Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано 20 жовтня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. З дня розірвання шлюбу батько дитини з ними не проживає, участі у вихованні не приймає. На теперішній час виникла необхідність виїзду дитини до [PERSON] по освітньо-культурній програмі юнацької організації «Пласт», але через відсутність згоди батька, дитина не може прийняти участь у даній культурно-освітній програмі, тому просила суд надати дозвіл на виготовлення проїзного документа та виїзд доньки до [PERSON] на період з 15 липня 2017 року по 15 серпня 2017 року, без згоди та супроводу батька до досягнення дитиною 16 років. В судове засідання позивачка не з'явилася, в позовній заяві вказала, що просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений. Тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень не надав. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, зі свідоцтва про народження [NUMBER], виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області 18 жовтня 2012 року,актовий запис №70, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO], її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Зі свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області 19 березня 2015 року встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 20 жовтня 2008 року, актовий запис №256 (а.с.5). Відповідно до статті 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року№57, перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаною Україною 21.02.1990 року, ратифікована Україною 27.02.1991року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно до статті 313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Суд приймає до уваги положення Сімейного Кодексу України, відповідно до якого батьки несуть повну відповідальність за життя та здоров'я своєї дитини. До того ж, саме позивачка, як матір дитини, має переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини і на самозахист своєї дитини. Беручи до уваги те, що відповідач безпідставно не надає згоди на виїзд його доньки за межі України та враховуючи інтереси дитини, суд вважає, що надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини до [PERSON] без згоди та супроводу батька необхідно задовольнити.

Outcome: approved