Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, та стягнути кошти на її утримання в розмірі 1/6 частини його заробітку до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трирічного віку, посилаючись на те, що 19.05.2005 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від цього шлюбу вони мають дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З травня 2019 року відповідач проживає окремо, шлюбні відносини між ними припинені. Діти мешкають разом з нею і знаходяться на її повному утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей та її утримання, хоча має таку можливість. В зв`язку з тим, що вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, вона не має самостійного заробітку та сама потребує допомоги, а тому вважає, що відповідач повинен сплачувати на її утримання щомісячно грошову суму в розмірі 1/6 частини від заробітку. Позивачка в судове засідання не з`явилася, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився. Судові повістки про виклик до суду надсилалися йому за зареєстрованим у встановленому порядку місцем його проживання та повернулися до суду за відсутністю за адресою місця проживання. Іншої адреси відповідач суду не повідомляв. Відповідно до ст.128 ч. 7. ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.128 ч. 8 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06 грудня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 січня 2020 року постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини. 19 травня 2005 року між сторонами було зареєстровано шлюб Новобогданівською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області, про що внесено відповідний актовий запис за № 07. /а.с.8/ Від цього шлюбу сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . /а.с.9-10/ Діти проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні. /а.с.11/ Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей та на утримання дружини не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Аналізуючи зібрані по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та кошти на утримання позивачки в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів відповідача щомісячно, і до досягнення молодшою дитиною трьох років. Оскільки, позивачка при звернені до суду, звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 768 гривень 40 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved