Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 10.04.2008 року між [PERSON], як позичальником, та акціонерним банком «Кліринговий дім», як кредитором, було укладено кредитний договір №00010106/3-2008К, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 128 700 доларів США терміном до 09.04.2023 року зі сплатою процентів у розмірі 13% річних. Також 10.04.2008 року між позивачкою, як поручителем, та акціонерним банком «Кліринговий дім» (тепер публічне акціонерне товариство «Банк «Кліринговий дім»), як кредитором, було укладено договір поруки №0006/81-2008, відповідно до умов якого позивачка зобов'язується відповідати перед кредитором в повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON], а саме - сплачувати нараховані проценти в розмірі 13% річних в порядку та в строки згідно з кредитним договором. До 01.07.2008 року [PERSON] повністю сплачував тіло кредиту та нараховані проценти за користування кредитом в розмірі 13% процентів річних. В подальшому до вказаного договору поруки не було укладено додаткових договорів про зміну умов та зобов'язань. Однак, починаючи з 01.07.2008 року був змінений розмір процентної ставки за користування кредитними коштами [PERSON] з 13% до 15,5% річних. Отже, було змінено зобов'язання [PERSON] за кредитним договором №00010106/3-2008К від 10.04.2008 року в бік збільшення, що в свою чергу збільшило обсяг відповідальності позивачки як поручителя. Згоди на збільшення обсягу відповідальності позивачка не надавала, попереднього письмового погодження від неї банком отримано не було. Позивачка вважає, що на підставі вимог ч.1 ст. 559 ЦК України, починаючи з 01.07.2008 року її порука є припиненою. 18.09.2015 року відповідач листом-повідомленням за вих. №04-07/2950 повідомив позивачку про те, що, починаючи з 01.04.2015 року, в порушення умов кредитного договору [PERSON] не виконує свої зобов'язання по погашенню кредиту та процентів за користування кредитом. Також відповідач в листі висунув вимогу позивачці у строк до 19.10.2015 року виконати забезпечене порукою зобов'язання. [PERSON] вважає, що не визнання банком факту припинення з 01.07.2008 року її поруки за кредитним договором порушує її права та інтереси. Тому позивачка просить визнати припиненою з 01.07.2008 року її поруку відповідно до укладеного між нею, як поручителем, та акціонерним банком «Кліринговий дім», як кредитором, договору поруки №0006/81-2008 від 10.04.2008 року. В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги з тих же підстав, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 10.04.2008 року між акціонерним банком «Кліринговий дім» (тепер - публічне акціонерне товариство «Банк «Кліринговий дім») та [PERSON] було укладено кредитний договір №00010106/3-2008К (а.с.9-15), відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит в сумі 128 700 доларів США на придбання у товариства з обмеженою відповідальністю «Українська інвестиційно-будівельна компанія «Новоград» права вимоги за договором про участь у фонді фінансування будівництва №К-8 від 17.12.2007 року) терміном до 09.04.2023 року включно. Зідно з п.2.3. кредитного договору проценти за користування кредитом за цим договором встановлюються у розмірі 13% річних. Також 10.04.2008 року для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №00010106/3-2008К від 10.04.2008 року між акціонерним банком «Кліринговий дім» та [PERSON] було укладено договір поруки №0006/81-2008 (а.с.16-18), за умовами якого позивачка зобов'язалася відповідати перед кредитором в повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON], які випливають з кредитного договору №00010106/3-2008К від 10.04.2008 року, згідно з умовами якого позичальник зобов'язується в повному обсязі повернути кредитні кошти в розмірі 128 700 доларів США до 09.04.2023 року включно; сплачувати нараховані проценти в порядку та в строки згідно з кредитним договором, виходячи з процентної ставки 13% річних; сплачувати комісійні винагороди (комісії) згідно з умовами кредитного договору; сплачувати неустойку у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором. В пункті 7.1. договору поруки зазначено, що порука за цим договором припиняється із припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також в інших випадках, передбачених чинним законодавством. Пунктами 8.3 та 8.4 договору поруки передбачено, що усі зміни та доповнення до кредитного договору, що будь-яким чином збільшують (змінюють) встановлений цим договором обсяг відповідальності поручителя, вносяться кредитором та позичальником до кредитного договору за умови їх попереднього письмового погодження поручителем. Усі зміни та доповнення до цього договору можуть бути внесені за взаємною згодою сторін, належним чином оформленою та підписаною сторонами. Згідно зі ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Частина 1 ст. 559 ЦК України встановлює, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Відповідно до змісту ст. ст. 559, 598 ЦК України припинення зобов'язання поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин суб'єктивне право і кореспондуючий йому обов'язок перестають існувати. Термін «порука», застосований законодавцем у ч. 1 ст. 559 ЦК України, використовується в розумінні зобов'язальних правовідносин поруки, з припиненням яких втрачає чинність договір поруки. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо. Отже, внесення без згоди поручителя змін до кредитного договору про зміну зобов'язання, забезпеченого порукою, зокрема збільшення процентної ставки, що призвело до збільшення обсягу відповідальності як боржника, так і поручителя, є підставою для визнання поруки такою, що припинена. Вказані висновки були викладені в постановах Верховного Суду України від 21.05.2012 року №6-88цс11, від 10.10.2012 року №6-112цс12, від 20.02.2013 року в справі № 6-172цс12. В пункті 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. Як зазначив в судовому засіданні представник відповідача та вказано у повідомленні банку від 25.06.2008 року (а.с.19), з 01.07.2008 року процентна ставка по кредитному договору №00010106/3-2008К від 10.04.2008 року встановлена на рівні 15,5% річних. Представник позивачки в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] не надавала згоду на збільшення розміру процентної ставки, жодних додаткових угод або письмового погодження позивачкою не підписувалося. Також представник позивачки зазначив, що тільки на початку 2015 року менеджером банку для підпису позивачці були надані документи, що стосуються зміни процентної ставки, зокрема, додатковий договір №1 від 26.06.2008 року до договору поруки №0006/81-2008 від 10.04.2008 року, повідомлення банку на ім'я позивачки від 26.06.2008 року та заява від імені позивачки. Однак, ці документи [PERSON] підписувати відмовилася. Представник відповідача ці обставини в судовому засіданні фактично не заперечував. Крім того, представник відповідача пояснив, що позивачці банком надсилався лист-повідомлення від 18.09.2015 року з вимогою про сплату заборгованості (а.с.20-21). Враховуючи викладене вище, суд вважає, що, оскільки сторони кредитного договору змінили умови договору зі збільшення об'єму відповідальності без згоди поручителя, за відсутності у договорі вказівки на те, що такі зміни можливі без повідомлення поручителя, суд приходить до висновку, що поруку [PERSON] за договором поруки від 10.04.2008 року слід визнати припиненою. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь [PERSON] підлягають витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 гривня 20 копійок. З огляду на викладене, суд вважає, що позов в судовому засіданні доведений і має бути задоволений. На підставі наведеного, ст.ст. 526, 553, 559 ЦК України,

Outcome: approved