overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

Позивачка звернулася до Куп'янського міськрайонного суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований 05 вересня 2008 року відділом РАГС Куп'янського міськвиконкому Харківської області , актовий запис №246 . Позивачці залишити після розірвання шлюбу прізвище «[PERSON]». Як зазначає позивачка у позові, що з [PERSON] вона знаходиться у шлюбі з 05.09.2008 року. Шлюб зареєстровано відділом РАГС Куп'янського міськвиконкому за актовим записом №246 від 05.09.2008р. Крім того, позивачка вказує, що від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO] Позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі у неї останнім часом склалися відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї. Між ними відсутні взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Майнового спору та спору про місце проживання дитини немає. У судове засідання позивачка не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її присутності , позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить суд їх задовольнити. Спору про місце проживання дитини не має. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його присутності , на розірвання шлюбу згодний. Спору про проживання дитини немає. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], шлюб між позивачкою та відповідачем зареєстрований 05.09.2008р. відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Куп'янську Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис №246 (а.с.4). Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] [INFO] (а.с.6). Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У суда не виникає сумнівів, що між подружжям склалися відносини, які унеможливлюють подальше спільне життя та зберігання сім'ї, їх подальше спільне життя, збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. На момент розгляду справи майнового спору та спору про місце проживання дитини між сторонами немає. При таких обставинах суд вважає, що позов необхідно задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Позивачка звернулася до Ладижинського міського суду Вінницької області з цим позовом і повідомила, що вона уклала шлюб з відповідачем, який було зареєстровано 24.11.2007 року Ладижинським відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницької області за актовим записом № 250. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. За час перебування у шлюбі у неї з відповідачем склалися неприязні стосунки та непереборні протиріччя. Відповідач нехтує сімейними цінностями. Сімейні відносини між ними фактично припиненні, проживають окремо. Просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований Ладижинським відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницької області 24.11.2007року за актовим записом №250 та залишити їй прізвище «Колісник».\~ Позивачка та відповідач у судове засідання не зявились, надавши заяви у яких просять розглядати справу без їх присутності, позовні вимоги, відповідно, підтримують і визнають. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Суд вважає, що у відповідності до ст. 174 ЦПК України позовні вимоги підлягають задоволенню, так як визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Частиною 2\~статті 104 Сімейного кодексу України\~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені та більше не відновлювалися, між ними відсутні взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, миритися вони не бажають, обоє наполягають на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. При реєстрації розірвання шлюбу,\~\~залишити позивачці прізвище «Колісник». Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 275,60 грн. судового збору. На підставі ст. ст.\~10,\~60,\~88,\~174,\~212,\~213,\~215 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивачка звернулася до Ленінського ВДВС ЗМУЮ з позовом про зняття арешту з майна, вказавши, що 16 вересня 2004 року за договором купівлі-продажу вона придбала автомобіль ЗАЗ ДАУ, реєстраційний номер [NUMBER]. Зимою 2015 року вона звернулася до Управління ДАІ ГУМВС України в Запорізькій області для оформлення права керування автомобілем на свого сина [PERSON] і з'ясувала, що автомобіль знаходиться в арешті. Згідно цієї інформації було накладено арешт на підставі виконавчого листа № 2-1066/07 наданого Ленінським ВДВС 27.07.2007 року. Згідно відповіді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 02.04.2015р. вона, [PERSON], не є стороною по цивільній справі під номером 2-1066/07. У зв'язку із чим накладено арешт, саме на її автомобіль їй не відомо. В архіві Ленінського ВДВС також відсутні будь-які матеріали, де вона значиться відповідачкою, виконавче провадження за 2007 рік не збереглося, тому з'ясувати хто був стороною по тому провадженні не можливо. Таким чином, на даний час належне їй майно безпідставно арештоване, чим порушені її майнові права щодо розпорядження власністю. В зв'язку з тим, що виконавчого листа, рішення або ухвали немає а ні в судовому архіві, а ні в справах Ленінського ВДВС Запорізького міського управління юстиції, на її майно безпідставно накладено арешт, тому вона просить скасувати арешт на автомобіль ЗАЗ ДАУ, реєстраційний номер [NUMBER], власницею якого вона є. Представник Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ Білокур Л.А. проти позову не заперечує, пояснивши, що на теперішній час ні відкритих, ні завершених виконавчих проваджень де боржником є [PERSON], [INFO] в Ленінському ВДВС немає. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.60 ч.1 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с. ) власником автомобілю ЗАЗ DAEWOO, реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON]. В архіві Ленінського районного суду м.Запоріжжя відсутні цивільні справи, де відповідачкою значиться [PERSON] В Ленінському ВДВС ЗМУЮ відкритих виконавчих проваджень де боржником є [PERSON], [INFO] в Ленінському ВДВС немає. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Таким чином, суд вважає за необхідне зняти арешт, накладений на автомобіль позивачки. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивачка звернулася до Ленінського ВДВС з позовом про зняття арешту з майна, вказавши, що в провадженні Ленінського районного суду м.Запоріжжя перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до неї про розподіл майна подружжя. В забезпечення позову було накладено арешт на квартиру [ADDRESS]. 24.06.2011 року між нею та [PERSON] була укладена мирова угода у справі про розподіл майна, згідно до якої право власності на квартиру визнано за нею - [PERSON] На теперішній час право власності зареєстровано за нею особисто. Згідно витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна квартира перебуває під арештом. Таким чином, на даний час належне їй майно безпідставно арештоване, чим порушені її майнові права щодо розпорядження власністю. В зв'язку з тим, що цивільна справу, у ході розгляду якої було накладено арешт провадженням закінчена, виконавчого листа у ВДВС немає, право власності на квартиру належить їй одній і ніким це не оскаржено, просить скасувати арешт, розглянути справу в її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.60 ч.1 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. В судовому засіданні встановлено, що право власності на квартиру [ADDRESS] належить [PERSON], що підтверджено витягом № 2500611 про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Таким чином, суд вважає за необхідне зняти арешт, накладений на квартиру позивачки. