Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом,відповідно до якого зазначила,що вона є співвласницею будинку за адресою: [ADDRESS] із часткою у спільній частковій власності, визначеною як 36/200 . Інші співвласники - [PERSON] із часткою у 128/200 та [PERSON] із часткою у 36/200 є співвласниками вказаного будинку. Будинок сторін розташований на земельній ділянці спільного користування, площа якої за схемою технічного паспорту комунального підприємства «Ірпінське бюро технічної інвентаризації», виготовленого 27 березня 2007 р. складає 1057 кв.м . Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 120 Земельного кодексу України вона - позивач набула право на частку земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], пропорційну частці її власності у житловому будинку, тобто частку розміром у 190,26 ев.м. [PERSON] має право на частку у 676,48 кв.м, [PERSON] - на частку у 190,26 кв.м. За відсутності у сторін документів, передбачених ст. 126 Земельного кодексу України між позивачем та відповідачами виник спір щодо порядку користування зазначеною вище земельною ділянкою. Позивачка вважає, що при визначенні порядку користування спільною земельною ділянкою її частина має складати 190,26 кв.м, а межі та конфігурація бажаної частини, що необхідна їй для обслуговування будинку та гаражу, повинні відповідати схеми, яку вона додає до цієї позовної заяви. Позивачка просить визначити порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS] між нею та відповідачами відповідно до часток у праві власності на будинок,а саме із її часткою у 190,26 кв.м,[PERSON]-676,48 кв.м та [PERSON]-190,26 кв.м. Позивачка та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали,просили визначити порядок користування земельною ділянкою по варіанту №3-а ,запропонованому експертом згідно судової будівельно-технічної експертизи. Відповідачка [PERSON],яка також є представником відповідачки [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та просила визначити порядок кори стування спірною земельною ділянкою по 1 або 2 варіанту запропонованому експертом згідно судової будівельно-технічної експертизи. Суд,заслухавши пояснення учасників процесу, експерта [PERSON],дослідивши письмові докази по справі,вважає позов таким,що не підлягає до задоволення. Відповідно до ст.3 ЦПК України «Кожна особа має право у порядку,встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів.У випадках,встановлених законом,до суду можуть звертатися органи та особи,яким надано право захищати права,свободи та інтереси інших осіб,або державні чи суспільні інтереси». Відповідно до ст..11 ч 1 ЦПК України «Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі». Відповідно до ст.. 60 ЦПК України»Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень,крім випадків,встановлених ст.. 61 цього Кодексу». Відповідно до ст.. 61 ч 3 ЦПК України «Обставини,встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі,що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ,у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини». У судовому засіданні встановлено,що сторони по справі [PERSON] , [PERSON],[PERSON] є співвласниками житлового будинку [ADDRESS].Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.08.2007р [PERSON] належить 36/200 частин вказаного будинку (а.с. 9-10),згідно договору дарування частини житлового будинку від 03.04.2006р [PERSON] є власником 36/200 частин будинку і [PERSON] згідно договору дарування від 02.09.2005р є власником 64/100 частин спірного будинку. Також,у судовому засіданні було встановлено,що згідно договору про надання у безстрокове користування від 08.05.1957р [PERSON] було надано для будівництва земельну ділянку пл.. 700 кв.м по [ADDRESS] (а.с.18-19). Наказом № 29 від 24.01.1987р по радгоспу «Бучанський» [PERSON] було додатково закріплено земельну ділянку пл..0,0357 га по [ADDRESS] і рішенням виконкому Гостомельської селищної ради від 10.02.1987р даний наказ від 24.01.1987р було затверджено (а.с. 20). Також,у судовому засіданні було встановлено,що між співвласниками житлового будинку [ADDRESS] існує спір є приводу користування земельною ділянкою. По справі було проведено судову будівельно-технічну експертизу,відповідно до якої було запропоновані варіанти визначення порядку користування спірною земельною ділянкою. Однак,суд позбавлений можливості визначити порядок користування спірною земельною ділянкою відповідно до запропонованих варіантів,поскільки суду не було надано жодного доказу на підтвердження факту відведення у натурі на місцевості земельної ділянки пл.. 700 кв.м у 1957 р та встановлення меж даної земельної ділянки ,а також не надано доказів на підтвердження факту відведення у натурі на місцевості земельної ділянки пл..0,0357 кв.м у 1987 р та встановлення меж даної земельної ділянки. У судовому засіданні було встановлено,що судова будівельно-технічна експертиза по справі була проведена на підставі кадастрового плану,виготовленого у 2013р ПП «Планета».Однак,суду не було надано доказів тих обставин,що зазначений кадастровий план відповідає тим межам,які були встановлені у натурі на місцевості при наданні земельних ділянок у 1957 р та у 1987р. Крім того,необхідно звернути увагу на ті обставини,що з 2001р набрав чинності новий Земельний Кодекс України .Відповідачі [PERSON] та [PERSON] стали співвласниками будинку відповідно у 2005 та 2006р.Станом на час набуття права власності на частини будинку діяла редакція ст.. 120 ЗК України ,згідно якої «При переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод,а право користування-на підставі договору оренди». У судовому засіданні було встановлено,що земельна ділянка по [ADDRESS],яка перебувала у користуванні попереднього власника будинку [PERSON] на час відчудження у 2005р [PERSON] 64100 частин будинку та у 2006р на час відчудження [PERSON] та [PERSON] 36/100 частин будинку не була приватизована,не належала йому на підставі цивільно-правової угоди та не перебувала у користуванні відповідно до договору оренди.Тому,при укладанні договорів дарування у 2005р [PERSON] 64100 частин будинку та у 2006р [PERSON] та [PERSON] 36/100 частин удинку відповідно до ст.. 120 ЗК України до зазначених співвласників будинку у передбаченому законом порядку не перейшло право користування спірною земельною ділянкою.До суду не було надано жодного доказу на підтвердження тих обставин,що після набуття у власність відповідних частин будинку співвласники будинку [ADDRESS] звертались до органів місцевого самоврядування із відповідними заявами про закріплення(надання) їм у користування (чи власність) земельної ділянки біля належних їм частин зазначеного будинку. Також,необхідно звернути увагу і на ті обставини,що будинок [ADDRESS] реально не розділений,перебуває у спільній частковій власності співвласників будинку,що також впливає на визначення порядку користування земельною ділянкою. Враховуючи викладені обставини,суд вважає позов не обґрунтованим та таким,що не підлягає до задоволення. На підставі ст. 120,158 ЗК України,

Outcome: dismissed