Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що її мати [PERSON] була власником 1/2 частини квартири за адресою: [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла. Вона, згідно до ст.1261 ЦК України, як рідна дочка померлої, являється спадкоємицею першої черги за законом. Крім неї спадкоємцем по закону являється чоловік померлої, а її батько, [PERSON]. Інших спадкоємців немає. У встановлений законом строк вона звернулася до приватного нотаріуса Чигиринської районної нотаріальної контори Костенко Н.В. із заявою про прийняття спадщини. В квітні 2017 року вона знову звернулася до приватного нотаріуса з приводу оформлення спадщини, але їй було відмовлено в цьому, оскільки її мати [PERSON] за життя не виділила свою частку в спільному майні подружжя та не визнала за собою право власності на ? частину квартири. Також причиною неможливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом є те, що оригінал правовстановлюючого документу знаходиться у відповідача, нею було отримано лише довідку з БТІ про належність майна її батькові [PERSON], але договору купівлі-продажу квартири вона не має. На день смерті матері між останньою та відповідачем шлюб не був розірваний. Нерухоме майно у вигляді квартири, яка знаходиться за вище вказаною адресою, було придбане на підставі договору купівлі-продажу [PERSON] у шлюбі з [PERSON] Отже, фактично набуте [PERSON] майно є спільним майном подружжя, а [PERSON] є його співвласником та власником 1/2 частини даного нерухомого майна. А тому просить визнати дану квартиру об'єктом спільної сумісної власності подружжя - померлої [INFO] [PERSON] та [PERSON], а також визнати за нею право власності на 1/4 частину цієї квартири в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити. Представник позивачки [PERSON] також підтримала позов, обґрунтовуючи його викладеними в ньому обставинами, та пояснивши додатково, що дана квартира була придбана подружжям [PERSON] за кошти, виручені після продажу належної їм квартири за адресою: [ADDRESS], а отже, є їх спільним майном, оскільки шлюб на день смерті спадкодавця між ними не розірвано. Крім того в договорі купівлі-продажу відсутня відмітка, що ця квартира є особистою власністю відповідача. У зв`язку з цим просить задовольнити вимоги позивачки в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, не повідомивши причину своєї неявки. Третя особа [PERSON], теж будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився не повідомивши причину своєї неявки. Вислухавши позивачку та її представника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом і вбачається з актового запису про одруження №193 від 19.02.1966 року та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 07.07.2017 року, [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 86491378 від 05.05.2017 року [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. Даний факт також підтверджується і договором купівлі-продажу квартири від 01.08.2007 року. А згідно до ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на підставі спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У відповідності з ч.1ст.368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Також відповідно до ч.3 ст.368 Цивільного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, як визначено ст.61 Сімейного кодексу України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло. Виходячи з цього, квартира [ADDRESS], є об'єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла і після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину вище вказаної квартири, спадкоємцями першої черги за законом якої відповідно до ст.1261 ЦК України є позивачка, як рідна дочка померлої, що вбачається з свідоцтва про її народження [NUMBER], свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER], та відповідач, як чоловік померлої, що випливає з актового запису про одруження №193 від 19.02.1966 року та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 07.07.2017 року. Як передбачено ч.1 ст.1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Отже, позивачка має право на спадкування 1/4 частки зазначеної вище квартири. Судом також встановлено і підтверджується даними приватного нотаріуса Чигиринського районного нотаріального округу Костенко Н.В. № 224/02-14 від 28.04.2017 року, що позивачка прийняла спадщину у встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України шестимісячний строк, а інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини не зверталися. Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вважає можливим визнати спірну квартиру об'єктом спільної сумісної власності спадкодавця та відповідача і визнати за позивачкою право власності на її 1/4 частину в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного та,

Outcome: approved