Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в с. Котюржинці по вул. Л.Войтюк, 43, Полонського району, Хмельницької області. В обґрунтування вимог вказувала, що на виділеній земельній ділянці в 1990 році було побудовано зазначений будинок та господарську споруду, які станом на 15 квітня 1991 року відносились до робочого двору, головою якого був її батько [PERSON], а членами двору: його дружина [PERSON], котра померла 24 лютого 2002 року, його дочка, тобто вона позивачка, внуки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) Т. Батько помер 19 березня 2012 року та за життя заповів їй все належне майно, але вона не може оформити спадщину на житловий будинок, оскільки на домоволодіння відсутній належно оформлений правовстановлюючий документ, тому змушена звернутись з цього приводу до суду. Разом з тим, треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовами про визнання за ними, як членами колгоспного двору, права спільної сумісної власності на зазначений житловий будинок. В обґрунтування вимог треті особи зазначали, що будівництво спірного будинку їхня сім`я здійснювала спільно, на час завершення котрого та прийняття в експлуатацію вони проживали у цьому будинку. В судове засідання позивачка не з`явилася, доручила представляти свої інтереси [PERSON] та [PERSON], котрі заявлений нею позов підтримали та просили його вимоги задовольнити. Треті особи при розгляді справи свої позовні вимоги підтримали із вказаних вище підстав. Представник Полонської міської ради обєднаної територіальної громади [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечила та подала суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності. Заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що в 1990 році в с. Котюржинці по вул. Л.Войтюк, 43, Полонського району побудовано житловий будинок з господарською спорудою, які станом на 15 квітня 1991 року відносились до колгоспного двору, головою якого був [PERSON], а членами двору: його дружина [PERSON], його дочка [PERSON], тобто позивачка по справі, внуки [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК України 1963 року (положення якої діяли до 16 грудня 1993 року), майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу), а відтак зазначене домоволодіння належало вищевказаним особам на праві спільної сумісної власності. 24 лютого 2002 року померла [PERSON] та на її 1/6 частку житла відкрилася спадщина, котру, у відповідності з положеннями п.1 ч.1 ст.549 ЦК України 1963 року, шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, прийняли [PERSON] та [PERSON], котрі у вказаному будинку проживали разом зі спадковдавницею на момент її смерті та продовжували там жити в подальшому, тому кожному з них стало належати по ? частки (1/6 : 2 + 1/6). [PERSON] помер 19 березня 2012 року та за свого життя, згідно заповіту складеного 14 січня 2000 року, усе своє майно заповів дочці [PERSON], однак він не отримав правовстановлюючий документ на свою частку вказаного житла, що унеможливлює спадкоємиці оформити спадщину в нотаріальній конторі. Після смерті вказаного спадкодавця, позивачка як спадкоємиця за заповітом, відповідно до ст.ст.1217, 1268 ЦК України, набула право власності на 1/4 частки житлового будинку, оскільки на день смерті спадкодавця вона проживала разом із ним та була зареєстрована у вказаному будинку. Суд, відмовляючи у задоволенні позову [PERSON] в частині визнання за нею права власності на житло в цілому, виходить з того, що їй, як члену колгоспного двору, враховуючи успадковану частку будинку після смерті батьків, належить 1/4 частини домоволодіння, а третім особам по справі по 1/6 частки кожному, тому відсутні законні підстави визнати за позивачкою право власності на весь житловий будинок.

Outcome: partial