Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача [PERSON] відповідно до рішення Жмеринського міськрайонного суду від 17.12.2009 року справа №2-1520 на її утримання з 100 грн. на 300 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову і довічно. Свої вимоги обґрунтувала тим, що на день подання позову її вік складає повних 68 років. Вона є пенсіонером за віком та має третю групу інвалідності. Єдиним доходом в неї є пенсія по інвалідності, яка станом на 03.10.2017 року складає 1412 грн. Вона є самотньою літньою жінкою, будь-кого хто може допомагати та підтримувати її матеріально немає. Проживає одна в квартирі, пенсія, яку вона отримує, не забезпечує їй необхідного мінімуму проживання - частину вона відразу після отримання віддає на сплату комунальних послуг, наразі вона користується субсидією, ця сума складає майже 100 грн. на місяць. Хоч ці кошти невеликі, але для неї вони суттєво відчутно. Вона перенесла важку операцію на серці, в неї встановлено ряд основних захворювань, а саме ІХС, атеросклеротичний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба 2 ступеня, гіпертонічна енцефалопатія та супутні захворювання постхолециспекталічний синдром ДОА колінних суглобів, ПФС 1-2 ст., потребує постійного амбулаторного лікування. Відповідно до довідки виданої виданої КУ «Жмеринська центральна лікарня» вона з 13.09.2017 року по 22.09.2017 року проходила лікування, на яке потрапила майже 1000 грн. Для неї це велика сума, враховуючи комунальні послуги виходить, що їй залишається лише 300 грн. до наступної пенсії. Таке лікування вона повинна проходити кожного місяця, але вона собі в цьому відмовляє, так як після цього вона голодує та немає коштів. 300 грн., які залишаються з її пенсії є меншою ніж мінімальний прожитковий мінімум. Побутовими предметами першої необхідності вона забезпечити себе не може. Вимушена просити деяких не дуже близьких знайомих людей допомагти їй одягом, харчами та іншими необхідними речами, позичати гроші до наступної пенсії. Зазначила, що відповідач [PERSON] є її сином, він працездатний, тримає власне велике господарство, займається підробітками. Крім неї у неї нікого на утриманні немає. Його сімя складається з дружини та двох синів, усі вони працездатні, повнолітні та заробляють самі на себе. Згідно виконавчого листа, з відповідача на її утримання стягуються аліменти по 100 грн. щомісяця, але ця сума зважаючи на її лікування та ціни на харчі є занадто мізерною. Цю суму син не завжди їй виплачує регулярно, заборгованість станом на 20.10.17 року складає 450 грн. Позивачка [PERSON] наданій до суду заяві підтримала заявлені позовні вимоги та просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши заяву, в якій заявлені позовні вимоги в розмірі 300 грн. не визнав та просив залишити розмір стягуваних з нього аліментів в раніше визначеному розмірі в сумі 100 грн. В наданих до суду запереченнях зазначив, що ніякої операції на серці позивачка не перенесла. Вона не надала підтвердження проведення їй цієї операції. Зазначив, що до досягнення повноліття проживав з батьками, його вихованням та утриманням фактично займався батько. Матір участі не в цьому не приймала, жила для себе, їздила на відпочинок у санаторії, а на літо відправляла його з братом в село до діда та баби. Позивачці призначено субсидію, тому за комунальні послуги вона сплачує мізерні кошти. З вересня 2017 року позивачці збільшено розмір пенсії. В нього на тетирорії Біликовецької сільської ради немає нерухомого майна (житлового будинку, земельної ділянки, земельної частки (пай). Він хворіє на вузловий зоб ІІ ст., двобічний коксартроз: зліва ІІІ ст., справа ІІ ст. На своє лікування витрачає значні кошти. Лікарі порадили йому звертатися у відповідні установи для отримання інвалідності у зв'язку з хворобами. Так як є підозра на злоякісну пухлину горла, для його обстеження та постановлення правильного діагнозу амбулаторією загальної практики медицини с.Мартинівка КУ «ЖРМЦПМСД» його направлено в Вінницькій ендокринологічний диспансер. На його утриманні знаходяться діти [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO], які ніде не працюють. З 20.10.2017 року він працює бригадиром ПП «Афіна БК» з місячним окладом 3400 грн., на руки буде отримувати 2737 грн. На ці кошти він має харчуватися, сплачувати комунальні послуги за місцем свого проживання, купувати ліки, утримувати своїх дітей, в той час як позивачка проживає одна, на своєму утриманні нікого немає, а з вересня 2017 року отримує пенсію фактично в такій сумі як йому нарахують заробітну плату. Вважає, що немає підстав для збільшення розміру стягуваних з нього аліментів. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити частково враховуючи таке. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народженні серії V-YP №0172635 позивачка являється матірю відповідача [PERSON] (а.с.14) Згідно постанови головного державного виконавця, за заявою стягувача відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №2-1520 від 17.12.2009 року (а.с.76). Відповідно до виконавчого листа №2-1520 від 17.12.2009 року з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] стягуються аліменти на її утримання в розмірі 100 грн. щомісячно з 12.11.2009 року по життєво (а.с.17). Відповідно до довідки МСЕ №005155 позивачці [PERSON] встановлена третя група інвалідності загального захворювання безстроково. (а.с.6). Згідно довідки Жмеринського обєднаного УПФУ Вінницькій області від 03.10.2017 року №4540/02-3-25 позивачка [PERSON] отримує пенсію, розмір якої у квітні 2017 року становив 1347 грн., а в травні вересні 2017 року 1412 грн. (а.с.7). Згідно довідки від 08.12.2017 року 5966/02-3-25 розмір її пенсії з жовтня 2017 року 1452 грн. (а.с.64) Позивачка зареєстрована одна за адресою [ADDRESS] (а.с.8) та їй призначено субсидію на ЖКП з жовтня 2016 року по квітень 2017 року включно (а.с.12). В жовтні 2017 року нею сплачено 12,26 грн. за послуги водопостачання та водовідведення (а.с.9), в серпні 19,70 грн. за природний газ (а.с.10), в вересні 2017 року 25,22 грн. за квартплату (а.с.11). Позивачка хворіє та на своє лікування 24.05.2017 року витратила 164,80 грн., що підтверджується чеком з аптеки №3 (а.с.13). Згідно довідки Жмеринської ЦРЛ від 04.10.2017 року позивачка [PERSON] проходила амбулаторне лікування у невролога ЦРЛ з 13.09.2017 року по 22.09.2017 року (а.с.15) 12.09.2017 року на своє лікування витратила 901,15 грн., що підтверджується чеком з аптеки №3 (а.с.13). Відповідно довідки Жмеринської ЦРЛ, виданої на підставі а/к №5084 [PERSON] знаходиться на «Д» обліку ЖРМЦПМСД, має основний діагноз ІХС, атеросклеротичний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба ІІ стадія 2 ступеня, ризик гіпертонічна енцефалопатія та супутні захворювання постхолециспекталічний синдром ДОА колінних суглобів, ПФС 1-2 ст., потребує постійного амбулаторного лікування (а.с.16). Згідно відповіді на запит адвокату [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку в АЗПСМ №2 з приводу захворювання ІХС, атеросклеротичний кардіосклероз, СН. Хронічний гастродуоденіт в стадії неповної ремісії. Хронічний холецістопанкреатит в стадії ремісії. Хронічна залізодефіцитна анемія І ст. Деформуючий поліостеоартроз. ПФС ІІ ст. (а.с.41). Відповідно до довідки Жмеринського міськраойнного ВДВС від 20.10.2017 року заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] станом на 20.10.2017 року складає 450 грн. (а.с.18). Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON],[INFO] (а.с.33) та [PERSON], [INFO] (а.с.34). Згідно листа непрацездатності Жмеринської ЦРЛ серії АДД №586258, відповідач [PERSON] знаходився на амбулаторному лікуванні в Жмеринській ЦРЛ з 23.11.2017 року по 02.12.2017 року (а.с.35). Відповідно довідки Мартинівської АЗПСМ від 19.12.2017 року відповідач [PERSON] хворіє, діагноз вузловий зоб ІІ ст., двобічнй коксартроз зліва ІІІ ст., з права ІІ ст.(а.с.36). Згідно направлень Мартинівської АЗПСМ відповідач [PERSON] направлявся на УЗД, діагноз остеоартроз к/суглобів ІІ-ІІІ ст.(а.с.37) та у Вінницький ендокринологічний диспансе , діагноз - вузловий зоб (а.с.38). Згідно довідки виконкому Біликовецької сільської ради від 17.11.2017 року №1074, діти відповідача [PERSON], [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO] проживають разом з ним в с.Мартинівка, ніде не працювали, не працюють та трудових книжок не мають (а.с.39) Відповідач на території Біликовецької сільської ради за [PERSON] нерухомого майна (житлового будинку, земельної ділянки, земельного паю) не рахується (а.с.40). Згідно рішення суду від 18.02.2014 року визначено частки [PERSON], [PERSON], [PERSON], який помер 01.05.2010 року у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] є рівними і частка кожного становить 1/3 (а.с.42-43). За довідкою ПП «Афіна БК» №77 від 20.11.2017 року відповідач [PERSON] дійсно працює бригадиром ПП «Афіна БК» з 20.10.2017 року з місячним окладом 3400 грн. і отримає на руки 2737 грн.(а.с.44). Згідно інформації Жмеринського обєднаного УПФУ Вінницькій області від 04.01.2018 року на підставі довідок друга група інвалідності [PERSON] була встановлена по 01.11.1979 р, 31.12.1980 р, по 31.12.1981 р., по 31.12.1982 р. (а.с.55-59). Згідно чеків позивачкою витрачено на ліки 24.05.2017 року 164,80 грн., 27.10.2017 року 26 грн., 27.12.2017 року 51,60 грн.,05.01.2018 року 168,95 грн., 15.01.2018 року 51,09 грн. (а.с.60). Відповідно висновку відділення УЗД ВОКОД від 24.01.2017 року у [PERSON] ознаки перенесеного холангіта. Дифузні зміни в підшлунковій залозі. СКХ. Кіста синуса лівої нирки (а.с.61). Згідно довідки Жмеринської ЦРЛ №111 [PERSON] проходила лікування на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділені з 03.11.208 року (а.с.63), в терапевтичному відділенні з 26.02.2009 року по 10.03.2009 року.(а.с.73) Відповідно довідок позивачка [PERSON] протягом 1978-1979 року проходила лікування у Вінницькій клінічній лікарні ім.Пирогова (а.с.65), з 16.12.1993 по 28.12.1993 року в КНШКАХ (а.с.71),22.09.1993 року в Обласному онкологічному диспансері (а.с.74-75). Дослідивши вищезазначені докази, встановлено, що між сторонами виник спір із сімейних правовідносин про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері. Згідно ч.1 ст.192 СК України - розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Положення ч.2 ст.202 та ст.204 СК України передбачають підстави звільнення дочки та сина від обов'язку щодо утримання батьків, якими є позбавлення батьків батьківських прав і ці права не були поновлені та ухилення останніх від виконання батьківських обов'язків. Суд у відповідності до ч.1 ст.205 СК України визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню із відповідача, суд враховує роз'яснення, викладені в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно яких при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. Отже, при визначенні розміру аліментів судом враховано, що позивачка [PERSON] не працює, є пенсіонером, їй встановлена третя група інвалідності загального захворювання, часто хворіє. Стан здоровя відповідача [PERSON] задовільний, його лікування не є постійним, а носить періодичний характер, він є працездатним, крім позивачки інших утриманців немає, неповнолітніх дітей у нього немає. Судом враховано те, що відповідач має постійне місце роботи, тобто його дохід є регулярним, він є працездатною людиною, може працювати. Суд не приймає заперечення відповідача в частині того, що він не має можливості сплачувати аліменти в розмірі вказані позивачкою в позовній заяві, а просив залишити у раніше визначеному розмірі в сумі 100 грн., оскільки це буде суперечити інтересам позивачки, виходячи із встановлених обставин справи та довічно, що буде недостатнім для забезпечення необхідних умов її життя. Даний розмір є не достатнім. Обставин, які б доводили необхідність звільнення його від обовязків утримувати мати, судом не встановлено. Враховуючи зазначене, суд вважає, що відповідач [PERSON] зобовязаний та може надавати на утримання позивачки аліменти в розмірі 200 гривень щомісячно довічно. Дана сума є обґрунтованою, достатньою, законною та такою, що відповідає потребам позивачки на даний час. Згідно ч.1 та ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі наведенного, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: partial