Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом. Заявлений позов обґрунтовував тим, що відповідно до рішення Тисменицького райвиконкому від 14.06.1989 р. № 111 [PERSON] 30.06.1989 р. видано свідоцтво про право власності на будинковолодіння № 21 по вул. Молодіжна в с. Узин Тисменицького району Івано-Франківської області, тоді ж 30.06.1989 р. зареєстровано право власності [PERSON] на вказане будинковолодіння. Однак, правоустановлюючий документ втрачено. Ринкова вартість будинковолодіння на даний час складає 72256 грн. [PERSON] за життя склала заповіт, який посвідчений 04.06.2012 р. секретарем Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, згідно якого 1/2 частину житлового будинку та все належне їй на праві власності майно заповіла позивачці, вказаний заповіт не змінювався і не скасовувався. Після смерті 04.04.2015 р. [PERSON] вона як єдиний спадкоємець за заповітом прийняла спадщину відповідно до вимог ст.1269 ЦК України, подавши відповідну заяву нотаріусу за місцем відкриття спадщини у передбачений законом строк. Спадкоємці за законом першої черги відповідачі, які є дітьми померлої, спадщину після смерті своєї матері не прийняли і на неї не претендують. Нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове будинковолодіння у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказане нерухоме майно. Просила визнати за нею право власності на вказане будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом після померлого спадкодавця. Позивачка та її представник у судове засідання не зявилися, у поданих суду заявах просили справу розглянути у їх відсутності, позов підтримали і просили його задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися, у надісланих суду заявах позов визнали, не заперечували щодо його задоволення, просили справу розглянути в їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що [PERSON] була власником будинковолодіння № 21 по вул. Молодіжна в с. Узин Тисменицького району Івано-Франківської області, 1973 року побудови. Відповідно до рішення Тисменицького райвиконкому від 14.06.1989 р. № 111 [PERSON] 30.06.1989 р. видано свідоцтво про право власності на вказане будинковолодіння, тоді ж 30.06.1989 р. Івано-Франківським ОБТІ зареєстровано право власності [PERSON] на будинковолодіння. Однак, правоустановлюючий документ втрачено. Ринкова вартість будинковолодіння на даний час складає 72256 грн. Після смерті 04.04.2015 р. [PERSON] позивачка прийняла спадщину як єдиний спадкоємець за заповітом, посвідченим 04.06.2012 р. секретарем Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, який не змінювався і не скасовувався, у порядку ст.1269 ЦК України, подавши відповідну заяву нотаріусу за місцем відкриття спадщини у передбачений законом строк. Спадкоємці за законом першої черги діти померлої [PERSON] та [PERSON], які є відповідачами у справі, спадщину після смерті матері не прийняли і на неї не претендують. Вказані обставини, які відповідачами не заперечувались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами. З огляду на те, що відсутність правоустановлюючого документу на спадкове будинковолодіння перешкоджає позивачці в отриманні свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку, за нею слід визнати право власності на будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом після померлого спадкодавця. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 1223, 1268, 1269 ЦК України,

Outcome: approved