Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивувала тим, що 24.03.2007 року вона з відповідачем уклала шлюб, який вони зареєстрували у Відділі реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №13. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично між ними припинені, вона з донькою проживають окремо, спільного господарства з відповідачем не ведуть. Через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим. Спору про розподіл майна, що є їх спільною сумісною власністю в них не виникає. В результаті їх розмов вони разом прийшли до висновку про необхідність розлучитися. Крім того, відповідач тривалий час проживає окремо, тобто він сам не заперечує проти розірвання із нею будь-яких відносин. З підстав наведених вище, збереження їх сім`ї і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим. Оскільки укладення шлюбу здійснюється на засадах взаємної любові та поваги, то збереження подружніх відносин неможливо, якщо втрачена їх основа. Спору про місце проживання доньки між ними немає. Донька проживає і проживатиме з нею. Після розірвання шлюбу прізвище не змінюватиме. Просить розірвати шлюб, залишити прізвище [PERSON] (а.с.2-3). Позивачка у судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи; до суду подала заяву, в якій вказала, що на свої позовні вимоги підтримує, зберегти сім'ю неможливо, строк на примирення не потрібен. З відповідачем вони у шлюбних відносинах не перебувають з 13 січня 2012 року. Спору про поділ майна та виховання дитини немає. Просить шлюб розірвати, прізвище їй залишити [PERSON], справу розглянути у її відсутність, у разі неявки відповідача винести заочне рішення, стягнути на її користь судовий збір (а.с.18). Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений в установленому порядку про час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомив, від нього не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутності. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, позивачка просить справу розглянути у її відсутність, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, відповідач не з'явився, клопотань не подав. Тому суд ухвалив на підставі ст.ст.169, 224 ЦПК України розглянути справу розглянути справу заочно, і на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі зареєстрованого 24.03.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №13 (а.с.7). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про її народження (а.с.5). Фактично шлюбні відносини припинені з 13 січня 2012 року. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 Сімейного Кодексу України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.111 Сімейного Кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи зазначені позивачем причини розірвання шлюбу, характер відносин сторін, наполягання позивача на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сім'ї неможливо, строк для примирення не потрібний, що позивач просить шлюб розірвати, відповідач проти позовних вимог заперечень не направив, суд вважає, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного, сім'я розпалася та існує формально, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Тому копію рішення для виконання необхідно направити до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Приморського районного управління юстиції у Запорізькій області. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у сумі 501 грн. 20 коп. (а.с.1).

Outcome: approved