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивачка звернулася до Ленінського районного суду АР Крим із позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка проживає та знаходиться повністю на утриманні позивачки. Оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки до її повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилася, була повідомлена, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, на задоволені позову наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, був повідомлений завчасно та належним чином за місцем своєї реєстрації, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав. Згідно ст. 197 ч. 2 ЦПК України в зв'язку з неявкою учасників процесу в судове засідання фіксування технічними засобами не проводилось. Дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам по справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних мотивів. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини - аліменти присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], батьком якої записаний відповідач [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 3). Як вбачається з довідки Багеровської селищної ради №204 від 04.02.2014 року, позивач проживає за адресою: АРК, [ADDRESS], та має наступний склад сім'ї: чоловіка [PERSON], доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні (а.с. 4). Згідно копії відповідного свідоцтва, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 13 червня 2009 року та присвоєно подружжю прізвище - «[PERSON]» (а.с. 2). Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Оскільки відповідачем не надано доказів того, що він не є батьком дитини [PERSON], враховуючи інтереси дитини, положення ст. 182 СК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 11 лютого 2014 року до досягнення [PERSON] повноліття. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Позивачка, звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що вона з 25 вересня 1993 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на дитину добровільно не надає, тому, позивачка змушена звернутися до суду та просила стягнути з відповідача на утримання неповнолітньої доньки аліменти в розмірі ? частини із всіх видів його заробітку, але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. У судове засідання позивачка [PERSON]зявилася, підтримала позовні вимоги та просила задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON]не зявився, про день місце та час проведення судового засідання сповіщений належним чином, судовою повісткою. Причини неявки суду невідомі, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що з 25 вересня 1993 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.8). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.7,9). Відповідач матеріальну допомогу на дитину добровільно не надає. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Натомість, судом встановлено, що на теперішній час домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання доньки, між сторонами немає. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, з урахуванням вищевказаного та інтересів неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], починаючи з 21 травня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 487,20 грн.\~\~ На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

Позивачка звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини його доходів щомісячно, посилаючись на те , що відповідач не надає необхідної матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивачка в судове засідання зявилася, позовні вимоги підтримала, посилаючись на підстави зазначені в позові. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та день розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до положень ст. 224 ЦПК України та за згодою позивачки суд вважає можливим розглянути справу заочно. Суд вислухавши пояснення та доводи позивачки, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні правовідносини. Сторони перебували у офіційних шлюбних стосунках з 01.09.2007 року по 17.08.2012 року за наслідками чого мають доньку - [PERSON], [INFO] . Після розірвання шлюбних відносин неповнолітня [PERSON] мешкає разом з позивачкою та знаходиться повністю на її утримані, відповідач необхідної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. На підставі ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Оскільки відповідачем заперечень та їх доказів, на позовну заяву не надано, суд змушений розглядати справу на підставі наданих доказів і вважає що є всі підстави для задоволення позову. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551.20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивачка звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою , у якій просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина, [PERSON] ,[INFO] у розмірі 13 частки з усіх видів його заробітку ( доходу),але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісяця,починаючи від дня пред*явлення позову до суду і до закінчення дитиною навчання , але не більше як до досягнення його 23 років . Позивачка в судове засідання з'явилася , позовні вимоги підтримала в повному обсязі , посилаючись на підстави зазначені в позові , просила позов задовольнити . Відповідач у судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав в повному позові, проти задоволення позову не заперечував. Суд вислухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні правовідносини. 08 липня 2009 року, Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції був розірваний шлюб між [PERSON] та [PERSON].,про що зроблено актовий запис за № 197. Від шлюбу сторони мають сина, [PERSON],[INFO]. Як вбачається з довідки № 193 від 04.03.2014 року НТУ « ХПІ» ,[PERSON] 01 вересня 2011 року поступив на перший курс денного відділення Харківського комп*ютерно - технологічного коледжу НТУ « ХПІ». На теперішній час навчається на 3 курсі денного відділення. Термін закінчення учбового закладу та отримання диплому 30 червня 2015 року. Відповідач у добровільному порядку аліменти не платить та не надає матеріальної допомоги на утримання сина, який на даний час продовжує навчатися. Згідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка , син продовжують навчання і у зв*язку з цим потребують матеріальної допомоги , батьки зобов*язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови ,що вони можуть надавати матеріальну допомогу . Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 СК України при визначені розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків , своїми дружиною , чоловіком та повнолітніми дочкою , сином. Згідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як по зверненню фізичної чи юридичної особи, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи. На підставі ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Обставини ,визнані сторонами та іншими особами , які беруть участь у справі , не підлягають доказуванню ( ч.1 ст.61 ЦПК України). Враховуючи вищезазначене , а також те , що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за необхідним позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивачка звернулася до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, у наданій суду письмовій заяві позов підтримала, просила справу слухати у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, надав суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позов визнав. У судовому засіданні досліджені докази: свідоцтво про укладення шлюбу. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13 жовтня 2005 р., відділом реєстрації актів цивільного стану Перевальського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 225. Від подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO]. Подружні стосунки між сторонами були припинені з квітня 2011 р., через втрату почуття взаємної любові та поваги. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, є передбачені ст.112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved