Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи, що 09.08.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 496 між сторонами зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою, спору про місце його проживання сторони не мають. У травні 2016 року подружжя припинило шлюбно-сімейні відносини з тієї причини, що вони втратили один до одного почуття взаєморозуміння, любові та взаємоповаги. Спір про поділ майна в сторін відсутній. Матеріальну допомогу на утримання сина відповідач надає у добровільному порядку. Подальше сумісне життя та збереження сімї позивачка вважає неможливим, тому просить розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу просить залишити їй дошлюбне прізвище Селіщева. Позивачка в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомої суду причини, про час, місце і дату судового засідання був повідомлений належним чином. Судова повістка надсилалась йому за його зареєстрованим місцем проживання: [INFO], однак до суду повернувся конверт із відміткою: «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їхньої відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 09.08.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 496, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб. /а.с. 7/. Від зазначеного шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. /а.с. 8/. Як встановлено судом, причиною розпаду сімї стала втрата подружжям взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з травня 2016 року, сторони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть, намірів до відновлення шлюбних відносин не мають. Спору про поділ майна в сторін відсутній. Питання про утримання дитини сторони вирішуватимуть у встановленому законом порядку. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved