overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 17 липня 2004 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] 2004 року народження та [PERSON] 2012 року народження. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Примирення, подальше спільне проживання та збереження сім`ї не можливе та суперечить інтересам позивачки, які мають істотне значення. З наведених підстав просила розірвати шлюб. Ухвалою суду від 17 травня 2021 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 12-13). В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала заяву, в якій висловлено прохання розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 18). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом спрямування судових повісток за місцем реєстрації, а також шляхом спрямування судових повісток в електронній формі за допомогою SMS-повідомлення, про що свідчать довідки про доставку SMS-повідомлення від 26 травня 2020 року. Оскільки позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами 17 липня 2004 року зареєстровано шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про одруження від 17 липня 2004 року, серії [NUMBER] \~ (а.с. 8). Згідно з положеннями статей 21, 24 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. На підставі статей 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 19.09.2015 вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства. Втрачені почуття любові та взаємоповаги, подальше збереження сімї не можливе. З наведених підстав просила шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не зявилася, подала заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, висловив позицію про визнання позову. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що між сторонами 19.09.2015 укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 19.09.2015 серії 1-КГ № 101254, актовий запис № 119. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 21.09.1996 вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюб існує формально, примирення, подальше спільне проживання та збереження сімї не можливе, втрачені почуття любові та взаємоповаги, відповідачка має намір укласти шлюб з іншим чоловіком. З наведених підстав просила шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не зявився, до суду надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи в судове засідання не зявився, про причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі поданих доказів та в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами 21 вересня 1996 року укладено шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про одруження від 21.09.1996 серії І-КГ № 048029, актовий запис № 95. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 22.06.2011 року зареєструвала з відповідачем шлюб, від спільного життя у них народилася донька [PERSON] [INFO] Позивачка в даний час не працює, здійснює догляд за дитиною віком до 3-х років. Поскільки відповідач не надає коштів на утримання дитини та самої позивачки, вона просила в судовому порядку стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 14 частини від усіх видів заробітку починаючи з дня винесення рішення і до повноліття дитини та кошти на своє особисте утримання в розмірі 16 частини доходу починаючи з дня винесення рішення і до досягнення дитиною трирічного віку. В судове засідання позивачка не з»явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, направила до суду заяву в якій підтримала свої позовні вимоги, просила суд справу розглядати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, направив до суду заяву в якій позов визнав у повному обсязі, просив справу розглядати у його відсутності. Згідно ст174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 червня 2011 року, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], дитина перебуває на утримання матері, відповідач добровільно грошових коштів на утримання дитини не надає. Встановлено, що позивачка не працює, здійснює догляд за дитиною , потребує матеріальної допомоги, кошти на утримання дружини на період її догляду за дитиною віком до 3-х років відповідач не надає, хоча має таку можливість, інших утриманців не має. Згідно ст.180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.183 СК України частка заробітку доходу матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.84 СК україни дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3-х років. Враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки Євгенії в розмірі 14 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня винесення рішення з 24.10.2014 р. і до повноліття дитини, а також кошти на її особисте утримання в розмірі 16 частини доходу, починаючи з дня винесення рішення з 24.10.2014 р. і до досягнення дитиною трирічного віку 26.05.2016 р. Крім того, з відповідача на користь держави належить стягнути 243,60 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 23 червня 1979 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства. Примирення, подальше спільне проживання та збереження сім`ї не можливе, втрачені почуття любові та взаємоповаги. З наведених підстав просила розірвати шлюб. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, спрямувала заяву, в якій висловила прохання розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, спрямував заяву, в якій висловив позицію про визнання позову, просив розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що між сторонами 23 червня 1979 року зареєстровано шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу від 23 червня 1979 року, актовий запис № 22 (а.с. 3). Згідно статей 21, 24 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. На підставі статей 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

\~\~\~Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. посилаючись на те, що 24 березня 2008 року вона придбала у гр. [PERSON] житловий будинок № 35 по вул.Першотравневій в с.Бикова Гребля, Білоцерківського району Київської області після укладення угоди купівлі-продажу будинку позивачка дізналася, що у даному будинку залишився зареєстрованим відповідач по справі [PERSON] Позивачка просила суд захистити її права власника та визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку № 635 по вул.Першотравневій в с.Бикова Гребля, Білоцерківського району Київської області. В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи належним чином повідомлявся, причину неявки суду не повідомив. Суд на підставі ст.224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Вислухавши пояснення позивачки [PERSON], покази свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 24 березня 2008 року позивачка придбала у [PERSON] за договором купівлі-продажу будинку, посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу [PERSON], номер у реєстрі 1780, житловий будинок за адресою Київська обл.., Білоцерківський район с.Бикова Гребля вул.Першотравнева, 35. Державна реєстрація угоди відбулася 01.04.2008р., реєстраційний номер 22488445. З довідки Биковогребельської сільської ради вбачається, що у даному будинку, власником якого є позивачка [PERSON], зареєстрований [PERSON], [INFO], але не проживає в ньому. Позивачка пояснила, що відповідач по справі [PERSON] в будинку зареєстрований, але ніколи в ньому не проживав, але вона про це дізналась лише в лютому 2015 року. Відповідач порушує її права власника вільно володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном. Дані обставини підтвердили в суді і свідки [PERSON], [PERSON] Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд вважає доведеним факт порушення відповідачем [PERSON] права позивача [PERSON] вільно користуватися своїм майном, а тому її права підлягають судовому захисту у спосіб, визначений самим власником майна, що не суперечить законодавству України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 25.01.2009 року помер її батько [PERSON], після якого залишилося спадкове майно квартира [ADDRESS], відділок №4 в с.Чупира Білоцерківського району. Позивачка є рідною донькою померлого і відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем по закону першої черги, інших спадкоємців немає. Через юридичну необізнаність позивачка вчасно не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, вважаючи достатнім фактичне прийняття спадщини, просила суд надати її додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачка в судове засідання не з»явилася про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, направила до суду заяву в якій просила розглядати справу у її відсутності, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач направив до суду заяву про розгляд справи у відсутність його представника, про день та час розгляду справи повідомлений, позовні вимоги визнали. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані і підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Ст.1270 ЦК України обумовлено строк для прийняття спадщини - шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою \\ ст.1220 ЦК України \\. На підставі ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні було встановлено, що 25 січня 2009 року помер [PERSON], після якого залишилося спадкове майно. Позивачка є рідною донькою померлого і відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем по закону першої черги. Встановлено, що державний нотаріус Білоцерківської районної державної нотаріальної контори [PERSON] відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлого [PERSON] в зв»язку з пропущенням нею строку для прийняття спадщини. З постанови державного нотаріуса вбачається, що спадкова справа до майна померлого 25.01.2009 року [PERSON] не заводилася. Судом було встановлено, що позивачка через юридичну необізнаність не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, вважаючи достатнім фактичне прийняття нею спадщини. Враховуючи, що на день розгляду справи до нотаріальної контори ніхто із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертався, позивачка є спадкоємцем за законом першої черги, суд вважає за необхідне визнати поважною причину пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини та надати її додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 25.11.1995 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства. З жовтня 2015 року сторони проживають окремо. Примирення, подальше спільне проживання та збереження сім'ї не можливе. З наведених підстав просила шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між сторонами 25.11.1995 року укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження від 25.11.1995 року серії [NUMBER], актовий запис № 187. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 31.10.2000 року серії [NUMBER], актовий запис № 10. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. На підставі ст.ст. 105, 110, 112, 113 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 25.11.2015 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства. З лютого 2016 року сторони проживають окремо. Втрачені почуття любові та взаємоповаги, подальше збереження сім'ї не можливе. З наведених підстав просила шлюб розірвати. Адвокат Старчеус С.І. який діє в інтересах [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України, відповідач, місцезнаходження якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про розгляд справи відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, через оголошення в пресі, клопотання про відкладення розгляду справи, як і заперечень на позов не надходило. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача на підставі поданих доказів та в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між сторонами 25.11.2015 року укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 25.11.2015 року серії [NUMBER], актовий запис № 3548. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. На підставі статей 105, 110, 112, 113 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 26.06.2014 р. зареєструвала з відповідачем шлюб, від спільного життя у них народився син [PERSON], [INFO] Позивачка в даний час не працює, здійснює догляд за дитиною віком до 3 років. Поскільки відповідач не надає коштів на утримання дитини та самої позивачки , вона просила в судовому порядку стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку до повноліття дитини та кошти на своє особисте утримання в розмірі 1\\4 частини доходу до досягнення дитиною трирічного віку. В судове засідання позивачка не з»явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, направила до суду заяву в якій підтримала свої позовні вимоги, просила суд справу розглядати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. На підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.06.2014 року від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], дитина перебуває на утримання матері, відповідач добровільно грошових коштів на утримання дитини не надає. Встановлено, що сторони проживають окремо, позивачка не працює, здійснює догляд за дитиною , потребує матеріальної допомоги, кошти на утримання дружини на період її догляду за дитиною віком до 3 років відповідач не надає, хоча має таку можливість, інших утриманців не має. Згідно ст.180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.183 СК України частка заробітку \\ доходу\\ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.84 СК україни дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною 3-х років. Оскільки судом встановлено, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду 08.06.2015 р. і до повноліття дитини, а також кошти на її особисте утримання в розмірі 1\\4 частини доходу, починаючи з дня вступу рішення суду в законну силу до досягнення дитиною трирічного віку 14.05.2018 р. Крім того, з відповідача на користь держави належить стягнути 243,60 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved