Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На протязі півтора року відповідач не цікавиться їхнім життям, а тому просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та дала пояснення, які по суті, змісту і мотивам відповідають викладеному в позовній заяві, стверджує, що відповідач взмозі сплачувати аліменти, повинен виконувати свій батьківський обов'язок, тому просить позов задоволити. Відповідач позов визнав частково в сумі 600гривень, пояснив, що не відмовляється від утримання свого сина,однак не працює, перебуває на утриманні своїх батьків. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити частково. З матеріалів справи встановлено, що від шлюбу [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син - [PERSON] (свідоцтво серії [NUMBER] а.с.3). Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років: з 1 січня 2015 року становить - 1032 гривень. Суд переконаний, що позивачка потребує допомоги на утримання дитини, тому вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, яка виховує дитину і відповідача - платника аліментів (є працездатною особою, молодого віку, спроможний платити аліменти, відсутність в останнього інших неповнолітніх дітей), рівність прав та обов'язків обох батьків щодо дітей, матеріальний стан позивачки та відповідача, і визначає їх в розмірі 600 гривень щомісячно починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, але не менше встановлених законом 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на думку суду, на даний час буде відповідати інтересам дитини, враховуючи її вік та матеріальні потреби, можливості відповідача. Поряд з цим, суд вважає за необхідне роз'яснити, що ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, - що не позбавляє позивачку чи відповідача права за наявності вказаних підстав та доказів звернутись до суду з таким позовом. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 243, 60 грн.

Outcome: approved