Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що її брат [PERSON] був власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,53 га, розташованої в межах Іванівської сільської ради, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 084798. 24.12.2013 року [PERSON] помер. Згідно до довідки Стецівської сільської ради, вона проживала разом з братом до дня його смерті та вони вели спільне господарство. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, вона прийняла спадщину у відповідності до вимог чинного законодавства. Однак не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про успадкування вказаної земельної ділянки через втрату державного акту на право власності на цю земельну ділянку. Факт втрати вказаного державного акту підтверджується повідомленням в газеті «Чигиринські вісті». А тому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,53 га, яка належала її братові [PERSON] В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] збільшив позовні вимоги та прохав визнати за позивачкою право власності ще й на земельний пай розміром 3,41 в умовних кадастрових гектарах, розташований в адміністративних межах Іванівської сільської ради, який належав її батьку [PERSON], померлому 31.10.2005 року, та залишився після смерті 24.12.2013 року її брата [PERSON], пояснивши суду, що після смерті її батька [PERSON] залишився земельний пай, який успадкував її брат [PERSON], так як він на той час проживав з батьком та доглядав його. У брата дітей не було і після смерті батька він до дня своєї смерті проживав з позивачкою без реєстрації, через що вона не може оформити спадщину, до того ж державний акт на право власності на земельну ділянку, що належала брату, було втрачено. Крім того земельний пай, що належав батькові, брат на себе не переоформив. У зв`язку з цим просить визнати за позивачкою право власності на дані земельні ділянки. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши до суду листа про розгляд справи без участі представника сільської ради та про визнання позову повністю. Свідок [PERSON] пояснила суду, що [PERSON] проживав разом з позивачкою, яка є його сестрою, на протязі 5 чи 6 років. Вона доглядала за ним та поховала його. А раніше брат постійно проживав з батьком. Свідок [PERSON] пояснила суду, що їй відомо позивачка проживала разом з братом на протязі 3 чи 4 років, доглядала за ним та провела його поховання. Раніше брат проживав з батьком. Вислухавши представника позивачки, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи (свідоцтво про смерть № 251152), 31 жовтня 2005 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) розміром 3,41 в умовних кадастрових гектарах в межах Іванівської сільської ради Чигиринського району, яка належала йому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0135046, що вбачається з відомостей № 548/10-02 від 01.10.2015 року, наданих відділом Держгеокадастру у Чигиринському районі. Дану спадщину прийняв його син [PERSON], оскільки відповідно до довідки № 43/02-09 від 17.02.2015 року, виданої Іванівською сільською радою Чигиринського району, де зазначено, що він був зареєстрований та проживав разом з батьком. Згідно до відомостей, наданих Чигиринською державною нотаріальною контори №1057/01-16 від 27.10.2015 року, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини чи відмову від прийняття спадщини після померлого 31.10.2005 року [PERSON] не зверталися. Разом з тим [PERSON], як відмічалося вище, вступивши в управління та володіння спадковим майном, не узаконив свої права на дане спадкове майно в нотаріальному порядку. Однак як зазначено в ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Також в п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах пр. спадкування» вказано, що отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обовязком. 24 грудня 2013 року [PERSON] помер і після його смерті відкрилась спадщина на вище вказаний земельний (пай) та на земельну ділянку загальною площею 2,53га, розташовану в межах Іванівської сільської ради Чигиринського району, яка належала йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 084798, що також підтверджується листом відділу Держземагентства у Чигиринському районі №456/03-02 від 17.03.2015 року. Відповідно до довідки № 30/02-09 від 23.10.2015 року, виданої Іванівською сільською радою Чигиринського району, позивачка проживала разом з братом [PERSON] постійно без реєстрації до дня смерті останнього та вела з ним спільне господарство. Даний факт також підтверджено в судовому засіданні і показами свідків [PERSON] та [PERSON] Виходячи з цього, позивачка у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Разом з тим в судовому засіданні встановлено і підтверджується оголошенням в газеті «Чигиринські вісті» №25 від 06.06.2015 року, що вище вказаний державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 084798 втрачено. У зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що вбачається з постанови про нотаріальну відмову від 21.05.2015 року. Судом також встановлено і підтверджується даними Чигиринської державної нотаріальної контори № 702/01-16 від 04.08.2015 року, що спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, із заявами про відмову від прийняття спадщини після померлого 24.12.2013 року [PERSON] не зверталися і спадкові справи не відкривалися. Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вважає можливим визнати за позивачкою право власності на вище вказане спадкове майно в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного та,

Outcome: approved