Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача з вимогами визнання наказу незаконним та його скасування, посилаючись на те, що наказом начальника управління освіти, молоді та спорту Новоселицької районної державної адміністрації на неї було накладено дисциплінарне стягнення у формі догани за зрив навчально-виховного процесу 19.01.2015 року. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали свої позовні вимоги та просили їх задовольнити. Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали та пояснили, що наказ начальника управління є законним оскільки винесений в порядку передбаченому трудовим законодавством та за протиправне винне діяння, яке полягало в тому, що позивачка зірвала уроки в Рокитненській ЗОШ 19.01.2015 року, оскільки на час перевірки в школі були присутні лише 20 відсотків дітей. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи, вважає що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що [PERSON] працювала на посаді директора Рокитненської ЗОШ згідно контракту від 16.02.2013 року та наказу відповідача №41 від 06.02.2014 року про його продовження на один рік. Наказом відповідача №13 від 19.01.2015 року було оголошено догану позивачці за те, що вона без поважних причин зірвала навчально-виховний процес 19.01.2015 року у Рокитненській ЗОШ. Відповідно до п.2.3 наказу директора Рокитненської ЗОШ №122 від 06.09.2014 року на директора школи покладено обов'язки в тому числі по організації навчально-виховного процесу. Позивачка підтвердила той факт, що 19.01.2015 року вона здійснювала чергування по школі, та коли вона вранці отримала інформацію про дуже малу явку учнів до школи, зокрема були класи де зовсім не було дітей, та були класи, де було по одному (3-а клас), три (7-б клас), п'ять (6 клас), сім (4 клас), та вісім (10 клас) учнів, а тому вона прийняла рішення про те, щоб саме цих дітей відпустити додому, та просити управління освіти у зв'язку із цим, та у зв'язку із повною відсутністю дітей ще в чотирьох класах (8, 9, 11-а,11-б класи) перенести цей навчальний день на 30 січня, коли вчителі мали відпрацьовувати за вихідний 08.01.2015 року. Такий лист був отриманий відповідачем лише 20.01.2015 року. Дії позивачки щодо відправлення додому 24 учнів старших класів, які вранці 19.01.2015 року прийшли до школи, суд розцінює як зрив навчально-виховного процесу в цих класах, оскільки жодним нормативно-правовим актом не передбачено у таких випадках відпускати дітей додому, та вчителі, які були присутні в той день на робочих місцях, зобов'язані були проводити уроки в класах незалежно від кількості присутніх дітей. Таким чином, було порушено передбачене ст.53 Конституції України та ст.3 Закону України «Про освіту» право громадян на освіту, оскільки фактично були покарані діти, які сумлінно відносилися до відвідування школи за протиправну поведінку своїх однокласників чи їх батьків. Щодо зриву навчально-виховного процесу в інших класах, де учні були повністю відсутні на уроках, то суд не вбачає порушень з боку позивачки, які можуть бути підставою для притягнення її до дисциплінарної відповідальності. Її вини в цьому суд не вбачає у зв'язку із тим, що вона не могла знати про таку обставину та тим більше якимось чином її попередити, а тому це не може бути підставою для оголошення її догани. Враховуючи те, що зірвано було навчання в п'яти класах, то суд вважає, що до позивачки було застосовано захід, який відповідає ступеню тяжкості скоєного порушення, згідно ч.1 ст.147 КЗпП України. Посилання позивачки про те, що відповідачем було порушено процедуру притягнення до відповідальності, оскільки від неї не зажадали письмового пояснення доведено не було, оскільки в матеріалах справи міститься акт від 19.01.2015 року про відмову від надання пояснень, неправомірність складення чи підробку якого доведено не було. На підставі ст.53 Конституції України, ст.3 Закону України «Про освіту», ст.ст.147, 233 Кодексу законів про працю України,

Outcome: dismissed