Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] народження, у розмірі 1000 грн. щомісяця до досягнення сином повноліття, стягнення аліментів проводити з дня розірвання сумісного проживання 26.06.2017р., посилаючись на те, що вона та відповідач перебували у шлюбі, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] народження. Через відсутність матеріальної допомоги з боку відповідача вона знаходиться у скрутному становищі, тому вона звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. В судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений у встановленому порядку, подав заяву, в якій згоден сплачувати аліменти у розмірі 1000 грн. щомісяця. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутність сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 07.07.2012р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. [PERSON] та [PERSON] від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] народження. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 30.10.2017р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 184 Сімейного Кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] народження, у розмірі 1000 грн., щомісяця до досягнення сином повноліття. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] щодо призначення стягнення аліментів з відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO] з дня розірвання сумісного проживання 26.06.2017р., слід відмовити, оскільки позивачкою не доведено, що вона вживала заходів щодо добровільної сплати аліментів, що відповідач ухилявся від їх сплати. Суд стягує з відповідача [PERSON] судовий збір у відповідності зі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial