Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивачка звернулася до Борівського районного суду Харківської області з позовом, в якому вказала, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №121692 зареєстрованого 09 червня 2006р. в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею за №010668700218, її батьку [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,9647га., кадастровий номер 6321083500:01:003:0026, що розташована на території Підвисочанської сільської ради Борівського району Харківської області. 04 лютого 2008р. батько позивачки [PERSON] помер, про що в Книзі реєстрації смертей 04 лютого 2008р. зроблено відповідний актовий запис за №04, в зв'язку з чим згідно ч.1 ст.1220 ЦК України щодо спадкового майна 04 лютого 2008р. відкрилася спадщина. За час життя, а саме, 19 березня 2007р. [PERSON], склав заповіт, за змістом якого у випадку його смерті частина земельної ділянки розміром 2,0000 га переходить у власність його дружини [PERSON], а частина у розмірі 3,9647га переходить у власність [PERSON]. На момент відкриття спадщини (04 лютого 2008р.) спадкоємців майна [PERSON] було двоє: [PERSON] та [PERSON] [PERSON] не встигнувши переоформити спадщину померла 14 квітня 2014р., що підтверджується довідкою Підвисочанської сільської ради Борівського району Харківської області. Крім того, будь-які інші спадкоємці у померлих [PERSON] та [PERSON] відсутні, а сама спадщина не визнана відумерлою відповідно до ч.1, 2 ст. 1277 ЦК України. Постановою Державного нотаріуса Борівської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] від 28 серпня 2015р. вих.№1253/02- 31 позивачці в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом відмовлено, в зв'язку з відсутністю визначення частки спадкоємця у заповіті померлого [PERSON] В своєму позові [PERSON] (63801, Харківська область, Борівський район, смт. Борова, вул. Українки Лесі. буд. 9, паспорт серії МН №318655 виданий Борівським РВ УМВС України в Харківській області 17 грудня 2001р., РНОКПП [NUMBER]) просить визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6321083500:01:003:0026, площею 5,9647га., розташовану на території Підвисочанської сільської ради Борівського району Харківської області після смерті [PERSON], який помер 04 лютого 2008р., в порядку спадкування за заповітом. Згідно ч.2 ст.31 ЦПК України, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов. 30.11.2015 р. позивачка надала до Борівського районного суду Харківської області заяву про зміну позовних вимог, мотивуючи це наступним. Статтею 1257 ЦК визначено підстави нікчемності заповіту та визнання його недійсним, які не виключають застосування загальних норм § 2 глави 16 ЦК відповідно до встановлених судом обставин, якщо вони узгоджуються з правовими підставами та наслідками нікчемності або недійсності заповіту, зазначеними у ст. 1257 ЦК. Відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК підставами нікчемності заповіту, тобто недійсності відповідно до закону, є складання заповіту особою, яка не мала на це права, або складання з порушенням вимог щодо форми та посвідчення заповіту. На підставі ст. 215 ЦК визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається. Згідно п. 2.1 глави 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №282/20595 від 22 лютого 2012р., заповіт має бути складений так, щоб розпорядження заповідача не викликало незрозумілостей чи суперечок після відкриття спадщини. Згідно п. 2.2 глави 3 вищезазначеного порядку нотаріус перевіряє, чи не містить заповіт розпоряджень, що суперечать вимогам законодавства. З огляду на вищезазначене, позивачка зазначає, що заповіт посвідчений відповідачем з порушенням вищезазначених норм чинного законодавства, в звязку з цим він фактично є недійсним. Виходячи з наведеного [PERSON] просить здійснити прийняття спадщини за законом. З огляду на той факт, що [PERSON] являється спадкоємцем першої черги, та будь-які інші спадкоємці у померлого [PERSON] відсутні, позивачка просить визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6321083500:01:003:0026, площею 5,9647га., розташовану на території Підвисочанської сільської ради Борівського району Харківської області після смерті [PERSON], який помер 04 лютого 2008р., в порядку спадкування за законом. В судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву про підтримання своїх позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за її відсутності. Представник Підвисочанської сільської ради Борівського району Харківської області до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог позивача не заперечує. Дані факти підтверджуються наявними у справі доказами: копією паспорту та коду [PERSON]Г.(а.с.5-6); копією державного акту на право власності на землю серії ХР №121692 від 09.06.2006р. (а.с.7); копією довідки виконавчого комітеті Підвисочанської сільської ради № 313 від 02.11.2015 р. (а.с.8); копією заповіту реєстраційний №48 від 19.03.2007р. (а.с.9); копією постанови Борівської державної нотаріальної контори вих.№ 1253/02-31 від 28.08.2015р. (а.с.10); копією свідоцтва про народження серії ЯК №401010 від 11.08.1954р. (а.с.11); копією свідоцтва про смерть серії 1-BJI №152812 від 04.02.2008р. (а.с.12); копією довідки зі звіту про нормативно грошову оцінку земельної ділянки вих. №31- 20.13-03-3590/2-15 від 19.10.2015р.(а.с.13). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.81 ЗК України «громадяни України набувають право власності на земельну ділянку на підставі прийняття спадщини…». В звязку з порушенням глави 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №282/20595 від 22 лютого 2012р., фактом того, що [PERSON] являється спадкоємцем першої черги, та будь-які інші спадкоємці у померлого [PERSON] відсутні, суд вважає за необхідне визнати за позивачкою право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved