Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права на земельну частку (пай) та зобов`язання вчинити певні дії, посилаючись на те, що в липні 2020 року вона при усній розмові з членами комісії з розпаювання КСП «Кам`янече» дізналася, що при формуванні списку осіб, які мають право на земельну частку і (пай) з земель колишнього КСП «Кам`янече», вона не потрапила оскільки книга трудового стажу і заробітку колгоспника на той момент була відсутня. В свою чергу після отримання зазначеної інформації позивачка неодноразово зверталася до Кам`янецької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області з питанням щодо виділення їй в натурі земельної частки (паю), проте уповноважені представники органу місцевого самоврядування повідомили, що сільська рада не уповноважена встановлювати чи визнавати право на земельну частку (пай) осіб, які були пропущені в списках осіб, які мають право на земельну частку (пай) з земель колишнього КСП «Кам`янече». Також уповноважені представники органу місцевого самоврядування рекомендували позивачці вирішити в судовому порядку питання щодо права на отримання земельної частки (паю). Зі світлокопії та довідки сільської ради вбачається, що позивачка дійсно була членом колишнього КСП «Кам`янецьке», працювала в зазначеному господарстві та не отримала земельної частки (паю), хоча має на нього повне право, якого не може бути позбавлена. З наявних у позивачки документів вбачається, що у неї наявне членство в КСП «Кам`янецьке», а оскільки вона не отримала земельної частки (паю), то відповідно вона була пропущена в списках на розпаювання. При зверненні до відділу Держгеокадастру у Новоархангельському районі з питання розпаювання земель колишнього КСП «Кам`янецьке» відділ Держгеокадастру у Новоархангельському районі повідомив позивачку, що розпаювання земель колишньої колективної власності колишнього КСП «Кам`янецьке» проводилося у 1995 році на підставі державного акту на право власності на землю КСП «Кам`янецьке» від 18.04.1995 року. Від так, оскільки на час розпаювання КСП «Кам`янецьке» на підставі Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року позивачка була членом зазначеного господарства, то відповідно має право на земельну частку (пай) і повинна була бути включена до списку осіб, що додається до державного акту на право колективної власності на землю та отримати земельний (пай) у натурі. Про порушення гарантованого Конституцією України та іншими законодавчими актами права позивачки на отримання сертифікату на земельну частку (пай) вона дізналася лише у 2020 році, після спілкування з членами комісії з розпаювання КСП «Кам`янецьке» з приводу неотримання нею земельної ділянки і поради як можливо захистити своє право. За таких обставин позивачка вимушена просити суд поновити їй строк на звернення до суду з даним позовом. Зокрема позивачці достеменно відомо, що Кам`янецька сільська рада Новоархангельського району Кіровоградської області має вільні земельні ділянки з земель, які були призначені для розпаювання КСП «Кам`янецьке». Дані земельні ділянки були зарезервовані для надання членам КСП «Кам`янецьке», які були помилково пропущені або не включені в список по розпаюванню. Із цього вбачається, що позивачка, як член колективного сільськогосподарського підприємства «Кам`янецьке» Новоархангельського району Кіровоградської області, має право на земельну частку (пай) із земель колективної власності зазначеного господарства. У випадку позивачки її без законних на те підстав було позбавлено права на земельну частку (пай). Позивачка просить суд поновити їй строк на звернення до суду з даним позовом. Визнати за нею право на земельну частку (пай) по Кам`янецькій сільській раді Новоархангельського району Кіровоградської області, як члена колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Кам`янецьке». Зобов`язати Кам`янецьку сільську раду Новоархангельського району Кіровоградської області виділити їй земельну частку (пай) із земель колишньої колективної власності, яка в межах Закону України 2498-VIII від 10 липня 2018 року належить до земель комунальної форми власності. Позивачка в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача Кам`янецької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій розгляд справи просив проводити за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі наявних у цивільній справі письмових доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у разі визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ч .1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя. Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Принципом верховенства права, визнається, що людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. З матеріалів цивільної справи вбачається, що позивачка в період з 02.06.1998 по 01.11.2005 року працювала працівником по розливу в цеху с. Кам`янече (світлокопія трудової книжки серії [NUMBER] ). Відповідно до довідки, виданої дирекцією Товариства з обмеженою відповідальністю «Кам`янецьке», [PERSON] з 11.11.1994 року по 01.03.1997 року працювала в колишньому КСП «Кам`янецьке» на посаді різноробочої в цеху безалкогольних напитків. Заяву про вихід із членів колишнього КСП «Кам`янецьке» не писала. З інформації, наданої відділом у Новоархангельському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 18.08.2020 року вбачається, що згідно «Книг записів державної реєстрації державних актів на право власності на право постійного користування землею, договорів оренди землі» зареєстровано державний акт на право колективної власності на землю КСП «Кам`янече» на території Кам`янецької сільської ради серія КР №000001 від 18.04.1995 року номером реєстрації № 1. Відповідно до світлокопії довідки № 43 від 18.08.2020 року, виданої дирекцією Товариства з обмеженою відповідальністю «Кам`янецьке» Новоархангельського району Кіровоградської області, колгосп імені Калініна перейменовано в КСП «Кам`янецьке» на підставі рішення загальних зборів колгоспників колгоспу імені Калініна Протокол № 2 від 11 березня 1993 року. КСП «Кам`янецьке» реорганізовано в ТОВ «Кам`янецьке» на підставі рішення загальних зборів членів КСП «Кам`янецьке» протокол № 1 від 18 січня 2000 року. З інформаційної довідки, виданої Кам`янецькою сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області, вбачається, що [PERSON] дійсно працювала та була членом колишнього КСП «Кам`янецьке» на момент розпаювання, заяви про вихід або припинення членства у зазначеному господарстві не писала. [PERSON] не отримувала земельної частки (паю) під час паювання земель, оскільки її помилково було пропущено у списку додатку до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку по колишньому КСП «Кам`янецьке». [PERSON] має право на отримання земельної частки (паю) із земель колективної власності колишнього КСП «Кам`янецьке». У сільській раді наявна земельна ділянка для виділення зазначеній громадянці із земель колективної власності. 26 листопада 1999 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Кам`янецькій сільській раді Новоархангельського району Кіровоградської області (світлокопія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] ). Згідно Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720 від 08.08.1995 року - право на земельну частку /пай/ мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про організацію робіт та методику розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)» у разі виявлення після розробки проекту факту не включення одного чи кількох громадян, які відповідно до законодавства набули право на земельну частку (пай), до списку власників земельних часток (паїв), на підставі якого був складений проект, сільська рада чи райдержадміністрація приймає одне з рішень (розпоряджень) або про коригування проекту землеустрою організацією з метою забезпечення громадян необхідною кількістю земельних ділянок (на підставі відповідного договору); або про надання зазначеним громадянам земельних ділянок із земель запасу чи резервного фонду у розмірі відповідної земельної частки (паю). У листі від 10 грудня 2001 року Державний комітет України по земельних ресурсах зазначає, що виходячи з Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку - пай мають тільки члени недержавного сільськогосподарського підприємства, а надання права на земельну частку - пай здійснюється не за місцем проживання, а відповідно до встановленого членства в підприємстві (за місцем роботи або виходом на пенсію). Із цього вбачається, що позивачка, як член колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Кам`янецьке» має право на земельну частку /пай/, із земель колективної власності зазначеного господарства. Визнання позову відповідачем є констатація ним факту порушення прав позивачки на час виділення земельної частки /паю/, а саме не включення до списку додатку до державного акту на право колективної власності на землю, що саме по собі обумовило неотримання останньою гарантованої зазначеним вище Указом Президента земельної ділянки. В розрізі поняття ст. 1 протоколу до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» є захист права володіння майном особи та зауваження з приводу неможливості позбавлення особи права власності, не інакше як в інтересах суспільства. В нашому випадку позивачку без законних на те підстав було позбавлено права на земельну частку /пай/. На підставі наведеного, та

Outcome: approved