Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь 2000,00 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вироком Приазовського районного суду від 28 грудня 2018 року [PERSON] визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначено покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі. Внаслідок вчиненого злочину [PERSON] була спричинена матеріальна шкода [PERSON] у розмірі 2000 гривень, яку і просить стягнути позивачка. Заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило. В судове засідання позивачка не з'явилася, в позовних вимогах зазначає про розгляд справи у її відсутність, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання відзив на позов та інших письмових пояснень по суті позову не надав, відповідно до ч. 7 ст. 130 ЦПК України належним чином був повідомлений про наявність відповідного позову та про день та час розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує спір за наявними матеріалами справи. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оглянувши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках. Вимогами ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вироку Приазовського районного суду Запорізької області від 28 грудня 2018 року [PERSON] був засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Вироком суду встановлено, що 19 листопада 2018 року, близько 16.00 години [PERSON], знаходячись у якості гостя в приміщенні будинку [ADDRESS], шляхом вільного доступу, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, скориставшись тим, що власниця будинку [PERSON] знаходилась на господарчому подвір'ї та за його діями ніхто не спостерігає, діючи з раптово виниклим умислом за допомогою фізичних зусиль, руками відкрив дверцята холодильника, який знаходився у приміщенні веранди вищезазначеного домоволодіння, де з пластмасового ящика таємно, повторно, викрав грошові кошти у сумі 2000 гривень, купюрами по 500 гривень у кількості 4 штуки, після чого з викраденим майном з місця злочину зник та розпорядилися ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій [PERSON] матеріальну шкоду на вказану суму. Згідно вимог ст.. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ці дані встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків. Відповідно до ст. 82 ч. 6 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. Як вбачається зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно вироку Приазовського районного суду від 28 грудня 2018 року розмір спричиненої матеріальної шкоди [PERSON] [PERSON] складає 2000,00 гривень. Таким чином, суд вважає, необхідним задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з відповідача спричинену матеріальну шкоду у розмірі 2000,00 гривень.

Outcome: approved