Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом в обґрунтування якого посилається на те, що 04.03.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №254. Від шлюбу дітей немає. Позивачка зазначає, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося. Позивачка не має будь-яких почуттів до відповідача, їх шлюб носить формальний характер, а тому вона просить його розірвати. Позивачка подала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, зазначивши що підтримує позовні вимоги. Відповідач в судове засідання подав заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає, погоджується на розірвання шлюбу. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 19.10.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 21.11.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Суд, з'ясувавши фактичні обставини, які мають значення для справи, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч.3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] сторони по справі зареєстрували шлюб 04.03.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за №254. Судом встановлено, що сторони подружні стосунки не підтримують, намірів зберегти сім'ю не мають, проживають окремо. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи, що сторони припинили шлюбні відносини, дітей від шлюбу не мають, суд не знаходить підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя та приходить до висновку, що їх подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимоги позивача про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в сумі 704,80 грн., що відповідатиме вимогам ч.1 та ч.2 ст.141 ЦПК України. Відповідно до ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 142, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved