Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом і просить суд встановити факт належності [PERSON] житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по вул. Колгоспна, 33-а в с. Лукянівка Таращанського району Київської області, загальною площею 29,7 кв. м., 1936 року побудови, загальною вартістю 27104 грн. та визнати за нею, як спадкоємцем за заповітом, право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], який помер 21 жовтня 2014 року, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по вул. Колгоспна, 33-а в с. Лукянівка Таращанського району Київської області, загальною площею 29,7 кв. м., 1936 року побудови, загальною вартістю 27104 грн. . В судове засідання позивачка не зявилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлена належно, причини неявки суд не повідомила, проте надала до суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі та без фіксування судового процесу технічними засобами. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи належно повідомлений, причини неявки не повідомив, але надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника сільської ради та без фіксування судового процесу технічними засобами, позов визнає в повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 03 квітня 2009 року [PERSON] зробив заповідальне розпорядження, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі усе те, що буде належати йому на день його смерті і на що він за законом матиме право заповідає [PERSON]. Даний заповіт було посвідчено секретарем виконавчого комітету Лукянівської сільської ради Таращанського району Київської області та зареєстровано в реєстрі за № 09. 21 жовтня 2014 року помер [PERSON]. На момент його смерті заповіт від 03 квітня 2009 року не був скасований. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул. Колгоспна, 33-а в с. Лукянівка Таращанського району Київської області, загальною площею 29,7 кв.м., (житловою площею 16,4 кв. м.), 1936 року побудови, загальною вартістю 27104 грн.. Спадкоємцем за заповітом є позивачка [PERSON]. Інших спадкоємців, які претендують на майно спадкодавця за законом та заповітом немає. В установлений законом (ст.ст. 1269, 1270 ЦК України) шестимісячний строк з дня відкриття спадщини позивачка подала заяву до приватного нотаріуса Таращанського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] про прийняття спадщини померлого [PERSON] і 22 квітня 2015 року вказаним приватним нотаріусом їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,0905 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок спадкодавця, розташованого по вул. Колгоспна, 33-а в с. Лукянівка Таращанського району Київської області приватним нотаріусом 27 квітня 2015 року позивачці було відмовлено по тій причині, що спадкодавець не мав свідоцтва про право власності на вищевказаний житловий будинок (правовстановлюючого документу) та запропоновано звернутися до суду. Той факт, що житловий будинок належав на праві власності померлому [PERSON] стверджується договором купівлі-продажу будинку від 12.07.1988 року, згідно якого померлий був власником по вул. Колгоспна, 33-а в с. Лукянівка Таращанського району Київської області. З цього випливає, що житловий будинок після смерті [PERSON] переходить у власність спадкоємця - позивачки в порядку спадкування за заповітом. Інших спадкоємців за законом та заповітом, які претендують на майно спадкодавця немає. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що відповідно із ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, а ст.ст. 1235, 1236 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб та визначити обсяг спадщини, що має спадкуватися за заповітом, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов. Судові витрати по справі суд залишає за позивачкою.

Outcome: approved