Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], 01.12.2013р. народження, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку(доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць до досягнення дитиною повноліття, щомісяця, та додатково стягнути по 800 грн. щомісяця на розвиток пізнавальних здібностей дитини. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 21.09.2013р. вона та відповідач зареєстрували шлюб, від шлюбу мають сина [PERSON], 01.12.2013р. народження. Рішенням Київського районного суду м. Харкова шлюб розірвано. Через відсутність матеріальної допомоги з боку відповідача вона знаходиться у скрутному становищі, відповідач працездатний, добровільно аліменти не сплачує, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], 01.12.2013р., також просить стягнути з відповідача додатково стягнути 800 грн. щомісячно на розвиток пізнавальних здібностей дитини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений у встановленому порядку. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, позивачка не заперечує проти ухваленні заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд розглядає справу у відсутність відповідача [PERSON] відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON], 01.12.2013р. народження. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, суд вважає, що слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON], 01.12.2013р. народження, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку(доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подання позову до досягнення сином повноліття. У відповідності зі ст. 185 Сімейного Кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Позивачкою суду не надано суду доказів, підтверджуючих необхідність у додаткових витратах на розвиток пізнавальних здібностей дитини, тому суд відмовляє позивачці в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача додаткових витрат у розмірі 800 грн. щомісяця. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Суд стягує з відповідача [PERSON] судові витрати у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, згідно якої якщо сторону, на користь якої увалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial