Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 21 травня 2010 року з відповідача [PERSON] були стягнені аліменти на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON] , [INFO], в твердій грошовій сумі по 250 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з 01 червня 2010 року до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідач належним чином не виконує рішення суду і не сплачує аліменти на утримання дітей, внаслідок чого за період з 01.02.2015 р. по 29.02.2016 р. утворилася заборгованість за аліментами в сумі 9 639,50 грн. Позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість за аліментами в сумі 9 639,50 грн, неустойку\\ пеню\\ за несвоєчасну сплату аліментів в сумі 19 255,80 грн , обраховану із розрахунку один відсоток від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, та збільшити розмір аліментів на утримання дітей з 250 грн до 700 грн щомісячно на кожну дитину. В судовому засіданні 01.11.2016 р. представник позивачки за довіреністю [PERSON] до початку розгляду судом справи по суті подала заяву про зміну позовних вимог, за якою просила суд стягнути з відповідача на користь позивачки заборгованість за аліментами, що утворилася за період з 01.05.2015 р. по 31.03.2016 р., в сумі 5 500 грн, пеню за прострочення сплати аліментів, обраховану за період прострочення з 01.02.2015 р. по 31.03.2016 р. , в сумі 2 125 грн, та стягнути з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1\\3 частки від усіх видів його доходу, починаючи з 08.04.2016 р. до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі, наслідки визнання позову за статтею 174 ЦПК України відповідачу роз»яснені та зрозумілі. Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про можливість прийняття визнання відповідачем позову та ухвалити рішення про задоволення позову у повному обсязі. По справі встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] В даний час шлюб між сторонами розірвано, діти проживають з матір»ю і перебувають на її утриманні. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 21 травня 2010 року з [PERSON] були стягнені аліменти на користь Диби\\ [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON] , [INFO], в твердій грошовій сумі по 250 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з 01 червня 2010 року до досягнення старшою дитиною повноліття. В судовому засіданні відповідач [PERSON] визнав, що у період з 01.05.2015 р. по 31.03.2016 р. не сплачував позивачці аліменти на утримання дітей, погодився із сумою заборгованості 5 500 грн та пені 2 125 грн, не заперечував проти стягнення з 08.04.2016 р. аліментів в розмірі 1\\3 частки від доходу. Згідно ст.180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд має врахувати : стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.183 СК України частка заробітку \\ доходу\\ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров»я когось з них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.4 ст.195 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку \\ доходу\\, визначається виходячи з фактичного заробітку\\ доходу\\, який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час призначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку\\ доходу\\, який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом. Згідно ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов»язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки\\ пені\\ у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути понесені нею судові витрати в сумі 551,20 грн\\ судовий збір\\. На підставі викладеного,

Outcome: approved