Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з цим позовом і просить визнати за нею, як за спадкоємцем за законом право власності на 1/5 частину домоволодіння, без врахування самовільно збудованої будівлі під літерою «В», розташованого в [ADDRESS] після смерті [INFO] матері [PERSON] , посилаючись на те, що при зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини на це майно їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння, виданих на ім`я спадкодавця. Вказала, що спірне домоволодіння станом на 15 квітня 1991 року відносилося до двору колгоспника і в ньому проживали та були зареєстровані: її матір [PERSON] , вона та її чоловік [PERSON] , а також діти [PERSON] та [PERSON] і були власниками цього домоволодіння, однак не оформили правовстановлюючих документів. Позивачка у підготовче засідання не з`явилася. У позовній заяві просила слухати справу у її відсутності. Представник Борщівської міської ради в підготовче засідання не з`явився, в поданій суду письмовій заяві позов визнав повністю та просить розглянути справу в його відсутності. Треті особи в судове засідання не з`явились, подавши письмові заяви, в яких не заперечують проти задоволення позову та просять слухати справу у їхній відсутності. З огляду на наведене суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Борщівська державна нотаріальна контора 25 вересня 2021 року листом №835/02-14 відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] на майно, яке складається з 1/5 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Рішенням Циганської сільської ради від 09 листопада 1993 року [PERSON] передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,25 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка згідно довідки Борщівської міської ради від 29 вересня 2021 року №343 розташована в [ADDRESS] . Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, виготовленої техніком з інвентаризації нерухомого майна ФОП [PERSON] 23 листопада 2020 року та інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна від 23 листопада 2020 року, вартість домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] становить 624141,00 грн., житловий будинок побудовано в 1985-1990 роках, господарські будівлі та споруди у 1971-1971 роках. До складу домоволодіння входить: житловий будинок «А»; цоколь; господарська будівля «Б»; сарай «б»; ворота «І»; огорожа «ІІ»; відмостка «ІІІ»; криниця 1/2 «ІV». Гараж побудовано у 2001 році, відтак він не входить до складу спадкового майна члена колгоспного двору. Згідно довідки Борщівської міської ради від 29 вересня 2021 року №544 та доданих до матеріалів справи копій погосподарських книг с.Цигани за 1986-1990 р.р., 1991-1995 р.р. двір, що знаходиться в [ADDRESS] , і, у якому станом на 15 квітня 1991 року проживали та були зареєстровані: спадкодавець [PERSON] , дочка, позивачка у справі, [PERSON] , зять [PERSON] та онуки [PERSON] та [PERSON] , відносився до суспільної групи двір колгоспника. Станом на 15 квітня 1991 року ці ж члени колгоспного двору є такими, що не втратили права на частку в колгоспному дворі. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.6\~постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.95 № 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991\~року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, членам колгоспного двору, в тому числі спадкодавцю належало право власності на спірне домоволодіння по 1/5 частині кожному. Спадкодавець [PERSON] померла [INFO] в с.Рудка Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 05 липня 1991 року Гуштинською сільською Радою народних депутатів). \~ \~ \~ \~Згідно довідки Борщівської міської ради від 03 червня 2021 року №335 позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , як така, що проживала та була зареєстрована зі спадкодавцем на час смерті. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] , до даних правовідносин слід застосовувати норми діючого на той час Цивільного Кодексу Української РСР 1963 року (далі ЦК 1963р.). \~ \~ \~ \~Згідно ст.548 ЦК 1963 р. для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст.549 ЦК 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Отже, після смерті [PERSON] її дочка [PERSON] є такою, що прийняла спадщину, як спадкоємець за законом першої черги спадкування, в тому числі, належну [PERSON] 1/5 частину спірного домоволодіння. Інших спадкоємців, які б заявили свої права на спадкове майно померлої немає. Родинні відносини між позивачкою та спадкодавцем [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження позивачки серії [NUMBER] та свідоцтвом про її одруження серії [NUMBER] . \~ \~ \~ \~Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, позов ним визнано, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими, підставними, ґрунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню. На підставі ст.548 Цивільного Кодексу Української РСР 1963,\~

Outcome: approved