Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Позивачка звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] міської ради, третя особа: [PERSON] державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В позові зазначила, що їй [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], після смерті матері [PERSON], яка померла 30 липня 2014 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого [PERSON], приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №1109, належить на праві власності 1/2 частка житлового будинку, що знаходиться за адресою м. Запоріжжя, вул. Анапська, буд. 57, житловою площею 28,64 кв.м., та земельна ділянка за зазначеною вище адресою, площею 0.0730 га, кадастровий номер: 2310100000:04:005:0066 для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Право власності на вказані обєкти нерухомого майна за нею зареєстровано, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав №67440863 та №67434004. Друга половина 1/2 частка житлового будинку, що знаходиться за адресою:м. Запоріжжя, вул. Анапська, буд, 57, належить її рідній сестрі [PERSON] (дошлюбне прізвище Букрєєва) [PERSON], яка померла 11 травня 2013 року, на підставі дублікату договору дарування, №733 від 02.02.1980 року, посвідченого Другою [PERSON] державною нотаріальною конторою, житловий будинок між співвласниками не розділений, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав №67440863 та №67434004. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/2 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: м, Запоріжжя, вул. Анапська, буд. 57. Однак ніхто із спадкоємців спадщину після смерті [PERSON] (дошлюбне прізвище Букрєєва) [PERSON] не прийняв. Наша з сестрою мати [PERSON] померла 30 липня 2014 року. Після смерті доньки - [PERSON] вона також не зверталася до нотаріальної контори, проте була зареєстрована у житловому будинку, частина якого на теперішній час є спадковим майном. Позивачка є спадкоємицею другої черги [PERSON], яка померла 11 травня 2013 року, при спадкуванні за законом. Як спадкоємиця другої черги при спадкуванні за законом після смерті рідної сестри [PERSON], позивачка своєчасно не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте фактично прийняла спадщину, так як весь цей час доглядає спадкове майно, яке знаходиться на земельному участку, що належить позивачці, періодично робить ремонт у будинку, сплачую всі податки, підтримує спадкове майно у належному стані. На теперішній час у будинку необхідно робити капітальний ремонт, оскільки він поступово приходить у аварійний стан. Через те, що ми з сестрою впродовж довгого часу не підтримували родинних відносин, не спілкувалися, мені невідомо, чи є у неї спадкоємці першої черги при спадкування за законом. Відповідно до довідки №017948адресно-довідкового сектору ВПРФО ГУІУІ8С України в Запорізькій області від 10.06.2009р. [PERSON], 03.02.1944р. н., була зареєстрована за адресою [INFO], проте 06.08.2002 року знята з обліку та на території Запорізької області з цього часу не була зареєстрована. Таким чином, останнє відоме місце проживання [PERSON] було за адресою: [ADDRESS]. У житловому будинку 57 по вул. Анапській в м. Запоріжжя вона не проживала та не була зареєстрована. Позивачка вважає, що вона пропустила строк для прийняття спадщини після смерті своєї сестри [PERSON], яка померла 11 травня 2013 року, по поважній причині. Будучи пенсіонеркою за віком, починаючи з травня 2013 року спочатку доглядала свою престарілу та хвору матір [PERSON], яка померла 30 липня 2014 року, потім змушена була проживати у [INFO] у своєї доньки [PERSON], яка у віці 41 рік завагітніла і потребувала моєї допомоги у період вагітності і пологів. Позивачка надавала доньці фізичну допомогу, доглядала за нею, так як її донька не перебуває у зареєстрованому шлюбі. У віці 42 роки її донька [PERSON] 30 липня 2016 року народила двійню - двох доньок: [PERSON] та [PERSON]. У період родів їй була зроблена операцію, після чого вона потребувала догляду. Після пологів і до цього часу донька разом із внуками потребує її допомоги, тому позивачка майже весь час перебуваю разом із ними у Київській області та доглядає внучок, надає допомогу доньці. Позивачка просить суд визначити їй, [PERSON], [INFO], яка проживає: [INFO], додатковий строк, достатній для подання заяви про прийнята спадщини після смерті рідної сестри [PERSON], яка померла 11 травня 2013 року, визнавши причини його пропуску поважними. У судовому засіданні позивачка підтримала позов, просить суд його задовольнити у повному обсязі, оскільки вважає, що вона пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, суду пояснила, що відсутні поважні причини пропуску строк для прийняття спадщини. [PERSON] державна нотаріальна контора надіслали заяву про розгляд справи без їх участі. 15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, яким ЦПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції - справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», передбачено, що у випадку коли особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, вона може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевірити наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій. Судом встановлені, що [PERSON], померла 11 травня 2013 року, факт смерті підтверджено повторним свідоцтвом про смерть Серія ЮГ №237240 від 13.06.2017 р. (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, на 1/2 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Анапська, буд. 57, та належить померлій на підставі дублікату договору дарування, №733 від 02.02.1980 року, посвідченого Другою [PERSON] державною нотаріальною конторою, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав №67440863 та №67434004. (а.с.39-45) Інша 1/2 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Анапська, буд. 57, належала [PERSON], матері померлої [PERSON] та позивачки [PERSON]. (а.с. 11, 39) [PERSON] померла 30 липня 2014 року, факт смерті підтверджено свідоцтвом про смерть [PERSON] І-ЖС №302760 від 31.07.2014 р. (а.с.12) Позивачка [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає за адресою: [INFO]. Після померлої [PERSON], позивачка [PERSON] звернулася до приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] та 01.09.2016 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою м. Запоріжжя, вул. Анапська, буд. 57, житловою площею 28,64 кв.м., та земельну ділянку за зазначеною вище адресою, площею 0.0730 га, кадастровий номер: 2310100000:04:005:0066 для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яке видане приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстроване в реєстрі за №1109. (а.с.9). В той же час, позивачка [PERSON] не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої сестри [PERSON], яка померла 11 травня 2013 року. Відповідно до частини першої ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України д оказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 ст.77 ЦПК України визначено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. На основі повно і всебічно зясованих обставин, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що підстав для задоволення позову немає, тому у задоволенні позовних вимог про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщинислід відмовити, так як позивачка мала можливість звернутися вчасно до нотаріальної контори після померлої у 2013 році сестри, оскільки вже зверталася до нотаріальної контори для прийняття спадщини після померлої у 2014 році матері, тому мала можливість одночасно прийняти спадщину і після померлої сестри.

Outcome: dismissed