Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. На підставу своїх вимог спирається на те, що з 25 вересня 2012 року позивачка перебувала в шлюбі з відповідачем. Шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маньківського районного управління юстиції у Черкаській області, за актовим записом № 42. 03.11.2012 року позивачка народила сина [PERSON] та 08.10.2014 року дочку [PERSON], батьком яких є відповідач. Спільне життя у позивачки з відповідачем не склалося. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинено з 2013 року. Діти проживають із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, відповідач добровільно не бажає, у зв'язку з чим позивачка вимушена звертатись до суду з даним позовом. Позивачка в судовому засіданні позов в частині стягнення аліментів змінила, та просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів та підтримала позов зі змінами. Відповідач в судове засідання не з'явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивачки визнав та просить справу слухати у його відсутності. Суд, вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до вимог ст. ст. 56, 180183 СК України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що з 25 вересня 2012 року позивачка перебувала в шлюбі з відповідачем. Шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маньківського районного управління юстиції у Черкаській області, за актовим записом № 42. 03.11.2012 року позивачка народила сина [PERSON] та 08.10.2014 року дочку [PERSON], батьком яких є відповідач. Спільне життя у позивачки з відповідачем не склалося. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинено. Діти проживають із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, відповідач добровільно не бажає. В силу ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У відповідності до вимог ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а також зобовязані поважати дитину. У відповідності до вимог ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років визначається за згодою батьків. В судовому засіданні достовірно встановлено, що між батьками дитини досягнуто згоди з приводу місця проживання дітей за місцем проживання їх матері [PERSON]. При цьому у відповідності до вимог ст. 161 СК України, під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення для справи. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а тому позов підлягає до задоволення. Майновий спір не вирішувався. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved