Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на ту обставину, що вона працювала у ТОВ «МКП Прозерпіна» фельдшером за сумісництвом з 11.11.2010року на 0,5 ставки, а з 21.03.2013 року на 0,25. 06.06.2014 року позивачка була звільнена з вказаної роботи за власним бажанням за ст. 38 КЗУпП. Однак, при звільненні ТОВ «МКП Прозерпіна» не розрахувалось з позивачкою і станом на 06.06.2014 року за товариством залишається заборгованість по заробітній платі в розмірі 5483,02 грн. Крім того, позивачка вважає, що відповідач ухилянням від сплати заробітної плати заподіяв їй значну моральну шкоду, яка виразилась в тому, що не дивлячись на сумлінне виконання нею трудових обов'язків, позивачка була вимушена виживати без грошей, постійно позивача гроші у знайомих та друзів, відмовляла собі у найважливіших речах, у зв'язку з чим , почала погано себе відчувати, втратила сон та спокій. Таким чином, з розрахунком глибини та тривалості моральних страждань, позивачка оцінила завдану їй моральну шкоду в сумі 2000грн. Враховуючи те, що відповідач досі не виплатив позивачці борг по заробітній платі, вона вимушена була звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Просить суд, суд постановити рішення, яким стягнути з ТОВ «МКП Прозерпіна» на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі - 5484,02 грн.; стягнути з ТОВ «МКП Прозерпіна» в рахунок відшкодування нанесеної позивачці моральної шкоди суму коштів в розмірі 2000 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити. Представник відповідача Кулік В.М. в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково в частині заборгованості по заробітній платі в сумі 5484,02 грн., а в частині стягнення моральної шкоди заперечила з підстав зазначених в запереченнях на позовну заяву. Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] працювала у ТОВ «МКП Прозерпіна» фельдшером за сумісництвом з 11.11.2010 року на 0,5 ставки, а з 21.03.2013року на 0,25. 06.06.2014 року позивачка була звільнена з вказаної посади за власним бажанням за ст. 38 Кодексу законів про працю України. Відповідно до оборотно-сальдової відомості від 07.07.2014р. в ТОВ «МКП Прозерпіна» перед позивачкою існує заборгованість по заробітній платі в розмірі 5483,02 грн. вказана заборгованість представником відповідача в судовому засідання визнана та не заперечувалася. Частина 1 ст. 15 ЦК України встановлює, щр кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 47 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У відповідності до ч. 1, 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Враховуючи вище викладене суд вважає, що позовні вимоги позивачки про стягнення з ТОВ «МКП Прозерпіна» на її користь заборгованісті по заробітній платі в розмірі - 5483,02 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Одночасно позивачкою заявлено вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 2000грн., однак нею не обґрунтовано вказані вимоги та не надано доказів на їх підтвердження. Згідно з ч. 1 ст. 237-1 Кодексу законів про працю України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Стаття 23 ЦК України встановлює, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У зв'язку з наведеним суд вважає, що в позовній вимозі позивачки про стягнення з ТОВ «МКП Прозерпіна» в рахунок відшкодування нанесеної їй моральної шкоди суму коштів в розмірі 2000 грн. слід відмовити за недоведеністю заподіяння такої шкоди пизивачці. Частина 2 статті 88 ЦПК України передбачає, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. Керуючи ст.ст. 47, 116, 117, 233, 237-1 Кодексу законів про працю України, ст.ст. 15, 16, 23, 1167 ЦК України, ст. 10, 11, 60, 88, 197, 213, 215 -218 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial