Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебувала в шлюбі, в якому в них з відповідачем народилися діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюб між нею та відповідачем розірвано та за рішенням суду з відповідача на користь позивачки на утримання дітей було стягнуто аліменти до досягнення повноліття. На даний час син [PERSON] , [INFO] , досягнув повноліття та навчається на 4 курсі денного відділення Вінницького транспортного коледжу на контрактній основі та у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, а відповідач добровільно її не надає. Відповідач має можливість утримувати сина, працездатний, має свій автомобіль, будинок, земельні ділянки. Позивач не в змозі забезпечити нормальне навчання та існування повнолітнього сина, оскільки на даний час не працює, знаходиться в скрутному матеріальному становищі, тому звернулась до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином 23-х років. Відповідач на підставі ст. 179 ЦПК України, подав суду відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги визнав частково та просив ухвалити рішення, яким стягнути з нього аліменти на користь позивачки в розмірі 1/8 всіх видів його доходу щомісячно на утримання сина [PERSON] на час його навчання, а саме до 30.06.2021. Згідно поданого відзиву вказав, що він допомагає синові, щомісячно сплачував аліменти на його утримання до повноліття та не відмовляється сплачувати їх в подальшому, але не до досягнення сином [INFO] , а саме до закінчення навчання. Також зазначив, що продовжує сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання молодшого сина [PERSON] , [INFO] . Вказав, що 20.10.2012 він одружився з іншою жінкою та в новому шлюбі у нього народилась донька [PERSON] , [INFO] . Також він витрачає кошти на своє лікування, отримує невелику заробітну плату, яка залежить від сезону, тому не в змозі сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в тому розмірі, який зазначає позивач. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, надав суду заяву, згідно якої просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнає частково, відзив підтримує повністю та просить врахувати його при ухваленні рішення. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. Сторони по справі з 22.08.2002 перебували у зареєстрованому шлюбі та 06.11.2009 шлюб між ними розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про одруження від 22.08.2002 та копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 06.11.2009 (а.с. 5, 6). [INFO] у сторін народився син [PERSON] , та [INFO] у сторін народився син [PERSON] , батьком яких є відповідач [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 7, 8). Судом встановлено, що [INFO] син сторін по справі [PERSON] досяг повноліття (а.с. 8, 9). Відповідно до довідок, виданих виконавчим комітетом Пилявської сільської ради Тиврівського району Вінницької області 07.09.2009, у житловому будинку в [ADDRESS] немає зареєстрованих осіб, даний будинок під забороною не перебуває та розташований на земельній ділянці розміром 0, 54 га (а.с. 11,12). [PERSON] навчається на четвертому курсі денного відділення Вінницького транспортного коледжу на контрактній основі, термін навчання з 01.09.2017 по 30.06.2021, що підтверджується довідкою, виданою за місцем навчання №135 від 15.07.2020 (а.с. 13). Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Лука-Мелешківської сільської ради за №804 від 16.07.2020, до складу сім`ї [PERSON] входять діти [PERSON] та[PERSON] , які проживають з матір`ю (а.с. 14). Відповідно до листа Пилявської сільської ради Тиврівського району Вінницької області від 11.09.2020, наданого на запит суду, відповідач [PERSON] дійсно зареєстрований та проживає в [ADDRESS] (а.с. 30). Відповідач [PERSON] 20.10.2012 зареєстрував шлюб з [PERSON] (після шлюбу - [PERSON] ), в якому у них народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого 20.10.2012 (а.с. 37) та копією свідоцтва про народження дитини, виданого 01.03.2013 (а.с. 39). Згідно заключення ЛКК Тиврівської АЗПСМ, [PERSON] за станом здоров`я протипоказана важка фізична праця (а.с. 38). Згідно довідки про склад сім`ї, виданої виконавчим комітетом Пилявської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, до складу сім`ї [PERSON] входять дружина [PERSON] та донька [PERSON] (а.с. 40). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 18.09.2020, сім`я [PERSON] проживає у власному будинку площею 60 кв.м., [PERSON] працює на ТОВ «Валром Україна» оператором станції змішування, сім`я господарства не утримує, у власності є земельна ділянка розміром 0, 54 га, земельної частки (паю) немає (а.с. 41). Згідно копії виконавчого листа № 2-1549, виданого Вінницьким районним судом Вінницької області 12.10.2009, з відповідача [PERSON] стягнуто за рішенням суду аліменти на користь позивачки [PERSON] на утримання синів [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходів щомісячно до досягнення дітьми повноліття (а.с. 43). Заборгованість за вказаним виконавчим листом у [PERSON] відсутня, про що свідчить довідка головного державного виконавця Тиврівського РВ ДВС Л.М. Фроловою за № 125 від 18.09.2020 (а.с. 42). Оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами. Відповідно до частини 1 ст. 141 СК України, мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Положеннями ст. 199 СК України визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Так, згідно ч. 1ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно п. 20 Постанови пленуму ВСУ № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає доведеним, що дитина сторін по справі потребує грошового утримання в зв`язку з продовженням навчання, оскільки навчається на денній формі навчання на контрактній основі та інших доходів не має. Встановлюючи розмір аліментів, який підлягає до стягнення з відповідача, суд враховує вибір позивача щодо способу стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, а саме в частці від доходу відповідача, а також те, що відповідач є особою працездатного віку, офіційно працевлаштований, не заперечує свого обов`язку щодо утримання сина, водночас, суду доведено, що право на утримання від нього мають також ще двоє неповнолітніх дітей, а саме спільний з позивачкою син [PERSON] , аліменти на утримання якого вже стягнуто в судовому порядку, та донька від нового шлюбу [PERSON] . При цьому, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що він не може утримувати сина в розмірі більшому ніж 1/8 частка його доходів щомісяця, оскільки таке твердження не підтверджене належними та допустимими доказами, зокрема надана суду довідка лікарсько-консультативної комісії містить лише рекомендації щодо фізичних навантажень (а.с. 38), жодних доказів на підтвердження витрат на лікування та розміру щомісячних доходів відповідача суду не надано. Водночас, оскільки право на утримання від відповідача мають також ще двоє неповнолітніх дітей, з метою забезпечення рівного права на утримання від відповідача всіх осіб, які мають право на утримання відповідачем, та з метою збереження за відповідачем 1/2 частки його доходів, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, а саме стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення сином 23 років, враховуючи, що судом не може бути встановлено на майбутнє точну дату закінчення навчання сином сторін по справі. Підстав для стягнення аліментів у більшому розмірі позивачем не доведено. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому аліменти на дитину необхідно стягувати починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 25.08.2020. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно,починаючи з 25.08.2020 і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення сином 23 років, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів дитини, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України,з відповідачана користь держави слід стягнутисудові витрати, а саме судовий збір, від сплати якого звільнено позивача, в розмірі 840, 80 грн. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: partial