overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року вона народила доньку - [PERSON], батьком якої є відповідач, з яким вона проживала в незареєстрованому шлюбі. Після народження доньки, в ході чергової сварки, останній вигнав її з новонародженою донькою зі свого будинку і вона була вимушена проживати у своєї матері. З того часу відповідач жодного разу покладених на нього законом обов'язків не виконує, не бере участі у вихованні доньки, не надає матеріальної допомоги навіть за рішенням суду. Станом на 01.04.2014 року він має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини в сумі 1751.61. грн.., а на її утримання до досягнення дитиною 3 років - 1539.82 грн. Тому вона звернулася до суду і просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], щодо малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], та стягнути з нього судові витрати по справі. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач позов визнав, проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки - [PERSON] - не заперечує. Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Даний спір витікає з сімейних правовідносин, які регулюються ст. 164 Сімейного Кодексу України. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON]. є батьком [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.7), виданого Лебединським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Сумській області. З січня 2013 року відповідач з сім'єю на проживає, зі своєю малолітньою донькою не спілкується, не цікавиться її життям та здоров'ям, не приймає участі в її вихованні та матеріальному утриманні, що стверджується довідками Лебединської міської ради Сумської області від 22.01.2014 року № 157 (а.с.8) та довідкою державного виконавця відділу ДВС Лебединського міськрайонного управління юстиції про те, що заборгованість по виконавчому листу № 580/143/13-ц від 26.03.2013 року про стягнення аліментів у розмірі ? частини з [PERSON] на користь [PERSON] станом на 01.01.2014 року складає 1751 грн. 61 коп. Відповідач в попередньому судовому засіданні вказані факти не спростовує та не заперечує проти задоволення позову позивачки. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги позивачки є повністю обґрунтованими, відповідають вимогам закону, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], яка на даний час є студенткою Державного професійно-технічного навчального закладу «Лебединського вищого професійного училища лісового господарства» і навчається на денній формі навчання. Дитина проживає разом з нею і перебуває на її утриманні, бо не має можливості працевлаштуватися. Її мінімальної заробітної плати не вистачає для нормального проживання та навчання, тому донька потребує матеріальної допомоги. Відповідач має можливість сплачувати аліменти, так як працює трактористом ТОВ «Лебединська рибоводно меліоративна станція», але на даний час ніякої допомоги у навчанні дитини не надає. Тому вона звернулася до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки в зв'язку з навчанням в розмірі 30% з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісяця до досягнення донькою 23 років. В судовому засіданні позивачка уточнила свої вимоги та просить стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 30 % його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судовому засіданні згоден сплачувати аліменти на навчання доньки [PERSON], [INFO] до закінчення її навчання. Вислухавши сторони, третю особу та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, які визнаються сторонами або іншими особами, які беруть участь у справі. З ксерокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5) вбачається, що [INFO] народилася [PERSON], батьком якої є [PERSON]. З 01.09.2012 року [PERSON] є студенткою денної форми навчання в Державному професійно-технічному навчальному закладі «Лебединське вище професійне училище лісового господарства», що стверджується довідкою № 351 від 01.09.2014 року (а.с.9), термін закінчення її навчання - 30.05.2016 року. Згідно зі ст. 199 СК України - батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі закінчення навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів з урахуванням обставин, визначених у ст.182 СК України, ч.2 якої передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги пояснення сторін та інші обставини, які мають істотне значення, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], яка на даний час є студенткою Маловисторопського коледжу ім. П.С. Рибалка Сумського Національного аграрного університету і навчається на денній формі навчання. У зв'язку з навчанням на денній формі, остання не має можливості працевлаштуватися, але потребує матеріальної допомоги. Після досягнення дитиною повноліття відповідач ніякої допомоги у навчанні дитини не надає. Тому вона звернулася до суду і просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки в зв'язку з навчанням в розмірі 400 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги в повному обсязі. Третя особа на стороні позивача просить стягувати з відповідача матеріальну допомогу, бо інших доходів, ніж матеріальна допомога матері, вона не має. Відповідач в судовому засіданні згоден сплачувати аліменти на утримання доньки на період її навчання в розмірі 400 грн.. Вислухавши сторони, третю особу та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає у задоволенню з наступних підстав: З ксерокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5) вбачається, що [INFO] року народилася [PERSON], батьком якої є [PERSON]. З 01.09.2014 року [PERSON] є студенткою денної форми навчання Маловисторопського коледжу імені П.С. Рибалка Сумського національного аграрного університету, спеціальність «Ветеринарна медицина», що стверджується довідкою № 5088 від 22.06.2015 року (а.с.8), термін закінчення її навчання - 30.06.2017 року. Згідно зі ст. 199 СК України - батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі закінчення навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів з урахуванням обставин, визначених у ст.182 СК України, ч.2 якої передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи всі ці обставини та матеріальний стан сторін, виходячи з принципів виваженості, розумності та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі ст..88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власницею житлового будинку, який розташований по [ADDRESS]. В 2010 році шляхом обману відповідачка, яка зареєструвала шлюб з її сином, без її відома зареєструвалась в її будинку. Не дивлячись на те, що фактично вона жодного дня за вищевказаною адресою не проживала, добровільно знятися з реєстрації [PERSON] не бажає, що заважає позивачці отримувати субсидію на сплату комунальних послуг. Тому вона звернулася до суду і просить визнати [PERSON], такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені нею вимоги. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, але надіслала до суду заяву в якій позов визнала повністю та просить справу слухати у її відсутності. Представник третьої особи Головного управління ДМС України в Сумській області в судове засідання не з'явився, хоч про день і час розгляду справи повідомлений належним чином. Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON] та [PERSON] ствердили, що відповідачка дійсно не проживає в господарстві позивачки по [ADDRESS] і ніколи не проживала. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного: Даний спір між сторонами виник з цивільних правовідносин, які регулюються ст.405 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що позивачка є власницею будинку по [ADDRESS], в якому і проживає. У вказаному будинку, крім неї, 13.10.2010 року також зареєстрована відповідачка - невістка, яка ніколи в спірному будинку не мешкала, в ньому відсутні її речі. Вказані обставини підтверджуються поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], довідкою Лебединської міської ради № 820 від 17.04.2015 року (а.с.19), копією технічного паспорта на житлове приміщення ( а.с.8-18) та визнала відповідачка. Відповідно до ст..61 ЦПК України, обставини, визнані в судовому засіданні сторонами чи іншими учасниками процесу, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлене домовленістю між ними і власником житла або законом. Таким чином, суд вважає, що згідно зі ст. 405 ЦК України відповідачка втратила право користування спірним житловим приміщенням внаслідок тривалої відсутності (більше року), тому вимоги позивачки підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власницею квартири [ADDRESS]. З її дозволу в будинку була зареєстрована її донька, [PERSON], [INFO]. З дня її реєстрації, відповідачка жодного дня у вищевказаній квартирі не проживала, добровільно знятися з реєстрації вона не бажає. Так як вона пенсіонерка, бажає оформити субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, але не має на це можливості, в зв'язку з реєстрацією в її квартирі доньки, яка не бажає надавати довідок про свої доходи. Тому вона звернулася до суду і просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житлом в квартирі [ADDRESS]. В судове засідання позивачка та відповідачка не з'явились, але надіслали до суду заяви в яких: позивачка - підтримала заявлені нею вимоги, а відповідачка позов визнала повністю, кожна з них просить справу слухати у її відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного: Даний спір між сторонами виник з цивільних правовідносин, які регулюються ст.405 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що позивачка є власницею квартири [ADDRESS], в якому і проживає. У вказаному будинку крім неї 26.12.1996 року також зареєстрована відповідачка - донька, яка ніколи в спірній квартирі не мешкала, в ній відсутні її речі, що стверджується свідоцтвом на право власності на житло № 3717 від 18.12.202 року (а.с.6), технічним паспортом на квартиру (а.с.7,8) та довідкою Лебединського міського сектору УДМС України в Сумській області № 1823/24 від 19.06.2015 року (а.с.11) . Вказані обставини підтверджуються копією технічного паспорта на житлове приміщення ( а.с.6-8) та їх визнала відповідачка. Відповідно до ст..61 ЦПК України, обставини, визнані в судовому засіданні сторонами чи іншими учасниками процесу, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлене домовленістю між ними і власником житла або законом. Таким чином, суд вважає, що згідно зі ст. 405 ЦК України відповідачка втратила право користування спірним житловим приміщенням внаслідок тривалої відсутності (більше року), тому вимоги позивачки підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що вона проживала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають двох дітей, один з яких - [PERSON], [INFO], є малолітнім. 22.06.2012 року шлюб між ними розірвано, малолітній син залишився проживати з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання сина, але не регулярно та в незначних сумах, тому вона звернулася до суду і просить стягувати з нього на її користь на утримання сина аліменти в розмірі ? частини його щомісячного доходу (заробітку), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання сина . Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Даний спір між сторонами виник з сімейних правовідносин, які регулюються ст.ст. 180, 182-184 та ст.191 СК України. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] позивачка народила сина, [PERSON] (а.с.5), батьком якого є відповідач - [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 02.04.2003 року. Відповідно до довідки Лебединської міської ради № 771 від 04.04.2016 року (а.с.6), [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS], разом з нею зареєстрована мати - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають до стягнення, суд приймає до уваги вимоги ст. 182 ч. 2 Сімейного Кодексу України, якою встановлено, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не повинен бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . В силу ст. 191 СК України аліменти необхідно стягувати з дня пред'явлення позову. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в силу ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що вони\~ перебували у шлюбі, під час якого у них народилися діти: 07.02.2003 - [PERSON],\~ 30.10.2006 - [PERSON], 17.03.2012 - [PERSON]. \~ Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.\~ Тому позивачка\~ звернулася до суду і просить стягнути з відповідача на\~ її користь\~ аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2400 грн. починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дітьми повноліття.\~ Позивачка у судове засідання не зявилася, надала заяву в якій змінила позовні вимоги, а саме просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого державою для дитини відповідного віку на час сплати аліментів тав просить розглянути справу у її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки свого представника. \~На підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, він вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Зі згоди позивачки,\~ суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. \~У судовому засіданні були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:\~ сторони є батьками - [PERSON] [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серія І-БП № 055234 (а.с. 6), [PERSON] [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серія І-БП № 029762 (а.с. 5), [PERSON] [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серія І-БП № 132360 (а.с. 5). Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 20 січня 2010 року у справі № 2-65/2010 (а.с. 5) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. \~Оскільки відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд вважає за можливе позов про стягнення аліментів задовольнити i стягнути з відповідача аліменти на утримання\~ дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] у розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого державою для дитини відповідного віку на час сплати аліментів. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що до лютого 2009 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу народилася донька: [PERSON], [INFO]. Донька проживає з нею і перебуває на її повному утриманні. Відповідач проживає окремо, добровільно матеріальну допомогу на доньку не надає. Тому вона звернулася до суду та просить винести рішення про стягнення з нього аліментів в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до досягнення донькою повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги. Відповідач проти позову не заперечив та згоден сплачувати аліменти на утримання доньки. Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Даний спір між сторонами виник з сімейних правовідносин, які регулюються ст.ст. 180, 182-184 та ст.191 СК України. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] позивачка народила доньку, [PERSON] (а.с.3), батьком якої є відповідач - [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 05.02.2002 року. На даний час донька проживає з матір'ю і перебуває на її повному утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають до стягнення, суд приймає до уваги вимоги ст. 182 ч. 2 Сімейного Кодексу України, якою встановлено, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не повинен бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . В силу ст. 191 СК України аліменти необхідно стягувати з дня пред'явлення позову. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в силу ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що до червня 2012 року проживала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу в них народився син - [PERSON], [INFO]. На даний час шлюб між сторонами розірвано, кожен з них має іншу сім'ю. Син проживає з нею і перебуває на її повному утриманні. Відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання сина, але з приводу цього у них виникають непорозуміння. Тому вона звернулася до суду та просить винести рішення про стягнення з нього аліментів в розмірі ?? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до досягнення донькою повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Даний спір між сторонами виник з сімейних правовідносин, які регулюються ст.ст. 180, 182-184 та ст.191 СК України. В судовому засіданні встановлено, що з 29.07.2006 року сторони перебували в шлюбі, який рішенням Лебединського районного суду від 21.05.2012 року розірвано (а.с.5). [INFO] народився син, [PERSON] (а.с.4), який на даний час проживає з матір'ю і перебуває на її повному утриманні, що стверджується довідкою Лебединської міської ради Сумської області № 1969 від 08.09.2014 року (а.с.6). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають до стягнення, суд приймає до уваги вимоги ст. 182 ч. 2 Сімейного Кодексу України, якою встановлено, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не повинен бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . В силу ст. 191 СК України аліменти необхідно стягувати з дня пред'явлення позову. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в силу ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що з 06.11.2010 року вона проживала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу 22.07.2011 року в них народилася донька [PERSON]. З квітня 2016 року вони припинили спільне проживання із-за різних характерів та поглядів на життя, не маючи намірів на збереження сімї. Дитина залишилась проживати з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач добровільно постійної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а надає тільки на її прохання при наявності можливості. Тому вона звернулася до суду і просить стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітньої доньки аліменти в розмірі ? частини його щомісячного доходу (заробітку), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення донькою повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання доньки . Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Даний спір між сторонами виник з сімейних правовідносин, які регулюються ст.ст. 180, 182-184 та ст.191 СК України. В судовому засіданні встановлено, що в зареєстрованому між сторонами шлюбі 22.07.2011 року народилась донька, [PERSON] (а.с.5), батьком якої є відповідач [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження. Відповідно до довідки Пристайлівської сільської ради Лебединської міської ради № 02-29/177 від 21.04.2016 року (а.с.6), [PERSON] зареєстрована по вул. Миру (Жовтнева), 57 в с. Пристайлове Лебединського району Сумської області, разом з нею зареєстровані: чоловік [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає з матірю за місцем її реєстрації в с. Клепали Буринського району Сумської області, що не спростоване відповідачем. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають до стягнення, суд приймає до уваги вимоги ст. 182 ч. 2 Сімейного Кодексу України, якою встановлено, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не повинен бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . В силу ст. 191 СК України аліменти необхідно стягувати з дня предявлення позову. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в силу ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved