяжку хворобу був у безпорадному стані, та при таких обставинах позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовною заявою, мотивуючи позовні вимоги тим, що 03.11.2007 року вона вступила в шлюб з відповідачем, на даний час із ним не проживає, шлюбні стосунки між ними фактично припинені. Подальше спільне життя між сторонами стало неможливе через несумісність характерів. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 03.11.2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сосницького районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 67. В судове засідання сторони не з'явились, подали заяви про розгляд у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 03.11.2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сосницького районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 67 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). Сім'я фактично розпалася. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим через несумісність характерів. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, позов позивача підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору при подачі позовної заяви до суду в сумі 551,20 грн. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовною заявою, мотивуючи позовні вимоги тим, що 23.06.2007 року вона вступила в шлюб з відповідачем, проживала з відповідачем до 15.12.2015 року та на даний час із ним не проживає, шлюбні стосунки між ними припинені. Подальше спільне життя між сторонами стало неможливе через несумісність характерів. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 23.06.2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 901. В судове засідання сторони не з'явились, подали заяви про розгляд у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 23.06.2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 901 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4). Сімя фактично розпалася. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим через несумісність характерів. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, позов позивача підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, повязані зі сплатою судового збору при подачі позовної заяви до суду в сумі 551,20 грн. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовною заявою, мотивуючи позовні вимоги тим, що 27.12.2012 року вона вступила в шлюб з відповідачем, проживала із відповідачем до 20.10.2016 року, відколи шлюбні стосунки між ними припинені. Подальше спільне життя між сторонами стало неможливе через несумісність характерів. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 27.12.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сосницького районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 49. В судове засідання сторони не з'явились, подали заяви про розгляд у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 27.12.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сосницького районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 49 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Сімя фактично розпалася. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим через несумісність характерів. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, позов позивача підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, повязані зі сплатою судового збору при подачі позовної заяви до суду в сумі 640 грн. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, що залишилася після смерті її батька - [PERSON], померлого [INFO] року. Після смерті батька позивачка до нотаріальної контори за оформленням своїх спадкових прав не зверталась, через свою юридичну обізнаність. Однак, коли вона звернулась до нотаріуса за свідоцтвом про право на спадщину, їй було відмовлено в його видачі, у зв'язку із пропуском строку встановленого законом для прийняття спадщини. За викладених обставин, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка не з'явилась надавши суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутність. Представник Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутність. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Судом установлено, що [INFO] р. у віці 76 років помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Комінтернівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис за №797 /а.с.7/. Факт родинних відносин між позивачем і спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], серії [NUMBER] виданого 05.07.1968 року, актовий запис №13, де в графі батько російською мовою зазначено «[PERSON]» /а.с.6/. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], 19.10.1985 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON] /а.с.6/ Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування причин пропуску строку, визначеного законом для прийняття спадщини, позивач посилається на те, що вона мешкала зі спадкодавцем на час його смерті без реєстрації шлюбу та вважала, що фактично прийняла спадщину, зазначене підтверджується довідкою виконавчого комітету Визирської сільської рали Лиманського району Одеської області / а.с.8/. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що існують підстави для задоволення вимог позивача про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. На підставі ст.ст.1216, 1217, 1223, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказує, що 03 жовтня 2008 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що з відповідачем не мешкають разом з травня 2013 року через різність поглядів на сімейне життя. Позивач вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, тому просить суд розірвати шлюб. У судове засідання сторони не зявились. Від позивача до суду надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить їй залишити шлюбне прізвище. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі, просить розглянути справу у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі уклали шлюб 03 жовтня 2008 року. \\а.с. 9\\ Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]./ а.с. 10/ Відповідно до ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. Сторони згодні на розірвання шлюбу. Тому суд вважає необхідним розірвати шлюб, укладений 03 жовтня 2008 року між позивачем та відповідачем, після розірвання шлюбу позивачці залишити шлюбне прізвище «Попазова». На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання їхнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1\\4 частини з усих видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач у добровільному порядку не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини та не сплачує аліменти на її утримання. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву в якій позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, проти позову не заперечував, просив задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 22 січня 2011 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Ічнянського районного управління юстиції Чернігівської області, про що книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 4. У шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO]. Відповідач не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини та не сплачує аліменти на її утримання. Частиною 2 ст. 179 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. У відповідності до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд, на підставі ст. 182 Сімейного кодексу України, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи викладене, а також те, що позивач перебуває у скрутному матеріальному становищі, враховуючи майновий стан відповідача, з урахуванням, що відповідач не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини та не сплачує аліменти на її утримання, суд вважає доцільним стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. За змістом ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулась до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання їхньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усих видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач у добровільному порядку не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини та не сплачує аліменти на її утримання. Позивач в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 26 травня 2015 року до 12 квітня 2018 сторони перебували у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції міста Києва, про що книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 728. У шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОК № 309890. Відповідач не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини та не сплачує аліменти на її утримання. \~ \~ \~ \~Частиною 2 ст. 179 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. У відповідності до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд, на підставі ст. 182 Сімейного кодексу України, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи викладене, а також те, що позивач перебуває у скрутному матеріальному становищі, враховуючи майновий стан відповідача, з урахуванням, що відповідач не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини та не сплачує аліменти на її утримання, суд вважає доцільним стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. За змістом ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання їхньої доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки з усіх вийдій заробітків (доходів) відповідача, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісяця, з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач у добровільному порядку не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини та не приймає участь у її вихованні. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву в якій позов підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25 липня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідач не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини та не приймає участь у її вихованні. Частиною 2 ст. 179 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. У відповідності до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд, на підставі ст. 182 Сімейного кодексу України, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи викладене, з урахуванням того, що відповідач не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини та приймає участі у її вихованні, суд вважає доцільним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. За змістом ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial