Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом, в якому просила стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Скайд» на свою користь матеріальний збиток на ремонт автомобіля «Renault Koleos» в сумі 50 000 грн.; стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь матеріальний збиток на ремонт автомобіля «Renault Koleos» в сумі 30 727 грн. та витрати на проведення експертизи в сумі 1400 грн. Свої вимоги мотивувала тим, що 14.09.2015 року близько 17-45 год. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], що належить на праві приватної власності [PERSON], рухаючись по вул. Нечуя Левицького, 13/5 в Солом'янському районі м. Києва, порушив п. 13.1 ПДР України, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], що належить позивачці на праві приватної власності. Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 03.11.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. В результаті ДТП автомобілю «Renault Koleos» були завдані технічні пошкодження. Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу: «Renault Koleos», д.н.з. [NUMBER], вартість матеріальної шкоди складає 80727,39 грн. Оцінка вартості матеріального збитку проведена приватним підприємством «ГАЛАВТОЕКСПЕРТИЗА» станом на 16.11.2015 року. На адресу ПАТ «Страхова компанія «Скайд» 01.12.2015 року позивачкою було направлено претензію щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 50000 грн. на підставі п. 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», однак отримано відповідь про відмову у страховому відшкодуванні, у зв'язку з чим позивачка звернулась до суду за захистом своїх порушених прав та просить стягнути з відповідачів матеріальні збитки на ремонт автомобіля. В судове засідання представник позивача надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. Третя особа в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, врахувавши письмову заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14.09.2015 року близько 17-45 год. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], що належить на праві приватної власності [PERSON], рухаючись по вул. Нечуя Левицького, 13/5 в Солом'янському районі м. Києва, порушив п. 13.1 ПДР України, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], що належить [PERSON] на праві приватної власності. В результаті ДТП автомобілю «Renault Koleos» були завдані механічні пошкодження. Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 03.11.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. Згідно з положеннями ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ 2106», державний номерний знак [NUMBER], застрахована в Публічному акціонерному товаристві « Страхова компанія «Скайд» з лімітом зобов'язань по майну у розмірі 50 000 грн. та нульової франшизою. 01.12.2015 року на адресу ПАТ «Страхова компанія «Скайд» позивачкою було направлено претензію щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 50000 грн. на підставі п. 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Листом від 22.01.2016 року ПАТ «Страхова компанія «Скайд» відмовлено на підставі п.37.1.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачці у визнанні події ДТП страховим випадком та виплаті страхового відшкодування з посиланням на вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення внаслідок умисних дій останнього. Між тим, такі доводи відповідача нічим не підтверджені, оскільки зі змісту постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 03.11.2015 року випливає лише визнання винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з врахуванням всіх обставин, пов'язаних із завданням шкоди, зокрема, форми вини щодо порушення ПДР України, оскільки щодо наслідків ця вина завжди є необережною. На підставі ст.ст. 22, 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за винятком випадків, передбачених законом. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком на підставі звіту про оцінку, або висновку експертного авто-товарознавчого дослідження з визначення вартості відновлювального ремонту в порядку, визначеному вказаним Законом. А сам порядок проведення встановлений на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092. Відповідно до звіту, складеному приватним підприємством «ГАЛАВТОЕКСПЕРТИЗА» про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Renault Koleos», д.н.з. [NUMBER], вартість матеріальної шкоди станом на 16.11.2015 року становить 80727,39 грн. Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Ст. 57 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Виходячи з того, що відповідачі ухиляються від виплати позивачці відшкодування збитків на ремонт автомобіля, доказів на спростування вимог позивачки не надали, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки та наявність правових підстав для стягнення на користь позивачки матеріальних збитків на ремонт автомобіля «Renault Koleos» з відповідача ПАТ «Страхова компанія «Скайд» в межах ліміту відповідальності в сумі 50 000 грн., з відповідача [PERSON] - різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням в сумі 30 727 грн., витрати на проведення експертизи в сумі 1400 грн. Також згідно зі ст.88 ЦПК України підлягає стягненню в дольовому порядку з відповідачів на користь позивачки сума сплаченого судового збору у розмірі 821,27 грн.

Outcome: approved