Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 15 жовтня 2011 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у Амур-Нижньодніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1008. В сторін народилася дитина - донька [PERSON], [INFO]. Вони з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя, сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Шлюбні стосунки фактично припинені з лютого 2016 року. Подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливе. У зв'язку з чим просила шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання з'явилася, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання з'явився. Погодився з обставинами, викладеними в позовній заяві, але вказав що позивачка не дає йому бачитися та спілкуватися з донькою, тому просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки законні і обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування на їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. З матеріалів справи судом встановлено, що 15 жовтня 2011 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 1008 був зареєстрований шлюб між [PERSON] до [PERSON], прізвище дружини після одруження - [PERSON]. [INFO] в позивачки та відповідача народилась спільна дитина - донька [PERSON],на підтвердження чого до позовної заяви додано копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29 жовтня 2014 року, в якому батьками вказаної дитини значаться позивачка та відповідач. Відповідач добровільно матеріальну допомогу дитині не надає, тому позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. Відповідно ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, позивачка не бажала поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення сторони не приймають, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Причиною розпаду сім'ї є різниця характерів, відсутність між позивачем та відповідачкою взаєморозуміння і довіри, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства, виховання дитини, втрата почуттів взаємної любові та поваги. В судовому засіданні встановлено про наявність між сторонами конфлікту щодо участі батька у вихованні дитини, що не є підставою для відмови в задоволенні позову про розірвання шлюбу, а є підставою для звернення відповідача до суду з окремим позовом. При постановленні рішення суд враховує те, що сімейно-шлюбні відносини припинені з лютого 2016 року, позивачка наполягала на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач заперечує проти розірвання шлюбу, наразі сторони намагаються розділити майно у добровільному порядку, спір щодо місця проживання дитини відсутній, тому суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася остаточно та відновлена бути не може. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Outcome: approved