Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою та позовні вимоги мотивує тим, що квартира [ADDRESS] належить до державної власності та складається з двох ізольованих кімнат, кухні, ванної, туалету, коридору. У вказаній квартирі позивачка зареєстрована з 1988 р. Наймачем квартири був її чоловік [PERSON] , а після його смерті, за згодою позивачки, наймачем квартири став син позивачки - відповідач по справі [PERSON] . В квартирі також зареєстрована малолітня дочка [PERSON] - [PERSON] , 2009 року народження. Позивачка була вселена до спірної квартири 02.08.2019 р. Однак потім відповідач виганяє її з житла та створює перешкоди в користуванні. Все належне їй майно, в т.ч. диван, холодильник, стіл, посуд - він виніс з квартири і на даний час заперечує, щоб позивачка користувалась житлом. Оскільки спірна квартира складається з двох ізольованих кімнат, то позивачка просить встановити порядок користування жилою площею кв. № 39 в буд. [ADDRESS] , виділивши позивачці в користування жилу кімнату 5 пл. 10,9 кв.м., кімнату 6 пл.14,1 кв.м. залишити в користуванні відповідача [PERSON] з малолітньою дочкою [PERSON] , 2009 р.н., кухню 4 пл. 5,7 кв.м., ванну кімнату 3 пл. 2,1 кв.м., туалет 2 пл. 1,0 кв.м., коридор 1 пл. 4,7 кв.м. залишити в спільному користуванні. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити в його задоволенні. Третя особа, Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, не забезпечив явку свого представника в судове засідання, причини неявки суду не повідомив. Перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить до державної власності та складається з двох ізольованих кімнат, кухні, ванної, туалету, коридору. У вищевказаній квартирі позивачка зареєстрована з 1988 р. Наймачем квартири був її чоловік [PERSON] , а після його смерті, за її згодою, наймачем квартири став син позивачки - відповідач по справі [PERSON] . В квартирі також зареєстрована малолітня дочка [PERSON] - [PERSON] , 2009 року народження. У зв`язку з тим, що відповідач створював позивачці перешкоди в користуванні житловою площею квартири [ADDRESS] , остання була вимушена звертатись до суду з позовом про вселення її в квартиру. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.09.2018 р. позовні вимоги [PERSON] були задоволені, позивачка була вселена в спірну квартиру. Згідно постанови Сумського апеляційного суду від 17.01,2019 р. рішення Ковпаківського районного суду від 05.09.2018 р. залишено без змін. Судом встановлено, що відповідач в добровільному порядку не виконував рішення суду, тому позивачка звернулася до державної виконавчої служби з питанням про її вселення. За участю державного виконавця її було вселено до спірного приміщення 02.08.2019 р. Але після того, як виконавець вселив позивачку в приміщення та залишив квартиру, відповідач, став її виганяти з житла та знову створювати перешкоди в користуванні. Згідно ч.2 ст.65 Житлового кодексу Української РСР особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Відповідно до ст.63 Житлового кодексу Української РСР предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму, жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв`язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо). Відповідно до ч.4 ст.816 ЦК України, порядок користування житлом наймачем та особами, які постійно проживають разом з ним, визначається за домовленістю між ними, а у разі спору - встановлюється за рішенням суду. Таким чином суд приходить до висновку, що між сторонами склались цивільні правовідносини та оскільки відповідач перешкоджає позивачці у здійсненні її прав, то позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь держави 768,40 грн. судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved