Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у сторін є син [PERSON] , який народився [INFO] . На даний час син сторін є повнолітнім і студентом ІІ курсу денної форми навчання Дніпропетровського державного коледжу технології та дизайну. Термін навчання з 21 вересня 2020 року по 30 червня 2023 року. Оскільки син навчається на денній формі навчання, тому не має змоги влаштуватися на роботу. Оскільки вона отримує мінімальну заробітну платню вона одна не в змозі утримати сина, який проживає з нею і продовжує навчання, тому вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини його заробітку доходу. Позивачка в судове засідання не з`явилася, заявою просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити (а.с. 26). Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, пославшись на те, що він немає можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, оскільки з нього уже утримується аліменти на іншу дитину і в нього нічого не залишається на життя. Третя особа [PERSON] , в судове засідання не з`явився, заявою просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити (а.с. 27). Суд, заслухавши відповідача, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Відповідно до\~положень ст.ст.\~12,\~13,\~81\~ЦПК України,\~суд розглядає\~справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчатися і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При цьому при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою сином, а відповідно до ст. 201 цього Кодексу до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192 і 194-197 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 липня 2002 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 27 березня 2018 року виданого Солонянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції управління юстиції у Дніпропетровській області, позивачка уклала 27 березня 2018 року шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с. 12). Згідно довідки № 5778 від 06 липня 2021 року, виданої Дніпропетровським державним коледжем технології та дизайну, [PERSON] є студентом 2 курсу, денної форми навчання, терміном навчання з 21 вересня 2020 року по 30 червня 2023 року (а.с.\~13). Відповідно до довідки виконавчого комітету Солонянської селищної ради №1174 від 19 серпня 2020 року, [PERSON] , зареєстрований та проживає в [ADDRESS] , (а.с. 8). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 23 вересня 2021 року [PERSON] проживає разом з сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , який знаходиться на її утриманні (а.с. 15). В судовому засіданні встановлено, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина сторін на період навчання не надає, і те, що відповідач має можливість надавати таке утримання, оскільки є фізично здоровим та працездатним, але не робить цього в добровільному порядку. При цьому будь-якої домовленості щодо утримання повнолітнього сина на період навчання між відповідачем та позивачем не досягнуто, сторони не надали суду доказів укладання між собою відповідного договору про сплату аліментів на повнолітнього сина, у зв`язку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня пред`явлення позову на період навчання до 30 червня 2023 року. Враховуючи те, що відповідач працездатний, в нього на утриманні перебуває ще одна дитина, на яку він сплачує аліменти в розмірі 844 грн. 50 коп., тому суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання спільного сина в розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) відповідача є необґрунтованими і з відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/8 частини його заробітку (доходів). При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує як стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, так і спільної дитини сторін та позивачки. Суд вважає, що посилання відповідача на неможливість сплати аліментів на утримання повнолітнього сина є безпідставними, враховуючи працездатний стан відповідача. У відповідність\~до положень ст. 430 ЦПК України, враховуючи, часткове задоволення позовних вимог позивачки, слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного, ст.ст. 182, 198 199-201 СК України,

Outcome: partial