Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

Позивачка звернулася до Борівського районного суду з позовом, в якому вказала, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом зареєстрованого в реєстрі за № 1939 від 05.11.2014 р. та свідоцтва про право на спадщину за законом зареєстрованого в реєстрі за № 1954 від 05.11.2014 р. вона є власницею житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Комарова, б. 15 смт. Борова Борівського району Харківської області. [PERSON] в своїй позовній заяві вказує, що у вересні 2015 р. її подруга [PERSON] звернулась до неї з проханням тимчасово зареєструвати її чоловіка [PERSON] в будинку позивачки. Позивачка погодилася на реєстрацію та з моменту прописки - 17.09.2015 р. і по даний час відповідач не проживав і не проживає за місцем реєстрації, його особистих речей в домоволодінні немає, він виїхав на постійне місце проживання до [INFO]. В телефонному режимі знятися з реєстраційного обліку за вказаною адресою відмовляється посилаючись на неможливість приїхати в звязку із зайнятістю. Позивачка просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вказаною адресою, оскільки за місцем реєстрації останній не проживає, а у позивачки виникають проблеми зі сплатою комунальних платежів, які нараховуються на зареєстрованих громадян та продажем будинку із зареєстрованою особою. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наданих у справі доказів, відповідно до вимог ст.158 ЦПК України. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України «у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється ». Дані факти підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами: копією паспорта [PERSON] (а.с.5); копією картки фізичної особи-платника податків [PERSON] (а.с.6); копіями свідоцтв про право на спадщину від 05.11.2014 р. зареєстрованих в реєстрі за № 1939 та № 1954 (а.с.7-8); копіями Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 9, 10); копією домової книги (а.с.11-12); копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.13-15); довідкою № 4469 від 15.09.2016 р. виданою виконавчим комітетом Борівської селищної ради Борівського району Харківської області (а.с.16); довідками виданими УПСЗН у Борівському районі № 04-31/902 та № 04-31/903 від 15.09.2016 р. (а.с.17); актами обстеження житлового будинку від 15.02.2016 р., 24.06.2016 р. та 16.09.2016 р. (а.с.18-20); довідкою № 4645 від 19.09.2016 р. виданою виконавчим комітетом Борівської селищної ради Борівського району Харківської області (а.с.21). Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.321 ЦПК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦПК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. 155 ЖК України жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою). Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги той факт, що відповідач з вересня 2015 р. зареєстрований в будинку позивачки, але фактично там не проживає, суд

Outcome: approved