Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позов тими обставинами, що 09.10.1998 року між нею та [PERSON] укладений шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Зазначає, що протягом останніх декількох років стосунки з чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час живуть окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. На даний час, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Вказує, що примирення та збереження шлюбу між нами неможливе. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, і є таким, що суперечить її інтересам та інтересам відповідача. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Ухвалою від 12.04.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3\~ ст. 211\~ЦПК України, суд вважає, що судовий розгляд справи можливо здійснити на підставі наявних у справі матеріалів. \~ \~ \~ \~У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09.10.1998 року Дніпровським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Херсона, актовий запис 383, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 09.10.1998 року. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Відповідно до\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2\~ст. 104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 110 СК України \~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує\~фактичні взаємини\~подружжя,\~дійсні причини\~позову про\~розірвання шлюбу,\~бере до\~уваги наявність\~малолітньої дитини,\~дитини-інваліда\~та інші\~обставини життя\~подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того, суд бере до уваги і позицію відповідача, який позовні вимоги визнав у повному обсязі, що згідно\~\~положень ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~є підставою для\~\~ухвалення рішення про задоволення позову. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу та посилається на те, що шлюб має формальний характер, подружні відносини припинено, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити її інтересам, а відповідач на розірвання шлюбу згодний, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved