Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом, в якому просить визнати [PERSON], 1939 року народження таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідно до договору дарування від 30.08.2006 року квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON]. Відповідач - [PERSON] у вказаній квартирі зареєстрований але з 18 жовтня 2013 року там не проживає. На даний час відповідач проживає на території Російської Федерації в Белгородській області, Пархомовском районі, с. Подґярухи б.н. в житловому будинку, якій належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 17 липня 1990 року. Підставою для звернення з позовною заявою до суду є ті обставини, що позивачу як власнику житла доводиться сплачувати комунальні платежі з урахуванням кількості, зареєстрованих в квартирі осіб. У судове засідання позивач не з'явився, надала до суду заяву в якій просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій проти позову не заперечував, просив справу розглядати за його відсутності. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до договору дарування від 30.08.2006 року квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачу по справі - [PERSON]. У вищевказаній квартирі зареєстровані, власник квартири, а також наймач квартири - батько позивача - [PERSON]. Згідно копії витягу № 21545439 від 12.05.2014 року вбачається, що власником вищевказаної квартири є [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER]. Відповідач в квартирі зареєстрований, але з 18 жовтня 2013 року в квартирі не проживає, речей та майна, що належить відповідачу у вказаній квартирі немає, про свідчить довідка начальником КП «Пісочинське ПУЖКХ» [PERSON] від 17.06.2014 року № 1227 та акт, складений, комісією за підписом сусідів, депутатом Пісочинської селищної ради від 25 травня 2014 року. 22 жовтня 2013 року позивач звернулась з заявою до чергової частини Люботинського ВМ РВ ГУМВС України в Харківській області з проханням прийняти заходи до розшуку батька позивача [PERSON] (відповідача по справі), 1939 року народження, якій 19 жовтня 2013 року пішов з дому в невідомому напрямку та не повернувся. В ході перевірки було встановлено що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS] зі своєю мешканкою [PERSON] [PERSON] відмовився проживати разом з позивачкою [PERSON] по вищезазначеному адресу. Як стало відомо, на даний час відповідач проживає в [ADDRESS] в житловому будинку, якій належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 17 липня 1990 року (копія договору купівлі-продажу додається). Таким чином, підставою про для визнання особи такою, що втратила право користування житлом є відсутність наймача квартири у вказаному приміщені, пов'язане з наявністю у нього іншого житла, в якому він постійно проживає і не визначені перешкоди в користуванні спірним житлом, або утиском іншим чином його прав на користування квартирою. Відповідач в добровільному порядку відмовився від свого права користування спірним житлом, не робить законних способів вирішення житлового питання, шляхом звернення в правоохоронні органи із заявою про створення йому перешкод в користуванні житлом і усунення їх. Також позивач зазначає про необхідність сплачувати комунальні платежі виходячи з кількості зареєстрованих осіб в квартирі.

Outcome: approved