Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідачів про визначення часток у спільній сумісній власності, посилаючись на те, що її частка та частка [PERSON], який помер [INFO] у праві спільної сумісної власності на [ADDRESS] м.Арциз Одеської області є рівними і частка кожного з них становить 1/2. Після смерті спадкодавця, позивачка вчасно звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що залишилася після смерті її чоловіка, однак отримати відповідне свідоцтво на зазначене майно не змогла у зв'язку з тим, що не виділені частки кожного із співвласників у зв'язку з чим позивачка звернулася з зазначеною позовною заявою до суду. У судове засідання позивачка не з'явилася, але надала до суду письмову заяву, у якій позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, справу просила розглянути у її відсутність. Представник відповідача: Арцизької міської ради Одеської області в судове засідання не з'явилася, але надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги позивачки визнала та не заперечував проти їх задоволення. Залучений відповідно до вимог ст. 33 ЦПК України за згодою позивачки в якості співвідповідача [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги позивачки визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі в судове засідання, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 2 ст. 158 ЦПК України, судом, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому, суд приймає визнання відповідачами позову та вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають з питань, пов'язаних з правом особи на спадкування, тому при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися положеннями ЦК України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 4). Зі свідоцтва про шлюб вбачається, що 22 січня 1983 року, між позивачкою та померлим [PERSON] було зареєстровано шлюб (а.с. 5). Як вбачається з довідок № 386, № 387 від 10.02.2015р., виданих Виконавчим комітетом Арцизької міської ради Одеської області позивачка дійсно спільно проживала зі своїм чоловіком [PERSON] в одному [ADDRESS], м.Арциз Одеської області, до смерті останнього, яка наступила [INFO] (а.с. 15, 16). Згідно з договором міни від 08.08.1994р., посвідченого державним нотаріусом Арцизької державної нотаріальної контори [PERSON] та [PERSON] шляхом обміну придбали в приватну власність будинок [ADDRESS]. Вказаний договір зареєстрований в Арцизькому МБТІ 08.08.1994р. (а.с. 9). Протягом встановленого законом строку, позивачка звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, але через невизначеність часток кожного співвласника у зазначеному житловому будинку їй не видано свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с. 6-8). Згідно інформаційних довідок № 39916528 (заповіти/спадкові договори) та № 39916541 (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 19.03.2015р., виданих Арцизькою районною державною нотаріальною конторою Одеської області щодо майна, яке залишилося після смерті [PERSON] заведена спадкова справа за заявою [PERSON] - позивачки по справі, [PERSON] - відповідача по справі, але свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 26, 27, 28). Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення частко кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. В силу ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісний власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1226 ЦК України визначено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] перебував у спільній сумісній власності позивачки та [PERSON], який помер [INFO], однак позивачка не має можливості вирішити питання про прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON], у зв'язку з неможливістю визначення частки померлого у спільному майні. За таких обставин, суд вважає за необхідне визначити за [PERSON], [PERSON] по 1/2 частки у житловому будинку [ADDRESS] На підставі ст. ст. 368, 370, 1216, 1217, 1226, 1268 ЦК України,

Outcome: approved