Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебувають у шлюбі з 1987 року, спільно у шлюбі проживали до 1995 року. Сторони створили нові сім`ї. Спільних неповнолітніх дітей сторони не мають. Відповідач у органах РАЦС розірвати шлюб не бажає. Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 26 вересня 2019 року справу розподілено головуючому судді Яцині О.І. Ухвалою судді від 4 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено підготовче судове засідання на 4 листопада 2019 року на 17 годину 00 хвилин. Позивачка у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі та вказала, що позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає, просить шлюб розірвати. Інших заяв чи клопотань не надходило. У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснює. Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідити та оцінивши докази у справі, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини. 5 грудня 1987 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 5 грудня 1987 року (а.с.6). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності з ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу, оскільки сторони з 1995 року не проживають як подружжя, створили нові сім`ї. Добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. У відповідності із положеннями ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд зазначає, що з часу звернення позивачки до суду, а саме з 12 червня 2018 року, подружжя не примирилося, тому суд вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, внаслідок чого позов необхідно задовольнити. Згідно зі статтею 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд приймає рішення про залишення позивачці прізвища, яке вона отримала внаслідок одруження - « [PERSON] ». Згідно з заявою позивачки суд судові витрати не розподіляє. На підставі наведеного та

Outcome: approved