Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул. Гостинець, 5, с. Надорожна Тлумацького району Івано-Франківської області. Свої вимоги обґрунтовала тим, що її двоюрідній сестрі [PERSON], двоюрідному племіннику [PERSON] та їх батькові (дідові) [PERSON] належало по 1/3 частині кожному житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, за вищевказаною адресою. 19.12.1993 року [PERSON] (батько, дідусь) помер. Після його смерті в управління спадковим майном вступила дочка [PERSON], але не оформила своїх спадкових прав, а 03.11.2014 року померла. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належні їй 2/3 частки вищевказаного будинковолодіння, яку прийняв її син [PERSON] 11.08.2016 року [PERSON] у віці 36 років помер. У шлюбі він не перебував, дітей у нього не було, заповіт не складав. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, відповідно до ст. 1265 ЦК України, позивачка є спадкоємцем пятої черги по закону, та прийняла спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Відсутність правовстановлюючого документу, який би посвідчував право власності на спадкове домоволодіння, позбавляє позивачку можливості оформити право власності на спадкове домоволодіння на своє імя. У звязку з вищевказаним, позивачка просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: вул. Гостинець, 5, с. Надорожна Тлумацького району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує, просила позов задовольнити та справу розглядати без її участі. Представник відповідача Тлумацької міської ради обєднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не зявився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що позов визнає та просив справу розглядати у його відсутність. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги № 1 Надорожнянської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, виданої Тлумацькою міською радою обєднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області № 284 від 21.04.2017 року станом на 01.07.1990 року за [PERSON], який був головою двору, [PERSON] (дочка) та [PERSON] (онук) значилось господарство особовий рахунок № 4, суспільна група - колгоспники (а.с. 3). Згідно копії технічного паспорту від 21.02.2017 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди побудовані у період з 1961 по 1983 роки (а.с. 9-12). Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (по 1/3 частині кожному) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: вул. Гостинець, 5, с. Надорожна Тлумацького району Івано-Франківської області. [PERSON] (мати [PERSON]М.) народилася 10.02.1929 року і її батьками були [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 13). 10.09.1953 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище «Остапишин», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 14). [PERSON] народилася 15.11.1954 року і її батьками були [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 14). 18.06.1985 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 16). [PERSON] ([PERSON], [PERSON]) [PERSON] (Михайлович) народився 28.08.1979 року і його батьками були [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією запису акта про народження №16 від 16.10.1979 року (а.с. 69). 15.05.1996 року [PERSON], [INFO] перемінив прізвище, імя, по батькові на [PERSON], що підтверджується корпією свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові (а.с. 17). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця [PERSON], для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. 19.12.1993 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 32 зворот). Після його смерті в управління та володіння спадковим майном вступила дочка [PERSON], що підтверджується довідкою Тлумацької міської ради обєднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області № 365 від 29.06.2017 року (а.с. 4). Крім того, [PERSON] 06.12.2002 року звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на грошовий вклад з усіма процентними нарахуваннями у відділенні Тлумацького Ощадного банку № 6349 (а.с. 32), та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане майно (а.с. 33 зворот). 03.11.2014 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). Ще за життя вона заповіла своєму синові [PERSON] все своє майно, що підтверджується копією заповіту від 04.09.2013року (а.с. 41). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Після смерті матері [PERSON] прийняв спадщину, оскільки на день смерті був зареєстрований та проживав разом з матірю, що підтверджується довідкою Тлумацької міської ради обєднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області № 365 від 29.06.2017 року (а.с. 4). Крім, того 22.04.2015 року звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом (а.с. 39). 11.08.2016 року [PERSON] помер, що підтверджується коопією свідоцтва про смерть (а.с. 6). Після його смерті спадщину прийняла [PERSON] (тітка), шляхом подачі заяви про прийняття спадщини 10.02.2017 року до нотаріальної контори (а.с. 53). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 43/2017 від 10.02.2017 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON], з якої вбачається, що [PERSON] (позивачка) прийняла спадщину в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] (а.с.52-82). Згідно статті 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. [PERSON] (мати позивачки) народилася 05.07.1926 року і її батьками були [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 13). 21.02.1948 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище «Романюк» (а.с. 18). [PERSON] (позивачка) народилася 25.08.1959 року і її батьками були [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 19). 25.07.1959 року [PERSON] (позивачка) зареєструвала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище «Морикіт» (а.с. 19). Отже, на момент звернення до суду позивачка [PERSON] правомірно претендує на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. Гостинець, 5, с. Надорожна, Тлумацького району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який в свою чергу успадкував за заповітом 2/3 частки житлового будинку після померлої матері [PERSON] Позивачці в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за законом після смерті [PERSON], оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. Гостинець, 5 в с. Надорожна Тлумацького району Івано-Франківської області, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON] № 515/02-31 від 13.06.2017 року (а.с. 7). Зазначені обставини перешкоджають позивачці належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачкою в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. При такому вирішенні позову судові витрати, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, покласти на рахунок позивачки. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved