Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що її чоловік [PERSON] відповідно до договору дарування від 07.12.1987 р. був власником ? частки будинковолодіння в с. Підлужжя (в даний час вул. Сірка, 14) Тисменицького району Івано-Франківської області, інша половина даного будинковолодіння належала чоловікові на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 17.01.1985 р. державним нотаріусом Тисменицької районної державної нотаріальної контори. Однак, право власності на будинковолодіння не було зареєстровано в реєстрах речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, оригінали правовстановлюючих документів втрачено. Ринкова вартість будинковолодіння на даний час складає 140981 грн. Після смерті чоловіка 22.04.2016 р. спадщину прийняла позивачка як спадкоємець за законом першої черги згідно вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем; вона отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на належні чоловікові земельні ділянки. Інші спадкоємці за законом першої черги її діти, які є відповідачами по справі, спадщину не прийняли і на неї не претендують. Також відповідачі [PERSON] та [PERSON] 22.06.2016 р. подали до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини. У звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове будинковолодіння нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Просила визнати за нею право власності на будинковолодіння у порядку спадкування за законом після померлого чоловіка. Позивачка та її представник у судове засідання не зявилися, у поданій суду заяві представник позивачки просив справу розглянути у його відсутності та відсутності позивачки, позов підтримав і просив його задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявилися, у поданих суду заявах позов визнали, щодо його задоволення не заперечували, просили розглянути справу в їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що чоловік позивачки [PERSON] був власником будинковолодіння по вул. Сірка, 14 в с. Підлужжя Тисменицького району Івано-Франківської області, ринкова вартість якого на даний час складає 140981 грн. Право власності [PERSON] на вказане будинковолодіння підтверджується договором дарування на ? частину будинку від 07.12.1987 р. та свідоцтвом про право на спадщину за законом на ? частину від 17.01.1985 р., однак, належні правовстановлюючі документи відсутні, реєстрація права власності не проводилась. Після смерті 22.04.2016 р. [PERSON] відкрилась спадщина на все належне йому майно, у тому числі і на вказане будинковолодіння, яку прийняла позивачка як спадкоємець за законом першої черги відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України. Остання отримала свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.04.2017 р. на належні чоловікові земельні ділянки. Інші спадкоємці за законом першої черги діти позивачки, які є відповідачами у справі, спадщину після смерті батька не прийняли і на неї не претендують. Вказані обставини, які відповідачами не заперечувались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами. З огляду на те, що відсутність правоустановлюючого документу на спадкове будинковолодіння позбавляє позивачку можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку, за нею слід визнати право власності на будинковолодіння у порядку спадкування за законом після померлого чоловіка. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved