overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що [INFO] померла її баба - [PERSON], та після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачці та відповідачу. Однак позивачка не може реалізувати свої спадкові права, оскільки в нотаріальну контору в шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини не звернулася, так, як не знала про вказаний заповіт. Про це їй стало відомо восени 2013 року, коли виникло питання щодо продажу будинку, який належав спадкодавцю. Позивачка вважає, що пропустила строк для звернення з заявою про прийняття спадщини з поважних причин, просить встановити додатковий строк для прийняття спадщини. До суду від позивачки надійшла заява про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує, обгрунтувавши вищевказаними обставинами та просить його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9). Спадкоємцями померлої за заповітом від 17.04.2001 року є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Свідоцтвом про народження, одруження та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, підтверджується зміна прізвища позивачки (а.с.6-7,18). Довідкою Крилівської сільської ради № 40 від 29.01.2014 року підтверджується, що [PERSON] була зареєстрована за адресою : [ADDRESS], на день спадкодавця у спадковому будинку зареєстрованих осіб не було. Згідно довідки державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався (а.с.16-17). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачкою після смерті [PERSON] , тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що [INFO] року померла [PERSON], та після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачці - [PERSON]. Однак позивачка не може реалізувати свої спадкові права, оскільки в нотаріальну контору в шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини не звернулася. Знаючи про наявність заповіту та відсутність інших спадкоємців, позивачка вважала, що їй не потрібно подавати заяву до нотаріальної контори. Позивачка не обізнана з законодавством, тому вважає, що пропустила строк для звернення з заявою про прийняття спадщини з поважних причин, просить встановити додатковий строк для прийняття спадщини. До суду від позивача та його представника надійшли заяви про розгляд справи в їх відсутність, позов підтримали, обгрунтувавши вищевказаними обставинами та просили його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи в його відсутність, при цьому зазначив, що позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5). [PERSON] спадкоємець померлої за заповітом, що підтверджується копією заповіту від 16.05.2005 року, який не змінено та не скасовано (а.с.10). Довідкою Червоненської селищної ради № 230 від 18.02.2014 року підтверджується, що [PERSON] була зареєстрована за адресою [ADDRESS], на день спадкодавця у спадковому будинку зареєстрованих осіб не було. Згідно довідок державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався, а також підтверджується, що вказаний заповіт є чинний. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачкою після смерті [PERSON] можливо визнати поважною, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що вона разом з відповідачами є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS]. Квартира належить на праві спільної сумісної власності, яке зареєстровано 15.04.1998 року за №1992 Скадовським бюро технічної інвентаризації. Позивачка разом з відповідачами проживають у вказаній квартирі та займають відповідні кімнати. Просить визначити порядок користування квартирою [ADDRESS] шляхом: виділення в користування [PERSON] житлової кімнати, площею 6,8 кв. метрів, позначеної на плані технічного паспорта літ. «6-3», виділення в користування [PERSON] житлової кімнати, площею 8,9 кв. метрів, позначеної на плані технічного паспорта літ. «6-5», виділення в користування [PERSON] житлової кімнати, площею 16,1 кв. метрів, позначеної на плані технічного паспорта літ. «6-4», у спільному користуванні співвласників залишити веранду, площею 6,6 кв. метрів, позначену на плані технічного паспорта літ. «6-1», кухню, площею 6, 1 кв. метри, позначену на плані технічного паспорта літ. «6-2», стягнути судові витрати. Позивачка та її представник в судове засідання не з'явилися. Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримують. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками квартири в [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 26.12.1997 року, який видано Скадовською міською радою народних депутатів та зареєстровано за № 1992 (а.с.11-13). Відповідно до ст.4 Закону України «Про власність» власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Згідно зі ст.48 Закону України «Про власність» власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Як вбачається з наведених вище норм цивільного законодавства України наявні підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Згідно п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що на праві приватної власності їй належить житловий будинок під [ADDRESS] який вона набула на підставі договору дарування житлового будинку від 27.03.2001 року. Крім неї у вищевказаному будинку зареєстрований і відповідач по справі. Позивач, посилаючись на те, що відповідач є її сином, проте в будинку не проживає, добровільно знятися з реєстрації не бажає, а вона в свою чергу через реєстрацію відповідача в спірному будинку позбавлена можливості розпоряджатися ним на власний розсуд. Позивач в судове засідання не з'явилася, подавши до суду письмову заяву про слухання справи у її відсутності, вимоги позову підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, в тому числі у відповідності до п.9 ст. 74 ЦПК України. Повідомлення про причини неявки в судове засідання від відповідача до суду не надходили. