Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, в якому зазначила, що 26 серпня 2008 року вона передала у борг [PERSON] грошові кошти у сумі 35000 доларів США, із терміном повернення не пізніше 30 вересня 2015 року. Вказана домовленість була зафіксована письмовою розпискою. Однак, [PERSON] кошти по даний час не повернула, що змусило її звернутися до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилася, хоча про день та час розгляду справи повідомлена судовою повісткою, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує з підстав зазначених у позові та просила розглянути справу без її участі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоч про день та час розгляду справи повідомлена судовою повісткою, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнає та просить розглянути справу без її участі. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26 серпня 2008 року [PERSON] передала у борг [PERSON] грошові кошти у сумі 35000 доларів США, із терміном повернення не пізніше 30 вересня 2015 року. Вказана домовленість була зафіксована письмовою розпискою. Однак, кошти по даний час [PERSON] не повернула. З розписки (а.с.4) вбачається, що дійсно [PERSON] 26 серпня 2008 року взяла у [PERSON] у борг 35000 доларів США. Згідно ст.1049 ч.1 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 статті 1047 Цивільного кодексу України на підтвердження\~ укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Відповідно до частин першої та другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обовязки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Крім того, частиною першою статті 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором позики позичальник зобовязаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобовязання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобовязанням її повернення та дати отримання коштів. Представлена позивачем розписка про отримання відповідачем позики містить дані щодо особи позикодавця ([PERSON]П.), часу отримання позики (26.08.2008 року), розміру отриманої позики\~ (35000 доларів США), дати повернення позики (30.09.3015 року), тому є письмовим документом, що підтверджує факт укладення договору позики, його умови, посвідчує факт отримання відповідачем позики саме у позивача. На підставі наведеного вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки та про задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved