Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом до [PERSON] Просила визнати позивача батьком [PERSON]; зобов'язати відділ ДРАЦС РС Новосанжарського РУЮ у Полтавській області внести зміни до актового запису № 59 від 13.10.2012 року про народження [PERSON], де у графі про батька дитини записати відповідача; стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути судові витрати. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю і прохає їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Представник третьої особи - відділу РАЦС РС Новосанжарського РУЮ Полтавської області в судове засідання не з'явився. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяв, право на подання яких встановлено ст.ст. 126, 127 цього кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до цивільно-процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] року народила дитину [PERSON]. Відповідно до актового запису про народження № 59 від 13 жовтня 2012 року відомості про батька внесені до актового запису відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідно до висновку судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи з встановлення батьківства, яка була призначена за ухвалою суду, вірогідність батьківства [PERSON] відносно дитини [PERSON] складає 99,99%, тобто батьківство фактично доведено (а.с. 37-40). Виходячи з досліджених судом доказів, суд вважає батьківство [PERSON] стосовно народженої позивачкою [INFO] року дівчинки, зареєстрованої як [PERSON], доведеним і таким, що може бути визнаним в судовому порядку. Вирішуючи питання про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини суд виходить з того, що відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню на користь позиваки на утримання дитини, суд виходить з того, що відповідач не має інших утриманців, а тому розмір аліментів слід визначити в розмірі 1/4 частки від всіх видів його доходу. Оскільки позивачка за даним позовом в частині позовних вимог про стягнення аліментів звільнена від сплати судових витрат, то згідно ст. 88 ЦПК України суд стягує їх з відповідача на користь держави в сумі 243,60 грн. Суд вважає, що позовні вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь судових витрат слід задовольнити частково, так як витрати на пальне, які позивачка просить стягнути з відповідача в сумі 662,04 грн., відповідно до ст. 79 ЦПК України до судових витрат не відносяться. На підставі наведеного,

Outcome: approved