Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль», за участю третьої особи [PERSON], про визнання договору поруки припиненим, посилаючись на те, що 20 лютого 2007 року між нею та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» був укладений договір поруки №014/0074/74/70603/1, відповідно до якого вона зобов'язалась відповідати за невиконання [PERSON] зобов'язань перед Банком за кредитним договором № 014/0074/74/70603 від 20 лютого 2007 року. Договір поруки був укладений на невизначений строк до повного припинення всіх зобов'язань боржника за договором кредиту, термін виконання якого встановлювався до 20 лютого 2027 року. Однак [PERSON] порушив терміни виплат по кредиту, у зв'язку з чим 27 серпня 2010 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» надіслав йому вимогу про виконання зобов'язань, вказавши розмір простроченої заборгованості, що підлягає оплаті протягом п'яти днів - 59 849, 36 дол. США. Також позивачка зазначає, що ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 03 лютого 2011 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за вищевказаним кредитним договором у розмірі 63 765, 27 дол. США. Однак, ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2011 року вищевказаний позов залишений без розгляду, тобто вважається не поданим. Тому слід вважати, що після настання нового зміненого терміну виплати кредиту по основному зобов'язанню - 01 вересня 2010 року для [PERSON], жодних вимог до неї, як до поручителя, відповідач не пред'являв. Тому позивачка вважає, що правовідношення, які виникли у неї з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на підставі укладеного 20 лютого 2007 року договору поруки мають бути визнані припиненими згідно вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України з 01 березня 2011 року. Представник позивачки [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] та вказала, що згідно п. 4.1 договору поруки від 20 лютого 2007 року визначено, що вказаний договір діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за основним договором. Оскільки строк виконання основного зобов'язання [PERSON] перед Банком встановлений до 20 лютого 2027 року, то твердження позивачки про те, що строк виконання зобов'язань закінчився в момент виникнення заборгованості позичальника за кредитним договором є необґрунтованими. Також зазначила, що 03 лютого 2011 року ухвалою суду були залишені без розгляду позовні вимоги Банку про стягнення заборгованості, у зв'язку з погашенням боржником вищевказаної заборгованості. Однак, з цього часу боржник знов перестав сплачувати кошти за кредитним договором, внаслідок чого в нього утворилась нова заборгованість. Тому Банком були направлені нові вимоги про дострокове погашення заборгованості від 05 серпня 2014 року, що свідчить про те, що строк виконання кредитного договору ще не закінчився, а відповідно не може вважатись припиненим і договір поруки, укладений в забезпечення виконання основного зобов'язання. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що вважає обґрунтованими позовні вимоги [PERSON] Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позов [PERSON] необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20 лютого 2007 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/0074/74/70603, згідно з яким Банк надав позичальнику грошову суму у розмірі 59 590, 00 дол. США з остаточним строком повернення кредиту 20 лютого 2027 року. В забезпечення виконання основного зобов'язання за вищевказаним кредитним договором 20 лютого 2007 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений договір поруки №014/0074/74/70603/1. Згідно п. 1.2. даного договору [PERSON] зобов'язалась відповідати за невиконання [PERSON] усіх її зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору № 014/0074/74/70603 від 20 лютого 2007 року, в повному обсязі цих зобов'язань. Відповідно до вищевказаного пункту договору поруки [PERSON] ознайомлена з усіма умовами основного договору, зокрема, про суму зобов'язання за кредитним договором, термін виконання основного зобов'язання - 20 лютого 2020 року, якщо такі терміни не будуть змінені. Також судом встановлено, що внаслідок невиконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором, в нього виникла прострочена заборгованість у сумі 59 849, 36 дол. США, про що позивачці Банком була направлена вимога №15-75/20-1446 від 27 серпня 2010 року про виконання грошових зобов'язань за договором поруки в п'ятиденний строк. Згодом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON], як боржника, та [PERSON], як поручителя, за невиконання умов кредитного договору № 014/0074/74/70603 від 20 лютого 2007 року. Однак вищевказані позовні вимоги були залишені без розгляду у зв'язку з погашенням боржником вищевказаної заборгованості. Також судом встановлено, що з цього часу [PERSON] знов перестав сплачувати кошти за кредитним договором, внаслідок чого в нього утворилась нова заборгованість. Про наявність заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» свідчить також відповідний розрахунок заборгованості за кредитом станом на 31 липня 2014 року. Згідно ст. 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти в строк та у порядку встановленому Кредитним договором. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Твердження позивачки про те, що правовідношення, які виникли у неї з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на підставі укладеного 20 лютого 2007 року договору поруки мають бути визнані припиненими згідно вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України, спростовуються наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Пунктом 4.1. договору поруки визначено строк дії договору і порядок його припинення, а саме договір діє до повного погашення всіх зобов'язань боржника за основним договором. З вищевикладеного вбачається, що строк виконання основного зобов'язання, а саме зобов'язань [PERSON] перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором від 20 лютого 2007 року настане 20 лютого 2027 року. Тому суд вважає, що доводи позивачки про те, що строк виконання зобов'язань закінчився в момент виникнення заборгованості позичальника за кредитним договором є необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Крім того, звернення Банку про дострокове погашення заборгованості є правом кредитора, а не його обов'язком. Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Договір поруки не є самостійним договором, а є способом забезпечення кредитного зобов'язання, строк виконання якого визначений датою 20 лютого 2027 року, відтак такий строк є і строком для договору поруки. У судовому засіданні доведено, що ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звертався до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] як поручителя за невиконання [PERSON] умов договору про надання споживчого кредиту № 014/0074/74/70603 від 20 лютого 2007 року. Крім того, Банком була направлена нова вимога про дострокове погашення заборгованості №114-3-0-00/6-3336 від 05 серпня 2014 року. Тому у даному випадку строк виконання основного зобов'язання за кредитним договором не настав, відповідно поруку не можна вважати припиненою. Таким чином, після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Outcome: dismissed