Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 06.04.2015 р. вона була прийнята на роботу у ДП «Київоблстандартметрологія» на посаду провідного юрисконсульта з випробувальним терміном 2 місяці. Сплив строку випробування припадав на 06 червня 2015 року. У зв»язку із змінами в організації перевезення працівників по місцю роботи позивачка погодилася на запропоновану їй роботу на іншому підприємстві, а тому 08.06.2015 р. звернулася до керівника підприємства [PERSON] із заявою про звільнення її з роботи з 08.06.2015 р. за угодою сторін згідно п.1 ст.36 КЗпП України. Однак, 08.06.2015 р. було видано наказ № 45-к про звільнення позивачки з роботи з 08.06.2015 р. як такої, що не витримала строк випробування за ст.28 КЗпП України. Позивачка не погоджується з таким формулюванням звільнення, вважає його незаконним і просить суд змінити формулювання причини її звільнення з посади провідного юрисконсульта ДП « Київоблстандартметрологія» із « звільнена як така, що не витримала строк випробування, ст.28 КЗпП України» на « звільнена за угодою сторін згідно п.1 ст.36 КЗпП України», стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 3 913,20 грн та відшкодувати завдану моральну шкоду, яку вона оцінила у 3 000 грн. В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала. Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на дотримання законодавства України при звільненні Захар»ян Т.А. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив у позові відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні було встановлено, що наказом № 21-к від 06.04.2015 р. позивачка Захар»ян Т.А. була прийнята на роботу з 06 квітня 2015 року у ДП «Київоблстандартметрологія» на посаду провідного юрисконсульта з випробувальним терміном 2 місяці \\ а.с.8\\ 08.06.2015 р. позивачка звернулася до виконувача обов»язків генерального директора [PERSON] із заявою про звільнення її з роботи з 08.06.2015 р. за угодою сторін. \\ а.с.9\\ Наказом № 45-к від 08.06.2015 р. Захар»ян Т.А. було звільнено з роботи з 08.06.2015 р. як таку, що не витримала строк випробування, ст.28 КЗпП України \\ а.с.10\\ При вирішенні спору суд виходив з наступного. Згідно ч.1 ст.26 КЗпП України при укладенні трудового договору може бути обумовлене угодою сторін випробування з метою перевірки відповідності працівника роботі, яка йому доручається. Умова про випробування повинна бути застережена в наказі \\ розпорядженні\\ про прийняття на роботу. Згідно ст..28 КЗпП України коли строк випробування закінчився, а працівник продовжує працювати, то він вважається таким, що витримав випробування і наступне розірвання трудового договору допускається лише на загальних підставах. Якщо протягом строку випробування встановлено невідповідність працівника роботі, на яку його прийнято, власник або уповноважений ним орган протягом цього строку вправі розірвати трудовий договір. Розірвання трудового договору з цих підстав може бути оскаржене працівником в порядку, встановленому для розгляду трудових спорів у питаннях звільнення. Відповідно до ч.3 ст.235 КЗпП України у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов»язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням та відповідну статтю\\ пункт\\ закону. Якщо неправильне формулювання причини звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу в порядку і на умовах, передбачених частиною другою цієї статті. Судом встановлено, що сплив строку випробування припадав на суботу 06 червня 2015 року. Оскільки позивачка працювала за режимом п»ятиденного робочого тижня цей день для неї був вихідним. Згідно ст..241-1 КЗпП України строки виникнення і припинення трудових прав та обов»язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку. Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Строк, обчислюваний тижнями, закінчується у відповідний день тижня. Коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк. Якщо останній день строку припадає на святковий, вихідний або неробочий день, то днем закінчення строку вважається найближчий робочий день. Таким чином, оскільки останній день випробування припадав на вихідний день суботу, то найближчим робочим днем є п»ятниця 05 червня 2015 року, цю дату і слід вважати днем закінчення строку випробування. А тому у понеділок 08.06.2015 р. з позивачкою можливо було розірвати трудовий договір лише на загальних підставах, оскільки 05.06.2015 р. з нею трудовий договір розірвано не було з підстав, передбачених ст.28 КЗпП України, вранці 08.06.2015 р. вона була допущена до роботи, а тому вважається такою, що витримала строк випробування. Слід також зазначити, що представник відповідача не навів в суді жодних фактів, які б свідчили про невідповідність Захар»ян Т.А. посаді провідного юрисконсульта, шо мали місце протягом випробувального терміну. Натомість, він заявив, що керівництво підприємства взагалі не повинно обґрунтовувати свої висновки щодо звільнення з цих підстав, оскільки сам факт прийняття працівника на роботу з випробуванням містить можливість його звільнення як такого, що не витримав строк випробування. Суд з такою позицією відповідача погодитися не може, оскільки закон надає працівникові право на оскарження розірвання трудового договору за ст.28 КзПП України, а тому власник або уповноважений ним орган при вирішенні такого трудового спору зобов»язаний доводити свої висновки про невідповідність працівника роботі, на яку його прийнято. Отже, звільнення Захар»ян Т.А. 08.06.2015 р. за ст.28 КЗпП України з формулюванням « звільнена як така, що не витримала строк випробування» не відповідає чинному законодавству, а тому формулювання причини звільнення у трудові книжці позивачки має бути змінене на те, що було вказане нею у заяві про звільнення від 08.06.2015 р., а саме, «за угодою сторін згідно п.1 ст.36 КЗпП України». Щодо вимог про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то суд вважає, що позивачка не довела в суді тієї обставини, що неправильне формулювання причини звільнення перешкоджає їй працевлаштуватися за фахом юриста. Дані вимоги ґрунтувалися лише на поясненнях самої позивачки, а тому є недостатніми для прийняття судом рішення про виплату їй середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Суд прийшов до висновку, що позивачка в судовому засіданні не довела факту спричинення їй моральної шкоди внаслідок неправильного формулювання причини звільнення , а тому в цій частині позову суд також вважає за необхідне їй відмовити . На підставі ст..88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути 243,60 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial