Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1 /2 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що відповідач є батьком дітей .На теперішній час через фактичне припинення шлюбних стосунків неповнолітні діти проживають з нею . Оскільки між нею та відповідачем не досягнута домовленість щодо сплати аліментів, відповідач має постійне місце роботи, вимушена звернутися до суду. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 квітня 2019 року провадження по справі відкрито. Відповідач 22.04.2019 року надав відзив на позов , в якому зазначив, що позивачем не обґрунтована сума аліментів в розмірі 1 /2 частини його щомісячно, він не має можливість сплачувати аліменти у розмірі визначеному позивачем, натомість згоден надавати матеріальну допомогу на утримання дітей в розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину В судове засідання позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позову. Відповідач та його представник позов визнали частково з підстав викладених у відзиві. Суд, вислухавши вступне слово відповідача та його представника , дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від\~\~\~\~\~\~20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що у відповідності до свідоцтва про народження [PERSON], , [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], батьками дітей є [PERSON] та [PERSON]. Неповнолітні діти проживають з матір»ю, що відповідачем не оспорювалося. Позивачка у відповідності до її пояснень викладених у позовній заяві , взята на облік як внутрішньо переміщена особа. Відповідач [PERSON] так само має статус внушньо переміщеної особи. Відповідач відповідно до його пояснень працює на ВАТ «МОТОР СІЧ» , отримує заробітну плату в розмірі 9800,00 гривень. Крім того, у відповідності до наданого [PERSON] договору оренди житлового приміщення, він орендує квартиру за адресою: [ADDRESS] , орендна плата відповідно до п.2.2 договору складає 2500,00 гривень щомісяця. Наразі сторони добровільно не домовилися про утримання дітей, а тому кошти на їх утримання (аліменти) присуджує суд. За змістом ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач пояснив суду , що він отримує заробітну плату в розмірі 9800,00 гривень щомісячно. Також судом встановлено, що відповідач вимушений нести витрати на оплату орендованого житла. Також , суд приймає до уваги, що за змістом ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків , встановлених цим Кодексом. Разом з тим, [PERSON] в обгрунтування позовних вимог щодо матеріального стану відповідача [PERSON] не надано жодного доказу. При вирішення вказаної справи, суд виходить з вимог ч 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік»\~установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Враховуючи вищенаведене , з урахуванням вимог ч.1 ст. 182 СК України ,матеріального стану відповідача , суд приходить до\~висновку,\~що позовну\~заяву слід\~задовольнити частково\~,\~визначивши \~розмір аліментів\~на утримання\~ трьох\~малолітніх дітей\~в розмірі\~1/3\~частини доходу\~відповідача ,\~ але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину . При цьому суд вважає, що відповідно до вимог ч.1 с. 81 ЦПК України позивачкою не надано доказів можливості відповідача сплачувати аліменти в розмірі 1 /2 частини доходу щомісячно. Також, слід зазначити, що визначений судом розмір аліментів забезпечить належне утримання малолітніх дітей та відповідає моливостям відповідача надавати матеріальну допомогу . Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial