Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В позовній заяві зазначає, що сторони зареєстрували шлюб 18.07.2009 р. у Личаківському відділі РАЦС Львівського міського управління юстиції, від шлюбу народилося двоє дітей син [PERSON],[INFO] та син [PERSON], [INFO] З початку 2013 року сторони проживають окремо. Впродовж всього часу окремого проживання відповідач не бере участі у вихованні та забезпеченні спільних дітей. Уся відповідальність по утриманню, забезпеченню, лікуванню та вихованню дітей в повному обсязі лягла на позивачку, в чому допомагають її матір, що проживає в м. Москві, а також старша сестра. Відповідач [PERSON] офіційно згідно трудової книжки чи договору не працевлаштований з моменту одруження, однак фактично працює у складі будівельної бригади, яка постійно зводить котеджі, інші об'єкти нерухомості під ключ, проводять евроремонти на замовлення клієнтів. Відповідач має непогані заробітки, однак не регулярні і не стабільними сумами. В середньому, його щомісячний дохід становить від 5000 до 8000 гривень. Усі кошти відповідач витрачає на власні потреби. Крім того, діти [PERSON] та [PERSON] народжені обоє передчасно. Ростуть хворобливими, перебувають на диспансерному обліку, часто перебувають на лікуванні в стаціонарних медичних закладах, особливо - старший син - [PERSON]. Щомісячне лікування дітей потребує постійних значних додаткових витрат. Старшому синові [PERSON], що хворіє бронхіальною астмою, практично кожного місяця у зв'язку із проблемами верхніх дихальних шляхів, частих приступів сильного задушливого кашлю, необхідно ставити крапельниці та проводити інгаляційні процедури, на що йдуть великі кошти - приблизно 500 грн. щомісяця. Менший [PERSON], також страждає на хронічний бронхіт, перебуває постійно під медичним наглядом, як передчасно народжена дитина. Обоє дітей потребують постійного домашнього покращеного догляду, санаторно-курортного лікування. За таких обставин, позивачка просить суд постановити рішення суду, яким стягнути аліменти із відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дітьми повноліття і у розмірі 1000 грн., щомісячно, на кожну дитину. Стягнути із відповідача [PERSON] на її користь додаткові витрати на неповнолітніх дітей - [PERSON],[INFO], та [PERSON], [INFO], що викликані особливими обставинами, зокрема їх хворобою в сумі по 400 грн., щомісячно на одну дитину, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дітьми повноліття. Допустити негайне виконання судового рішення в частині і аліментів та додаткових витрат на утримання дітей в межах суми платежу за один місяць. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просить його задовольнити, оскільки відповідач добровільно допомоги на утримання та лікування дітей не надає. Вона змушена винаймати житло, що також потребує значних коштів. Для утримання дітей вона оформила кредити, заборгованість по яких допомагають погашати її мати та сестра. Відповідач не надає коштів, хоча має таку можливість, оскільки працює неофіційно, має добрі заробітки. Відповідач позов визнав частково, пояснив, що згідний сплачувати аліменти в мінімальному розмірі встановленому чинним законодавством, оскільки на даний час він не працює, має тимчасові нестабільні заробітки, тому сплачувати аліменти в розмірі, який просить позивачка, матеріально неспроможний. Не згідний сплачувати додаткові витрати на лікування дітей. Суд, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18.07.2009 р. у Личаківському відділі РАЦС Львівського міського управління юстиції (а.с.5), згідно свідоцтв про народження від шлюбу народилося двоє дітей син [PERSON],[INFO](а.с.7) та син [PERSON], [INFO] (а.с.6), які проживають разом з матір»ю. Згідно чинного законодавства відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 ч.2 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Станом на час розгляду справи прожитковий мінімум для дитини віком до шести років становить 1032 грн. Суд, врахувавши матеріальне становище дітей, які проживають з матір'ю, яка ніде не працює, інших доходів немає, стан їх здоров'я, та матеріальне становище відповідача, який на даний час ніде не працює, однак за станом здоров'я обмежень щодо зайняття трудовою діяльністю у відповідача немає, тому вважає, що для забезпечення найнеобхідніших потреб дітей слід стягувати аліменти в розмірі 900 грн., що у випадку виконання обов'язку по утриманню дітей батьками в однаковій мірі дасть змогу максимально наближено забезпечити прожитковий мінімум для дітей. Що стосується позовних вимог позивача про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дітей в сумі по 400 грн. щомісячно на одну дитину, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дітьми 10-ти річного віку, суд вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Відповідно до положень п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадках застосуванні судами передбаченої у ст. 185 СК участі у додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами, йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати. У підтвердження додаткових витрат на дітей позивачем представлено виписки із медичних карт стаціонарних хворих, довідками про потреби дітей у домашньому догляді (а.с.18-19) - діти [PERSON] та [PERSON] народжені обоє передчасно. Ростуть хворобливими, перебувають на диспансерному обліку, часто перебувають на лікуванні в стаціонарних медичних закладах, особливо - старший син - [PERSON]. Щомісячне лікування дітей потребує постійних значних додаткових витрат. Старшому синові [PERSON], що хворіє бронхіальною астмою, практично кожного місяця у зв'язку із проблемами верхніх дихальних шляхів, частих приступів сильного задушливого кашлю, необхідно ставити крапельниці та проводити інгаляційні процедури. Менший [PERSON], також страждає на хронічний бронхіт, перебуває постійно під медичним наглядом, як передчасно народжена дитина. Обидвоє дітей потребують постійного домашнього покращеного догляду, санаторно-курортного лікування. Виходячи з наведеного з відповідача слід стягувати на додаткові витрати щомісячно 500 грн., і до досягнення дітьми десятирічного віку. Отже, дослідивши обставини справи, перевіривши їх наданими належними та допустимими доказами, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх часткового задоволення. На підставі ст.ст.180,181,182,184,185 СК України,

Outcome: partial