Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Комунальне підприємство Прилукитепловодопостачання про зняття арешту з майна. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 24 березня 2015 року державним виконавцем відділу ДВС Прилуцького МРУЮ [PERSON] при виконанні наказу, виданого Господарським судом Чернігівської області 26 лютого 2015 року на примусове виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 15 грудня 2014 року та постанови Київського апеляційного господарського суду від 10 лютого 2015 року у справі №927/1559/14 про стягнення з фізичної особи підприємця [PERSON] на користь КП Прилукитепловодопостачання 14575,06 грн. основного боргу, а також 1288,25 грн. судового збору, була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у ВП №46991857. Зокрема, накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] у межах суми звернення стягнення 15913,31 грн. Оскільки, під час накладення арешту на все майно [PERSON], був накладений арешт на нежитлові будівлі, які знаходяться за адресою м.Прилуки пров.8 Березня, 3а та №5,6,7,9,10,14,15,22 за адресою м.Прилуки вул.Соборна, буд.125, вартість яких значно перевищує суму боргу позивачки перед КП Прилукитепловодопостачання, позивачка і просить суд звільнити все нерухоме майно з під арешту. Позивачка та її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просили їх задовольнити. Представник відповідача державний виконавець Кириченко О.В. в судовому засіданні позов не визнала та просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи в судовому засіданні заперечував щодо заявлених позовних вимог, просив відмовити в задоволенні позову [PERSON] Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: Згідно копії наказу, виданого Господарським судом Чернігівської області 26 лютого 2015 року на примусове виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 15 грудня 2014 року та постанови Київського апеляційного господарського суду від 10 лютого 2015 року у справі №927/1559/14, прийнято рішення стягнути з фізичної особи підприємця [PERSON] на користь КП Прилукитепловодопостачання 14575,06 грн. основного боргу, а також 1288,25 грн. судового збору. Дата набрання рішенням законної сили 10 лютого 2015 року (а.с.25). Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 18 березня 2015 року, на виконанні у відділі ДВС Прилуцького МРУЮ знаходиться виконавче провадження №46991857 з примусового виконання наказу, виданого Господарським судом Чернігівської області 26 лютого 2015 року на примусове виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 15 грудня 2014 року та постанови Київського апеляційного господарського суду від 10 лютого 2015 року у справі №927/1559/14 про стягнення з фізичної особи підприємця [PERSON] на користь КП Прилукитепловодопостачання 15863,31 грн. боргу (а.с.27). У відповідності до копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24 березня 2015 року, при примусовому виконанні наказу, виданого Господарським судом Чернігівської області 26 лютого 2015 року про стягнення з фізичної особи підприємця [PERSON] на користь КП Прилукитепловодопостачання 15863,31 грн. боргу, для збереження майна боржника та забезпечення належного виконання рішення суду, на підставі ст.57 Закону України Про виконавче провадження накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] у межах суми звернення стягнення 15913,31 грн. (а.с.27). Згідно Відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно від 07 квітня 2015 року, [PERSON] на праві приватної власності належить нежитлова будівля, що знаходиться за адресою м.Прилуки, провул.8-го Березня, 3а (а.с.18). Крім того, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07 квітня 2015 року, [PERSON] належать нежитлові приміщення №5,6,7,9,10,14,15,22, що знаходяться за адресою м.Прилуки, вул.Соборна, буд.125 (а.с.19). Згідно копії Договору купівлі-продажу від 31 січня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Чернігівської області [PERSON], нежитлові приміщення №5,6,7,9,10,14,15,22 за адресою: Чернігівська обл., м.Прилуки, вул.Соборна, буд.125 придбані [PERSON] за 46740,00 грн. (а.с.9-10). У відповідності до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07 квітня 2015 року, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП №46991857, виданої державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції [PERSON] 24 березня 2015 року, внесено запис про арешт всього нерухомого майна [PERSON] (а.с.19). Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема припинення дії, яка порушує право. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до вимог ст.ст. 60, 61 ЦПК України, які регламентують, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, крім випадків, коли мають місце підстави звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 57 Закону України Про виконавче провадження визначено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт може бути накладений у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. З досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності вбачається, що оскільки вартість арештованих нежитлових приміщень №5,6,7,9,10,14,15,22 за адресою м.Прилуки вул.Соборна, буд.125, а саме 46 740,00 грн., значно перевищує суму звернення стягнення з позивачки, що становить 15 913,31 грн., з урахуванням принципів розумності та співмірності, та враховуючи, що відповідно до ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним, позовні вимоги щодо зняття арешту з усього нерухомого майна підлягають частковому задоволенню, шляхом зняття арешту з нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою провул.8 Березня, буд.3а, м.Прилуки Чернігівської області, що є достатнім для забезпечення реального виконання рішення господарського суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial