Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

Позивачка звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на недоотриману спадкодавцем пенсію. Ухвалою від 30 листопада 2020 року вказана справа направлена до Дзержинського районного суду міста Харкова за підсудністю. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що вона є донькою померлої [INFO] [PERSON] [INFO] . Після смерті матері залишилася недоотримана нею пенсія. Так як на час смерті [PERSON] проживала на тимчасово окупованій території в смт. Дубівський м. Антрацит Луганської області, належним чином оформити спадщину позивачка не змогла. 16 вересня 2021 року в м. Одеса була відкрита спадкова справа. 09 листопада 2021 року постановою державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на недоотриману померлою [PERSON] пенсію у зв`язку з не подачею всіх необхідних документів. В зв`язку з цим позивачка просить стягнути з відповідача 354379,00 гривень за період з 01 березня 2016 року по 31 травня 2020 року, а також понесені судові витрати в розмірі 4384,59 гривень- судовий збір. Ухвалою Дзержинський районний суд міста Харкова від 06 січня 2021 року відкрито позовне провадження у цивільній справі. 06 квітня 2021 року закрите підготовче провадження. 12 травня 2021 року позивач та її представник подали заяву про розгляд вказаної справи за їх відсутності. Ухвалою від 13 вересня 2021 року витребувані докази. 18 жовтня 2021 року до суду надійшли витребувані матеріали. У судове засідання 02 листопада 2021 року сторони не з`явилися. Представник відповідача Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, Згідно ч. 1\~ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до\~ст. 247 ч. 2 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до частини 1 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно\~ст. 12 ч. 3 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів\~\~змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Судом встановлено, що позивачка є донькою померлої [INFO] [PERSON] [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження від 11 листопада 1958 року серія [NUMBER] . Матір`ю позивачки є [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] [PERSON] [INFO] померла [INFO] . Відповідно до постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 листопада 2020 року № 1002/02-32 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. З`ясовано, про наявність заповіту після померлої [PERSON] . Тексту заповіту не відомо, екземплярів заповіту не отримано. Так як на час смерті [PERSON] проживала на тимчасово окупованій території в смт. Дубівський м. Антрацит Луганської області, належним чином оформити спадщину позивачка не змогла. Зі змісту позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що позов подано з метою захисту спадкових прав позивача, оскільки предметом заявлених позовних вимог є стягнення нарахованих, але не отриманих спадкодавцем позивача за життя сум пенсії, тобто виплат, які є спадковою масою і не стосуються порядку нарахування соціальних виплат. Тобто вимоги є майновими (стягнення грошових коштів), а правовідносини між сторонами - цивільними. Спір має приватноправовий характер і підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства. Статтею 52 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~встановлено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій\~статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій\~статті 52 цього Закону, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Статтею 1218 ЦК України\~визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~статті 1227 ЦК України\~суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Аналіз статей\~\~1218,\~1219,\~1227 ЦК України\~свідчить про те, що законодавець передбачив можливість спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії. Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 284/252/17. Суд звертає увагу на те, що\~ЦК України\~не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення ч. ч. 2 та 3\~ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1\~ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Натомість відповідно до дослідженої довідки від 08 жовтня 2021 року № ОР 963370147499 ВЗ наданої ГУ ПФУ в Харківській області сума недоотриманої пенсії після померлої [PERSON] складає 286038,48 гривень. Тобто позовні вимоги суттєво різняться з наданою ГУПФУ у Харківській області інформацією про розмір недоотриманої пенсії. Що ставить під сумнів розрахунки позивача. Суд окремо звертає увагу, що позивач не довела, що є єдиною спадкоємицею. Крім того за наявності заповіту ( останньої волі померлої) передчасно висловлюватися, що позивачка є єдиною спадкоємицею. Змісту заповіту сторонами не надано. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів та довести їх підстави. Суд наголошу, що відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторона позивача не довела свої позовні вимоги, а тому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed