Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом, де просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], [INFO], уродженцем с. Веселе Олександрійського району Кіровоградської області, зареєстрований 30 січня 1993 року Комінтернівською сільською Радою Олександрійського району Кіровоградської області, актовий запис № 1 та судові витрати покласти на відповідача. Позов мотивує тим, що 30.01.1993 року вони зареєстрували шлюб. Від спільного мають двох синів: неповнолітнього [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає та навчається в Польщі, м. Познань. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Повага один одного втрачена через зраду чоловіка. Спільне господарство не ведеться з грудня 2013 року, з того часу фактично припинені шлюбні відносини. Позивач на примирення з відповідачем не згодна. Спору щодо поділу спільного майна немає. Сторони про день, час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивачка подала заяву про розгляд справи без її участі, де зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, строк на примирення просить не надавати. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи відповідно до вимог ст., ст. 224 - 226 ЦПК України та ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. За таких обставин, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Дані правовідносини регулюються ст., ст.110, 112 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30 січня 1993 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 5), який після розірвання шлюбу буде проживати з нею. В питанні щодо місця проживання дитини сторони визначились самі. Згідно позовної заяви, шлюбні відносини між подружжям фактично припинені з грудня 2013 року, так як спільне життя у них не склалося через відсутність взаєморозуміння, оскільки вони мають різні погляди на сімейні відносини та повага один до одного втрачена через зраду чоловіка.. Спору щодо поділу майна немає. Позивачка просить не надавати їм строк на примирення, вказавши, що протягом останнього часу ні вона, ні чоловік не намагалися відновити їх відносини, фактично їх сім'я перестала існувати. Суд також не вбачає підстав для застосування ст.111 СК України, так як сторони припинили сімейні стосунки з грудня 2013 року, заяв про надання їм строку на примирення не подали. Суд вважає, що при даних обставинах шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечить інтересам позивачки. Згідно ст..88 ЦПК України, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 243,60грн. у відшкодування сплаченого нею судового збору.

Outcome: approved