Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що діти в звязку із продовженням ними навчання в Первомайському індустріально-педагогічному технікумі денної бюджетної форми навчання потребують матеріальної допомоги з боку відповідача, так як стипендії не вистачає, щоб утримувати себе, працювати вони змоги не мають через денну форму навчання, не одружені. Донька захворіла на «[PERSON] 2 ст. Акродактілія, група ризику по розвитку склеродермії», у звязку з чим потребує постійного догляду та лікування. Син хворіє на вегето-судинну дистонію, йому призначено тривале лікування. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, так як отримує пенсію. Добровільно допомагати дітям відповідач відмовляється. Вона має на утриманні ще трьох неповнолітніх дітей, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, діти також хворіють. Її чоловік є інвалідом 3 групи, не працює. За таких обставин вона перебуває у скрутному матеріальному становищі. Для повноцінного і необхідного навчання дітей [PERSON] та [PERSON] нею були придбані ноутбук у 2013 році, вартістю 3250 грн., планшет у 2015 році, вартістю 3724,50 грн. Має хвору матір, яка потребує постійного догляду. У звязку з АТО вимушена була виїхати з м.Попасна до м.Сватове Луганської області, де сімєю винаймають житло, бо при обстрілах їх житло в м.Попасна пошкоджено. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], та повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 700 гривень щомісячно до досягнення 23-річного віку; стягнути половину витрат, які вона понесла за придбані дітям і необхідні для навчання ноутбук і планшет у розмірі 3487,20 грн. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, підтвердила викладене у позові. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні позов не визнали та пояснили, що відповідач не має змоги надавати повнолітнім дітям матеріальну допомогу, оскільки є пенсіонером і його пенсія складає близько 1400 грн. на місяць, має на утриманні хворих батьків, які також є пенсіонерами. Мати [PERSON] є інвалідом 2 групи, потребує постійного стороннього догляду, батько [PERSON] отримав травму 15.04.2016, перелом лівої ноги, потребує постійної сторонньої допомоги. З батьками також проживає його тітка, [PERSON], яка через паралізацію нижніх кінцівок не може себе обслуговувати. Він займається постійним доглядом за батьками та тіткою, тому не має можливості працювати, щоб збільшити свій дохід. Несе значні витрати на ліки для батьків. Окрім того, він також несе витрати на власне лікування, оскільки з 2005 року перебуває на диспансерному обліку через гіпертонічну хворобу 2 ст., нещодавно у нього виявлено захворювання: «Люмбоішиалгія вертеброгенна правостороння, виражений больовий синдром». Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком повнолітнього [PERSON], [INFO], та повнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с.11). [PERSON] продовжує навчання в Первомайському індустріально-педагогічному технікумі денної бюджетної форми навчання, термін навчання до 30 червня 2018 року, що підтверджується довідкою (а.с.17). [PERSON] отримує стипендію у розмірі в середньому 376,45 грн. на місяць, що підтверджується довідкою (а.с.106). [PERSON] продовжує навчання також в Первомайському індустріально-педагогічному технікумі денної бюджетної форми навчання, термін навчання до 30 червня 2018 року, що підтверджується довідкою (а.с.17). [PERSON] отримує стипендію у розмірі в середньому 851,17 грн. на місяць згідно довідки (а.с.107). Повнолітній син та дочка відповідача потребують матеріальної допомоги з боку батька, оскільки несуть витрати у звязку з навчанням, але через денну форму навчання не мають можливості працювати, щоб себе утримувати, мають дохід у вигляді стипендії, яка не забезпечує прожитковий мінімум. Окрім того, за станом здоровя потребують витрат на лікування, так як [PERSON] хворіє на «[PERSON] 2 ст. Акродактілія, група ризику по розвитку склеродермії» згідно медичної довідки (а.с.14), копії амбулаторної картки хворого (а.с.48-78), а [PERSON] на вегето-судинну дистонію, пролапс метрального клапана, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого (а.с.19). Повнолітні син та дочка мають постійне місце проживання разом з матірю та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою (а.с.23), актом обстеження житлово-побутових умов (а.с.47). Разом з тим, суд доходить висновку, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу синові та дочці, з огляду на наступне. Відповідач є пенсіонером за вислугу років і розмір його пенсії складає 1381,94 грн. на місяць, що підтверджується довідкою (а.с.95), інших доходів не має. Відповідач здійснює догляд за батьками [PERSON], [PERSON] та тіткою [PERSON], які згідно акту обстеження матеріально-побутових умов (а.с.96) є людьми похилого віку, отримують пенсію в середньому по 1500 грн., обмежені у можливості пересуватися, тому потребують постійного стороннього догляду. Окрім того, батько відповідача [PERSON] 15.04.2016 року отримав травму, внаслідок якої встановлено закритий перелом шийки лівого стегна (а.с.97), у звязку з чим відповідач також несе додаткові витрати на його лікування, що підтверджується фіскальними чеками (а.с.130). Також відповідач потребує витрат на своє лікування, оскільки згідно медичних довідок від 27.05.2016 року відповідач з 2005 року перебуває на диспансерному обліку через Гіпертонічну хворобу 2 ст., ризик 2 (АСС), нещодавно у нього виявлено захворювання: «Люмбоішиалгія вертеброгенна правостороння, виражений больовий синдром, стадія загострення». Отже, хоча розмір пенсії відповідача незначно перевищує прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» (1130 грн.), однак з урахуванням матеріального стану відповідача, його стану здоровя, необхідності нести витрати у звязку з доглядом батьків та тітки, суд вважає, що відповідач не має можливості надавати допомогу повнолітнім доньці та сину у звязку з їх навчанням. При цьому судом враховано, що повнолітні [PERSON] та [PERSON] мають самостійних дохід у вигляді стипендії, навчання є на бюджетній основі, другий з батьків позивачка також має скрутне матеріальне становище. Відповідно до ст. 199 ч.1 СК України,якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Тобто передбаченою цією нормою обовязковою умовою для стягнення аліментів є потреба повнолітнього сина чи дочки у матеріальній допомозі з боку батьків, та наявна у батьків можливість надавати матеріальну допомогу. Таким чином, за відсутності у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу позовні вимоги про стягнення аліментів не підлягають задоволенн. Також є необгрунтованими позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки ? частини витрат на придбання ноутбука та планшету у сумі 3487,25 грн. Згідно копії фіскального чеку та гарантійного талону (а.с.45,46) планшетний ПК придбаний у липні 2015 року за 3724,50 грн., ноутбук Леново 28.03.2013 року за 3250 грн. З копії рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 23.03.2011 року вбачається, що з відповідача на користь позивачки рішенням Попаснянського районного суду Луганської області від 28.08.1997 року стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів до повноліття дітей. Підстави для збільшення розміру аліментів судом не встановлені. Питання щодо стягнення з відповідача додакових витрат на дітей у судовому порядку не вирішувалось. Згідно довідки (а.с.22) позивачка отримувала від відповідача аліменти та заборгованість по аліментах до березня 2016 року. Отже, позивачкою здійснено витрати на придбання планшета та ноутбука до досягнення дітьми повноліття, тобто у період, коли відповідач за рішенням суду сплачував аліменти на їх утримання, а тому предбачені законом підстави для відшкодування ? частини вартості цього майна відсутні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, судовий збір слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed