overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Позивачка звернулася до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, від вказаного шлюбу мають дитину доньку [PERSON] [INFO]. Дитина мешкає з позивачкою, допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, де просила суд розглядати справу за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача, який належним чином обізнаний про знаходження вказаної справи на розгляді в суді. Суд при таких обставинах вважає за необхідне ухвалити заочне рішення. Зясувавши дані у справі, дослідивши докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] [INFO], яка мешкає з позивачкою. Сторони на даний час однією сімєю не проживають, сімейних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть. Відповідно до свідоцтва про народження батьком дитини є [PERSON]. Згідно ст. 8 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя до свого житла і кореспонденції. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року дитина має право на фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток. Згідно ст. 28 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року дитина має право на освіту. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач мешкає окремо, допомогу на утримання дитини не надає. Згідно вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Виходячи з вищевикладеного суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки з 15 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи все вищевикладене, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення аліментів, такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

Позивачка звернулася до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Шевченківського району управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав. З зустрічним позовом звернувся [PERSON] до [PERSON] третя особа Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод у вільному спілкуванні з дитиною та її вихованні та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї. Вказані позови об`єднані в одне провадження. Виходячи з того, що суду необхідно час для складання повного тексту рішення, його складність, суд вважає за можливе проголосити вступну та резолютивну частини рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивачка звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог у своїй позовній заяві позивачка посилалася на те, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2013 року [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідачка жодної матеріальної допомоги дітям не надає. Тому позивачка змушена звернутися до суду з позовною заявою про стягнення аліментів. Відповідачка у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу дітям не бажає, у звязку з чим вона вимушена звернутися з позовом до суду в інтересах дітей над якими призначена опікуном про примусове стягнення з відповідачки аліментів у розмірі 1/6 частини всіх доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до повноліття дітей. Позивачка в судове засідання не зявилась, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2013 року [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно малолітніх: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO].(а.с.9). Розпорядженням голови Дніпропетровської районної державної адміністрації №Р-78/о/291-14 від 26 лютого 2014 року [PERSON] визнано [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] дітьми позбавленими батьківського піклування.(а.с.4). Розпорядженням голови Дніпропетровської районної державної адміністрації №Р-138/о/291-14 від 02 квітня 2014 року [PERSON] призначено [PERSON], [INFO] опікуном над [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. (а.с.5). Відповідачка [PERSON] жодної матеріальної допомоги дітям не надає. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На підставі вищевикладеного, враховуючи матеріальний стан позивачки та відповідачки, обставини справи та той факт, що відповідачка добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки повністю стягнувши з відповідачки аліменти на користь позивачки у розмірі 1/6 частини від всіх видів доходів (заробітку). Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Позивачка звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача [PERSON], про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог у своїй позовній заяві позивачка посилалася на те, що у 1989 році вона зареєструвала шлюб з відповідачем. У шлюбі з відповідачем народилося двоє дітей, які вже є повнолітнім. Вони з відповідачем тривалий час спільно не мешкають, спільне господарство не ведуть. Просила суд шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не з'явилася, відповідно до письмової заяви просила суд розглянути справу за її відсутності та розірвати шлюб між нею та відповідачем, та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, відповідно до письмової заяви просив суд розглянути справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 10 червня 1989 року виконкомом Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, 10 червня 1989 року за актовим записом №36 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. У шлюбі народилося двоє доньок, які на сьогоднішній день є повнолітніми, майновий спір відсутній. Як встановлено у судовому засіданні, сторони тривалий час разом не мешкають, не ведуть спільного господарства. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім'я сторін носить формальний характер, тривалий час сторони проживають окремо один від одного не ведуть подружнє життя, за таких обставин подальше спільне життя подружжя неможливе та збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя. Згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені нею судові витрати у вигляді сплати судового збору у сумі 243 грн. 60 коп. Ні підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивачка звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача [PERSON], про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог у своїй позовній заяві позивачка посилалася на те, що у 2004 році вона зареєструвала шлюб з відповідачем. У шлюбі з відповідачем народилася донька [PERSON]. Донька після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею, право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів вона залишає за собою. Вони з відповідачем спільно не мешкають з жовтня 2013 року, спільне господарство не ведуть. Просила суд шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не з'явилася, відповідно до письмової заяви просила суд розглянути справу за її відсутності та розірвати шлюб між нею та відповідачем, та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, відповідно до письмової заяви просив суд розглянути справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 16 листопада 2004 року Виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, 16 листопада 2004 року за актовим записом №46 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. У шлюбі народилася донька - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 01 червня 2006 року виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, атів запис №30). Донька після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою, майновий спір відсутній. Право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів позивачка залишає за собою. Як встановлено у судовому засіданні, сторони з жовтня 2013 року разом не мешкають, не ведуть спільного господарства. Позивачка вже має дитину від іншого чоловіка, з яким проживає у цивільному шлюбі. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім'я сторін носить формальний характер, з жовтня 2013 року сторони проживають окремо один від одного, позивачка проживає у цивільному шлюбі з іншим чоловіком, за таких обставин подальше спільне життя подружжя неможливе та збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя. Згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені нею судові витрати у вигляді сплати судового збору у сумі 243 грн. 60 коп. Ні підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивачка звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача [PERSON], про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог у своїй позовній заяві позивачка посилалася на те, що у 2007 році вона зареєструвала шлюб з відповідачем. У шлюбі з відповідачем народився син - [PERSON]. Син після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Вони з відповідачем спільно не мешкають з 2009, спільне господарство не ведуть. Просила суд шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не з'явилася, відповідно до письмової заяви просила суд розглянути справу за її відсутності та розірвати шлюб між нею та відповідачем, та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, відповідно до письмової заяви просив суд розглянути справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 22 вересня 2007 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, 22 вересня 2007 року за актовим записом №765 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. У шлюбі народився син - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 15 липня 2008 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №627). Син після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою, майновий спір відсутній. Як встановлено у судовому засіданні, сторони з 2009 року разом не мешкають, не ведуть спільного господарства. Аліменти на утримання сина стягуються з відповідача у судовому порядку. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім'я сторін носить формальний характер, з 2009 року сторони проживають окремо один від одного, за таких обставин подальше спільне життя подружжя неможливе та збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя. Згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. Ні підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивачка звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог у своїй позовній заяві позивачка посилалася на те, що 10 лютого 2009 року вона розірвала шлюб з відповідачем по справі. У шлюбі народився син - [PERSON], [INFO], батьком якої у свідоцтві про народження записаний [PERSON]. Шлюбні відносини між ними були припинені з 2009 року і з того часу сторони проживають окремо. Дитина залишається мешкати з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу дитині не бажає, у зв'язку з чим вона вимушена звернутися з позовом до суду в інтересах своєї дитини про примусове стягнення з відповідача аліментів у розмірі 400 гривень щомісячно. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 400 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 25 жовтня 2003 року, але 10.02.2009 року шлюб було розірвано. У шлюбі народився син - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 11 серпня 2005 року виконкомом Степнянської сільської ради Дніпропетровського району та області, актовий запис № 08), який проживає з позивачкою. У добровільному порядку відповідач кошти на утримання дитини не надає. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На підставі вищевикладеного, враховуючи матеріальний стан позивачки, обставини справи та той факт, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки повністю, стягнувши з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 400 гривень щомісячно. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивачка звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог у своїй позовній заяві позивачка посилалася на те, що 19 квітня 2002 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі. У шлюбі народився син - [PERSON], [INFO], батьком якої у свідоцтві про народження записаний [PERSON]. Шлюбні відносини між ними були припинені з 2005 року і з того часу сторони проживають окремо. Дитина залишається мешкати з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу дитині не бажає, у зв'язку з чим вона вимушена звернутися з позовом до суду в інтересах своєї дитини про примусове стягнення з відповідача аліментів у розмірі 600 гривень щомісячно. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 600 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач з 19.04. 2002 року знаходилися в зареєстрованому шлюбі, але 24.11.2005 року рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська шлюб було розірвано. У шлюбі народився син - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 12 червня 2002 року відділом РАГС Павлоградського міського управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис № 452), яка проживає з позивачкою. У добровільному порядку відповідач кошти на утримання дитини не надає. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На підставі вищевикладеного, враховуючи матеріальний стан позивачки, обставини справи та той факт, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки повністю, стягнувши з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 600 гривень щомісячно. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,6 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

Позивачка звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог у своїй позовній заяві позивачка посилалася на те, що 22 березня 2001 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі. У шлюбі народилася донька - [PERSON], [INFO], батьком якої у свідоцтві про народження записаний [PERSON]. Шлюбні відносини між ними були припинені з лютого 2014 року і з того часу сторони проживають окремо. Дитина залишається мешкати з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу дитині не бажає, у зв'язку з чим вона вимушена звернутися з позовом до суду в інтересах своєї дитини про примусове стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1000 гривень щомісячно. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 600 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач з 22.03.2001 року знаходилися в зареєстрованому шлюбі, але 24.02.2012 року шлюб було розірвано рішенням Дніпропетровського районного суду дніпропетровської області. У шлюбі народилася донька - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 02.08.2005 року самарським відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №382), яка проживає з позивачкою. У добровільному порядку відповідач кошти на утримання дитини не надає. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На підставі вищевикладеного, враховуючи матеріальний стан позивачки, обставини справи та той факт, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки частково, стягнувши з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 600 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,6 грн.

Outcome: partial