overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому 25 квітня 1998 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені в січні 2014 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності. В судовому засіданні представник позивачки підтримав позов, просив розірвати шлюб. Представник відповідача позов визнав, просив розірвати шлюб. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 25 квітня 1998 року у Хмельницькому міському відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №388. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини в січні 2014 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому 25 квітня 2014 року. Вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені весною 2016 року внаслідок різних поглядів на сімейне життя. Позивачка до судового засідання не з'явилася, надала до суду заяву, відповідно до якої просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримав, просила його задовольнити. Відповідач позов визнав, просив розірвати шлюб. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 25 квітня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів ци вільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №349. Сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені остаточно весною 2016 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому 27 червня 2008 року. Від даного шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені взимку 2015 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, оскільки відповідач страждає від антисоціальних шкідливих звичок. В судовому засіданні позивачка підтримала позов, просила його задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про місце та час розгляду справи. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 27 червня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №499. Від даного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини взимку 2015 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя. Судом надавався строк для примирення подружжя. Однак, примирення між подружжям не відбулося. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому 31 травня 2008 року. Вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені восени 2015 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності. Позивачка до судового засідання не з'явилася, надала до суду заяву, відповідно до якої просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримав, просила його задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву, відповідно до якої просив розглядати справу без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 31 травня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис №31. Сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сторони остаточно припинили шлюбно-сімейні відносини восени 2015 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності. Доказів щодо зворотного суду не надано. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому 3 березня 2006 року. Від даного шлюбу дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені в липні 2013 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, в результаті чого втрачено почуття кохання та поваги один до одного. В судовому засіданні позивачка підтримала позов з викладених в ньому підстав та просила суд його задовольнити. Відповідач залишив вирішення спору на розсуд суду. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 3 березня 2006 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №173. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Фактично сторони припинили шлюбно-сімейні відносини в липні 2013 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, в результаті чого втратили почуття кохання та поваги один до одного. Майновий спір на час розгляду даної справи відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка висловила бажання залишити прізвище, присвоєне після реєстрації шлюбу - «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому 3 грудня 1983 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені в червні 2015 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності. Відповідач зловживає спиртними напоями, не приймає участі у вихованні дітей, не забезпечує сім'ю матеріально. В судовому засіданні позивачка підтримала позов, просила його задовольнити. Відповідач позов визнав, просив шлюб розірвати. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 3 грудня 1983 року у Відділі ЗАГС Шевченківського ВИК м. Київ, актовий запис №1452. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Сторони остаточно припинили шлюбно-сімейні відносини в червні 2015 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності. Відповідач зловживає спиртними напоями, не приймає участі у вихованні дітей, не забезпечує сім'ю матеріально. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні відповідачка висловила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище, присвоєне після реєстрації шлюбу - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому 4 березня 2011 року. Від даного шлюбу дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини припинені внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності. В судове засідання позивачка не з'явилася, сповіщена належним чином про місце та час розгляду справи. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила розірвати шлюб. Представник відповідача позов визнав. Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 4 березня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №172. Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. Сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини у вересні 2014 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому 5 квітня 2001 року. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені в червні 2014 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності. В судове засідання позивачка не з'явилася, до суду надійшла заява, відповідно до якої вона просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач до судового засідання не з'явився, до суду надійшла заява про визнання позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 5 квітня 2001 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №141. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини в червні 2014 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому 6 серпня 1999 року. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені в листопаді 2011 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності. В судовому засіданні позивачка підтримала позов, просила розірвати шлюб. Представник відповідача позов визнав, просив розірвати шлюб. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 6 серпня 1999 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Залізничного районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №487. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини в листопаді 2005 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому 6 травня 1989 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені з 4 червня 2014 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, психологічної несумісності, різних поглядів на сімейне життя. В судове засідання позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач позов визнав, просив розірвати шлюб. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 6 травня 1983 року у Палаці одружень «Ордонікідзевський» у м. Харкові, актовий запис №429. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Фактично сторони припинили шлюбно-сімейні відносини 4 червня 2014 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, психологічної несумісності, різних поглядів на сімейне життя. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні позивачка висловила бажання залишити прізвище, присвоєне після реєстрації шлюбу, [PERSON].

Outcome: approved