Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на підставі рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 08.10.2014 року на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 18.10.2008 року позивачка уклала шлюб з відповідачем, який було розірвано 07.10.2015 року рішенням Токмацького районного суду Запорізької області. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. 08\~жовтня 2014\~року рішенням\~Токмацького районного\~суду Запорізької\~області було\~стягнуто з [PERSON]на\~користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 19.09.2014 року до досягнення дитиною повноліття та стягнуто судові витрати. На даний час неповнолітня [PERSON] потребує значно більшого догляду та матеріальних витрат, у звязку з чим, збільшилися її потреби у навчанні, розвитку. Вказала, що відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України на 2018 рік», станом на липень 2018 року, прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років складає 1944 грн.. Зазначила, що в неї відбулися зміни в сімейному житті, а саме: 26.02.2016 року в неї народився син [PERSON], який перебуває на її утриманні. Позивачка працює у ТОВ «НВФ МІДА, ЛТД» на посаді складальник деталей та виробів 1 розряду, загальна сума доходу за період з січня по червень 2018 року становить 19485 грн.12 коп.. Відповідач, як відомо позивачці, отримує регулярний стабільний дохід, має можливість надавати матеріальну допомогу доньці, в звязку з чим позивачка змушена була звернутися до суду з вказаним позовом. Позивачка в судове засідання не зявилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала, просила задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст. 223 ЦПК України та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 18.10.2008 року позивачка уклала шлюб з відповідачем, відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС № 060583 від 18 жовтня 2008 року, актовий запис № 05, який було розірвано 07.10.2015 року рішенням Токмацького районного суду Запорізької області. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖС № 124397 від 20 липня 2009 року, актовий запис № 03. 08\~жовтня 2014\~року рішенням\~Токмацького районного\~суду Запорізької\~області було\~стягнуто з [PERSON]на\~користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 19.09.2014 року до досягнення дитиною повноліття та стягнуто судові витрати та було відкрито виконавче провадження, відповідно до постанови Державного виконавця ВДВС Токмацького міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області від 13.01.2015 року. Позивачка працює у ТОВ «НВФ МІДА, ЛТД» на посаді складальник деталей та виробів 1 розряду, загальна сума доходу за період з січня по червень 2018 року становить 19485 грн.12 коп., що підтверджується довідкою про доходи від 19 липня 2018 року. Позивачка також має сина - [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЖС № 306856 від 10 березня 2016 року, актовий запис № 213, який перебуває на її утриманні. Відповідно до довідки Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області № 1485 від 23.07.2018 року, [PERSON], [INFO] проживає разом з позивачкою за адресою: м. Запоріжжя, вул. Парамонова, 10-а/23. Відповідно до п.п.1,2 ст.3, п.2 ст.6 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Згідно з п.1 ст.18, п.1,2 ст.27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом\~ст.180 СК України\~батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обовязком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в\~Сімейному кодексі України. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 181 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого та рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану. Погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Відповідно до ч.2\~ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання щодо зміни розміру аліментів, які мають стягуватись з відповідача, суд приймає до уваги, що через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя, відбулися зміни в законодавстві, сплачуваний відповідачем розмір аліментів є нижчим 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також судом враховано інтереси дитини, вік та здоровя дитини та матеріальне становище платника аліментів, а тому вищевказані обставини свідчать про наявність підстав для збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача. Відповідачем не надано належних доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті аліментів у встановленому законодавством порядку і розмірі. За таких обставин суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON],\~[INFO]в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи розяснення викладені у п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3, аліменти у зміненому розмірі підлягають стягненню від дня набрання рішення суду чинності. Крім того, у відповідності до\~ст.\~141\~ЦПК України стягненню на користь позивачки з відповідача підлягають судові витрати по оплаті судового збору, оскільки позовні вимоги задоволені повністю і ці витрати належним чином підтверджені позивачем доданим до матеріалів справи платіжним дорученням. На підставі викладеного,

Outcome: approved