Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 гривень щомісячно до закінчення ним навчання 30.06.2017 року. Позивачка в судове засідання не зявилась. В заяві адресованій суду просила справу розглянути за її відсутності, підтримує позовні вимоги, просила суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився. В заяві адресованій суду просить справу розглянути за його відсутності, позов визнає частково, згоден сплачувати аліменти в розмірі 500 гривень, у звязку зі скрутним матеріальним становищем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Із ксерокопії свідоцтва про розірвання шлюбу, яке було видане 02 березня 2000 року Біловодським відділом РАГС Луганської області, вбачається, що відповідач та [PERSON] знаходились в зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Із свідоцтва про шлюб, що було видане 27 серпня 2003 року Біловодським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, вбачається, що [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], та після одруження її прізвище Палагута (а.с.4). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження, яке було видано 3 липня 1997 року Біловодським відділом РАГС Луганської області (а.с.17). Згідно довідки № 157 від 4 вересня 2015 року виданої директором Старобільського обласного медучилища, [PERSON] навчається на курсі 3 курсі, Е групи, термін навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2017 року (а.с.6). У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.198 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Частиною 3 статті 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно частини 1 статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Беручи до уваги, що відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання сина, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, тому він підлягає задоволенню, проте розмір аліментів на думку суду у розмірі 1000 гривень щомісячно є завеликим, а тому розмір стягуваних аліментів підлягає зменшенню до 500 гривень щомісячно з індексацією у відповідності з законом, починаючи від дня подання позовної заяви і до закінчення навчання 30.06.2017 року. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 487 гривень 20 копійок. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial