Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до Київської міської ради, в якому просить визнати за нею право власності на гаражний бокс [NUMBER], який розташований за адресою: [ADDRESS], у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. В обґрунтування позову посилається на те, що на її ім'я 23 серпня 2011 року [PERSON] складено заповіт, яким він все своє майно заповів їй. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді гаражного боксу [NUMBER], який розташований за адресою: [ADDRESS]. Проте, [PERSON] не здійснив державну реєстрацію права власності на спірний гаражний бокс. Його право власності на вказаний гаражний бокс підтверджується довідкою про сплату пайового внеску на нього в повному обсязі. За захистом свої прав вона звернулась до суду. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав письмові пояснення щодо позову, просив розглядати справу у відсутність представника Київської міської ради, просив ухвалити рішення на підставі діючого законодавства. Представник третьої особи - Головного управління юстиції в м. Києві в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглядати справ у відсутність представника третьої особи, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Представник третьої особи Обслуговуючого кооперативу «Нивки-2» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не сповіщав, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника Обслуговуючого кооперативу «Нивки-2». Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] заповів все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право [PERSON], [INFO], що підтверджується копією заповіту складеного 23 серпня 2011 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Мотицькою С.А., зареєстрованого в реєстрі за № 5-4177. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 25 серпня 2014 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві Серії [NUMBER]. Відповідно до довідки Обслуговуючого кооперативу «Нивки-2» від 01.10.2014 року [NUMBER], [PERSON] був власником гаражного боксу [NUMBER], поверх 1, ряд 1, площа 18 м.кв., який розташований за адресою: [ADDRESS], та вніс суму пайового внеску за нього в розмірі 560 руб., який сплачена в травні 1964 року у повному обсязі. Відповідно до Інформаційної довідки від 16.09.2014 р. ГЖ-2014 № 5861 виданої КП «Киїське міське БТІ та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», гаражний бокс [NUMBER] в будинку [ADDRESS] в автокооперативі «Нивки-2» на праві власності не зареєстрований. 01 вересня 2014 року за заявою громадянки Білорусії [PERSON] Шостою київською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №529/2014 щодо майна померлого [INFO] [PERSON], [INFO] та який проживав в [ADDRESS]. 15 вересня 2015 року до Шостої київської державної нотаріальної контори надійшла заява №3097 про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Шостою Київською державною нотаріальною конторою 23 серпня 2011 року за р. №5-4177 на гаражний бокс [NUMBER] в будинку 61 (шістдесят один), який розташований в Автокооперативі «Нивки-2» по [ADDRESS]. Спадкоємець правовстановлюючий документ на гаражний бокс не надала. У зв'язку з чим, державним нотаріусом 15 вересня 2015 року була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Частинами 1, 2 статті 7 Закону Союзу Радянських Соціалістичних Республік «Про власність в СРСР », який діяв на час виникнення права власності у [PERSON] на спірну квартиру, визначено, що у власності громадян можуть бути жилі будинки, дачі, садові будинки, насадження на земельній ділянці, транспортні засоби, кошти, акції та інші цінні папери, предмети домашнього господарства і особистого вжитку, засоби виробництва для ведення селянського та іншого трудового господарства, особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, індивідуальної та іншої господарської діяльності, вироблена продукція й одержані доходи, а також інше майно споживчого і виробничого призначення. Член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває право власності на це майно. Пункт 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, що має рекомендаційний характер, роз'яснює, що у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Оскільки станом на травень 1964 року [PERSON] була сплачена сума пайового внеску за спірний гаражний бокс, то відповідно до ст. 7 вищевказаного закону він набув право власності на нього. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді гаражного боксу [NUMBER], який розташований за адресою: [ADDRESS]. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. У відповідності до ч. ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини; заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно з ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Таким чином, на підставі вище викладеного, виходячи з положень цивільного законодавства, суд приходить до висновку, що позові вимоги про визнання за [PERSON] права власності на гаражний бокс [NUMBER], який розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO] підлягають задоволенню.

Outcome: approved