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. У відповідності до положень ч. 1 ст. 316, ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України, правом власності є право на річ (майно), яке вона здійснює, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Як встановлено в судовому засіданні позивачу на підставі договору дарування від 27.03.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області, за реєстровим №491, на праві приватної власності належить житловий будинок під [ADDRESS] Вище зазначене також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13.08.2007 року. У відповідності до довідки № 285 від 18.10.2016 року про зареєстрованих у житловому будинку житловий будинок під [ADDRESS] відповідач є зареєстрованим у будинку належному позивачці. Як вбачається з Акту обстеження від 18 жовтня 2016 року у складі Митницького сільського голови, секретарі та депутатів, відповідач [PERSON], в спірному будинку не проживає з початку 2016 року. Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази суд, приходить до висновку про можливість визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком під [ADDRESS] оскільки позивач є власником цього нерухомого майна, а тому правових підстав користування ним у відповідача відсутні та як наслідок розірванню підлягає і договір піднайму. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що на праві приватної власності на підставі договору дарування від 06.08.2014 року, йому належить квартира під № 74 в будинку №20 військового містечка №11 м.Васильків Київської області. Крім нього у вищевказаній квартирі зареєстрований тимчасово на прохання відповідач по справі. Позивач, посилаючись на те, що відповідач не має жодних правових підстав і надалі бути зареєстрованим в квартирі позивача, а тому він просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на житло. Позивач в судове засідання не зявилася, подавши до суду письмову заяву про слухання справи у її відсутності, вимоги позову підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Повідомлення про причини неявки в судове засідання від відповідача до суду не надходили. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. У відповідності до положень ч. 1 ст. 316, ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України, правом власності є право на річ (майно), яке вона здійснює, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Як встановлено в судовому засіданні на підставі договору дарування квартири, посвідченого 06.08.2014 року приватним нотаріусом Васильківського міського нотаріального округу Київської області [PERSON]О, позивачу належить квартира під № 74 в будинку №20 військового містечка №11 м.Васильків Київської області. Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази суд, приходить до висновку про можливість визнання відповідача таким, що втратив право на житло квартира під № 74 в будинку №20 військового містечка №11 м.Васильків Київської області, оскільки правові підстави користування ним у відповідача відсутні. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що на праві приватної власності на підставі договору дарування від 13.07.2001 року та Свідоцтва про право на спадщину, їй належить будинок під № 14 по вул. Пушкіна в смт. Гребінки Васильківського району Київської області. Крім неї у вищевказаному будинку зареєстрований на прохання її подруги відповідач по справі. Позивач, посилаючись на те, що відповідач не має жодних правових підстав і надалі бути зареєстрованим в будинку позивача, а тому вона просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на житло. Позивач в судове засідання не зявилася, подавши до суду письмову заяву про слухання справи у її відсутності, вимоги позову підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, в тому числі у відповідності до п.9 ст. 74 ЦПК України. Повідомлення про причини неявки в судове засідання від відповідача до суду не надходили. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. У відповідності до положень ч. 1 ст. 316, ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України, правом власності є право на річ (майно), яке вона здійснює, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Як встановлено в судовому засіданні на підставі договору дарування від 13.07.2001 року та Свідоцтва про право на спадщину, позивачу належить будинок під № 14 по вул. Пушкіна в смт. Гребінки Васильківського району Київської області. У відповідності до Облікової картки Державної міграційної служби України, відповідач зареєстрований в [INFO]. Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази суд, приходить до висновку про можливість визнання відповідача таким, що втратив право на житло будинок під № 14 по вул. Пушкіна в смт. Гребінки Васильківського району Київської області, оскільки правові підстави користування ним у відповідача відсутні. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що на праві приватної власності на підставі договору дарування від 18.04.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Васильківського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим № 255, їй належить квартира [ADDRESS]. Крім неї у вищевказаній квартирі зареєстрований її колишній чоловік [PERSON], який з 2008 року постійно проживає у Канаді. Позивач, посилаючись на те, що відповідач не має жодних правових підстав і надалі бути зареєстрованим в квартирі позивача, а тому вона просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на житло. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, в тому числі у відповідності до п.9 ст. 74 ЦПК України. Повідомлення про причини неявки в судове засідання від відповідача до суду не надходили. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. У відповідності до положень ч. 1 ст. 316, ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України, правом власності є право на річ (майно), яке вона здійснює, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Як встановлено в судовому засіданні на підставі договору дарування від 18.04.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Васильківського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим № 255, позивачу належить квартира [ADDRESS]. [PERSON] про державну реєстрацію прав від 7.05.2009 року за № 22670823, саме позивач є власником вище вказаного нерухомого майна.. У відповідності до Довідки №119 від 16.02.2016 року Глевахівської селищної ради, за вище вказаною адресою крім позивача зареєстрований відповідач [PERSON] Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази суд, приходить до висновку про можливість визнання відповідача таким, що втратив право на житло квартиру [ADDRESS], оскільки правові підстави користування ним у відповідача відсутні. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 06.06.2006 року, їй належить будинок під [ADDRESS]. Крім неї у вищевказаному будинку зареєстрований на прохання її подруги відповідач по справі. Позивач, посилаючись на те, що відповідач не має жодних правових підстав і надалі бути зареєстрованим в будинку позивача, а тому вона просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на житло. Позивач в судове засідання не з'явилася, подавши до суду письмову заяву про слухання справи у її відсутності, вимоги позову підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, в тому числі у відповідності до п.9 ст. 74 ЦПК України. Повідомлення про причини неявки в судове засідання від відповідача до суду не надходили. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. У відповідності до положень ч. 1 ст. 316, ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України, правом власності є право на річ (майно), яке вона здійснює, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Як встановлено в судовому засіданні на підставі договору купівлі-продажу від 06.06.2006 року, позивачу належить будинок під [ADDRESS]. У відповідності до будинкової книги, відповідач зареєстрований в [ADDRESS]. Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази суд, приходить до висновку про можливість визнання відповідача таким, що втратив право на житло - будинок під [ADDRESS], оскільки правові підстави користування ним у відповідача відсутні. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що 03.08.2007 року з відповідачем в справі вона зареєструвала шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Таращанського районного управління юстиції Київської області. Від спільного проживання в них народилися діти: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. З лютого 2015 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Просить суд задовольнити позов, неповнолітніх дітей залишити проживати з нею. В судове засідання позивачка не зявилася, про час та місце слухання справи належно повідомлена, проте надала до суду заяву, в якій просить суд слухати справу у її відсутність. Позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Бузинна». Судові витрати залишити за нею. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, проте на адресу суду надійшла заява, в якій він просить суд слухати справу у його відсутність, не заперечує щодо задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 03.08.2007 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Таращанського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 82. Від спільного проживання в них народилися діти: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Сторони припинили сімейно-шлюбні стосунки з лютого 2015 року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Причиною розірвання шлюбу стало те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого виникали сварки та непорозуміння. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, не мають спільного бюджету, наміру зберегти сімю не мають, на підставі чого судом зроблено висновок, що сімя розпалася і подальше її збереження є неможливим, оскільки це суперечить інтересам сторін. Судові витрати суд залишає за позивачкою.

Outcome: approved