Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Позивачка звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності, у якому просила суд: усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю [PERSON] шляхом зняття з регіонального місця реєстрації [PERSON]. та [PERSON] з квартири [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що їй на праві приватної власності належить [ADDRESS] . Кошти на придбання квартири позивачкою були отриманні шляхом укладення кредитного договору№014/83122/74/7713 від 21.06.2007 року між [PERSON] та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль». Відчужувачем зазначеної квартири була [PERSON] , яка не виконала свого зобов`язання, а саме: після звільнення квартири зняти з реєстрації усіх осіб, у тому числі відповідачку - [PERSON] . Той факт, що [PERSON] зареєстрована в квартирі позивачки, перешкоджає здійсненню прав [PERSON] , які полягають у розпорядженні квартирою. Позивачка стверджує, що [PERSON] за комунальні послуги не сплачує, в результаті чого утворюються борги. Згідно позовної заяви, відповідач - [PERSON] , з яким позивачка перебувала у шлюбі, з 2010 року не проживає з родиною у квартирі [ADDRESS] . Шлюб між позивачкою та [PERSON] розірвано рішенням Малиновського районну м. Одеса від 21.05.2019 року. Позивачка має бажання продати зазначену квартиру. Крім того, зросли борги за комунальні послуги, оскільки нарахування відбувається на усіх зареєстрованих осіб у квартирі [ADDRESS] , у тому числі й не проживаючих відповідачів, які не бажають приймати участь у витратах на комунальні послуги. Позивачка зазначає, що квартира [ADDRESS] не є постійним місцем проживання чи перебування відповідачів, оскільки вони добровільно виселилися, забравши усі свої власні речі. Згідно позовної заяви, факт не проживання відповідачів у квартирі [ADDRESS] - [PERSON] з 2010 року та [PERSON] з 2007 року без поважних причин протягом значного строку, підтверджується Актом про не проживання від 12.08.2019 року. Згідно позовної заяви, не зважаючи на вказані обставини відповідачі з реєстраційного обліку постійного місця проживання у належному позивачці домоволодінні не знялися. Вказані обставини перешкоджають [PERSON] здійснювати користування домоволодінням, що належить їй на праві приватної власності, а тому позивачка звернулася до суду з відповідною позовною заявою. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримувала в повному обсязі та просила розглядати справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі повторно в судове засідання не з`явилися, сповіщалися належним чином про дату, час та місце судового засідання, причини неявки суду не повідомили, відзиву на позов не подавали. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позовних вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача, відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень від позивачки ухвалив слухати справу у порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачці на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №194480710 від 10.07.2008 року, виданого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості», у якому зазначено, що підставою виникнення права власності є договір купівлі-продажу, укладений між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець), реєстраційний №2566 від 21.06.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А.В. (а.с.27-29). Кошти на придбання квартири позивачкою були отриманні шляхом укладення кредитного договору№014/83122/74/7713 від 21.06.2007 року між [PERSON] та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (а.с.8-12). Судом встановлено, що відповідно до довідки про склад сім`ї та прописку № 2512 від 12.08.2019 року, у квартирі [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] - власниця, [PERSON] - чоловік, [PERSON] - син, [PERSON] - донька, [PERSON] - колишня власниця (а.с.5). Судом встановлено, що відчужувачем зазначеної квартири була [PERSON] , яка не виконала свого зобов`язання, а саме: після звільнення квартири зняти з реєстрації усіх осіб, у тому числі відповідачку - [PERSON] . Судом встановлено, що у квартирі зареєстроване місце проживання відповідачки - [PERSON] , яка з 2007 р. (більше ніж 12 років) не проживає, не здійснює оплату за квартиру. Своїх речей у квартирі позивачки не має, вселитися спроб не чинила, але зніматися з реєстраційного обліку добровільно не бажає. Факт не проживання [PERSON] за вказаною адресою, підтверджується актом про не проживання від сусідів - [PERSON] та [PERSON] від 12.08.2019 року, що завірений начальником Будинкоуправління №2 Малиновського району м. Одеси Сичовим В.В. (а.с.6). Факт не проживання [PERSON] за вказаною адресою, підтверджується актом про не проживання від сусідів - [PERSON] та [PERSON] від 24.02.2020 року, що завірений начальником Будинкоуправління №2 Малиновського району м. Одеси Сичовим В.В. Також, відповідно до відповіді Відділу адресно - довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області (Вхід.№ ЕП - 11348 від 28.11.2019 року) на запит Малиновського районного суду м. Одеси за адресою [ADDRESS] , зареєстрований відповідач - [PERSON] . Судом встановлено, що у квартирі зареєстроване місце проживання відповідача - [PERSON] , який з 2010 р. (більше ніж 9 років) не проживає, не здійснює оплату за квартиру. Своїх речей у квартирі позивачки не має, вселитися спроб не чинив, але зніматися з реєстраційного обліку добровільно не бажає. Шлюб між позивачкою та [PERSON] розірвано рішенням Малиновського районну м. Одеса від 21.05.2019 року (а.с.18). Факт не проживання [PERSON] за вказаною адресою, підтверджується актом про не проживання від сусідів - [PERSON] та [PERSON] від 12.08.2019 року, що завірений начальником Будинкоуправління №2 Малиновського району м. Одеси Сичовим В.В. (а.с.6). Факт не проживання [PERSON] за вказаною адресою, підтверджується актом про не проживання від сусідів - [PERSON] та [PERSON] від 24.02.2020 року, що завірений начальником Будинкоуправління №2 Малиновського району м. Одеси Сичовим В.В. Оскільки за адресою [ADDRESS] зареєстровано п`ять осіб, двоє з яких тривалий час там не проживають, позивачка змушена нести додаткові витрати по оплаті комунальних та інших послуг виходячи з кількості зареєстрованих осіб за вищезазначеною адресою. [PERSON] та [PERSON] в силу своєї відсутності, участі по утриманню будинку не приймають, не надають грошових коштів на сплату комунальних платежів, на ремонт приміщень та іншого майна. Судом встановлено, що позивачка має намір продати вищезазначену квартиру, проте для здійснення правочину їй необхідно звільнити квартиру і зняти усіх осіб з реєстрації, що неможливо без відповідачів та їх особистої згоди. Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст.ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, зняття з реєстраційного обліку є наслідком задоволення вимоги позивачки про усунення перешкод в користуванні її власністю. Відповідно до ст. 310 ЦК України, фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 ЦПК України. Згідно ч.ч. 1-2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів та показанням свідків. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами. Суд, у зв`язку з неявкою відповідачів в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ст.ст. 16, 29, 310, 391, 405 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved