Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом до відповідачки про зміну розміру стягуваних аліментів. На підставу своїх вимог спирається на те, що рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 04.02.2009 року в цивільній справі № 2-51/2009 року, було позбавлено батьківських прав [PERSON], щодо неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Цим же рішенням було вирішено стягувати з [PERSON], аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]., в розмірі ? частини доходів з усіх всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України на кожну дитину, починаючи з 15.01.2009 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, на особистий рахунок кожної дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Розпорядженнями Маньківської районної державної адміністрації від 16.02.2009 року № № 59,60 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO].. Розпорядженням Маньківської районної державної адміністрації від 27.04.2009 року № 123 [PERSON], [INFO], призначено опікуном над малолітніми [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO]. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. 17 травня 2017 року Верховною Радою України ухвалено Закон України №4928 «Про внесення зміни до деяких законодавчих актів, що стосуються поліпшення захисту прав дитини на належне утримання», яким встановлено, що мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що і змусило позивачку звернутися з даним позовом до суду. Позивачка до суду не з'явилася, але в своїй позовній заяві просила справу слухати в її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачка, яка згідно довідки Потаської сільської ради, зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але протягом 5 років на території села не проживає, відповідно до ч. 3 ст. 130 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. Згідно з ч. 4 ЦПК України у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім'ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Згідно з ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зазначене дає суду всі підстави вважати що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи і його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі зібраних доказів у його відсутності. Крім того від відповідача заяв про відкладення чи перенесення розгляду справи на адресу суду не надходили. Суд, вивчивши матеріали справи, рахує за необхідне позов задоволити, згідно вимог ст. ст. 180-183, 192 СК України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 04.02.2009 року в цивільній справі № 2-51/2009 року, було позбавлено батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Цим же рішенням було вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини доходів з усіх всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України на кожну дитину, починаючи з 15.01.2009 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, на особистий рахунок кожної дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Розпорядженнями Маньківської районної державної адміністрації від 16.02.2009 року № 59,60 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Розпорядженням Маньківської районної державної адміністрації від 27.04.2009 року № 123 [PERSON], [INFO] призначено опікуном над малолітніми [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 39 ЦПК України за захистом прав, свобод та інтересів малолітніх та неповнолітніх осіб, а також недієздатних фізичних осіб чи осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, до суду мають право звертатися усиновлювачі, опікуни, піклувальники. Як опікун, позивач здійснюючи обов'язки опікуна, звернулась до суду з даним позовом з метою захисту інтересів дітей. Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. 17 травня 2017 року Верховною Радою України ухвалено Закон України №4928 «Про внесення зміни до деяких законодавчих актів, що стосуються поліпшення захисту прав дитини на належне утримання», яким встановлено, що мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що закріплено ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно положень ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки), тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Судові витрати згідно вимог ст. 141 ЦПК України покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved