Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 3/10 частин всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % встановленого законодавством прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягувати з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем у них народилися діти : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Діти проживають з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, незважаючи на те, що працездатний, має постійний заробіток, працює неофіційно. Крім того має дохід від здачі в оренду земельної ділянки. Від першого шлюбу у відповідача народилося двоє дітей: [PERSON] та [PERSON], на утримання яких він сплачує аліменти третій особі [PERSON]. Позивачка вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти у розмірі 3/10 частин всіх видів заробітку (доходу), оскільки відповідач вже сплачує аліменти на утримання двох дітей, та враховує те, що розмір відрахувань не може перевищувати ? частину доходу відповідача. В судове засідання позивачка, відповідач та третя особа не з'явилися. Позивачка та відповідач подали заяви про розгляд справи без їх участі, позивачка на позовних вимогах наполягає, відповідач позов визнає. Третя особа про розгляд справи повідомлялась належним чином, причини неявки не повідомила. Дослідивши матеріали справи , суд вважає, що позов підлягає задоволенню. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом . Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] що підтверджується свідоцтвами про народження. Згідно довідки виконкому Новопразької селищної ради Олександрійського району від 16.11.2016 р. № 4167 про склад сім`ї діти проживають разом з позивачкою та відповідачем. Відповідач є працездатним, працює, добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Позовні вимоги визнав, про що подав заяву до суду. Також зазначив, що сплачує аліменти у розмірі 1/3 частини від доходу на утримання двох дітей від першого шлюбу. Визначаючи розмір стягнення аліментів суд виходить з положень ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України, згідно з якими батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Крім того, у відповідності до ст.ст.7,141 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї, мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. З урахуванням досліджених доказів, суд вважає, що з відповідача можливо стягнути аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 3/10 частин всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % встановленого законодавством прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягувати з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. При цьому слід зазначити, що розмір аліментів не є сталою величиною, та може бути змінений відповідно до ч.1 ст.192 СК України, за якою розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Так як позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову, судовий збір стягується з відповідача на користь держави . На підставі викладеного та

Outcome: approved