overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у звязку з навчанням в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку відповідача щомісячно . Відповідач являється її батьком . Шлюб між батьками розірвано . З 01 вересня 2014 року вона почала навчатися у Вінницькому торгівельно-економічному інституті Київського національного торгівельно-економічного університету терміном навчання з 01.09.2014 року по червень 2018 рік . У звязку з навчанням вона потребує матеріальної допомоги , оскільки потрібно платити за проживання в гуртожитку , проїзд харчування та нести інші витрати повязані з навчанням. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, хоча він працює , а тому просить стягнути з нього аліменти до закінчення навчання . Позивачка в судове засідання не зявилась, подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить справу розглянути у її відсутності. Відповідач,в судове засідання двічі не зявився без поважних причин , будучи належним чином повідомлений про день та час слухання справи, відповідно до вимог ч.3 ст..76 ЦПК , де зазначено , що якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а саме судову повістку вручено батькові . В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи і дослідивши докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідач являється батьком позивачки , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 2 ) . З 01 вересня 2014 року позивачка почала навчатися у Вінницькому торгівельно-економічному інституті Київського національного торгівельно-економічного університету , терміном навчання з 01.09.2014 року по червень 2018 рік , що підтверджується довідкою з місця навчання (а.с.3). В даний час позивачка навчається на денній формі навчання за державним замовленням , оскільки навчається в іншому населеному пункті , а тому несе додаткові витрати на проживання , проїзд , харчування і потребує матеріальної допомоги. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, хоча працює , має стабільний заробіток . Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу .Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти до висновку, що обоє батьки зобовязані утримувати своїх дітей, якщо вони продовжують навчання . На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у звязку з навчанням в розмірі 700 гривень щомісячно. Шлюб між батьками розірвано . З 01 вересня 2015 року вона почала навчатися у Київському університеті туризму ,економіки і права терміном навчання чотири роки . У звязку з навчанням вона потребує матеріальної допомоги , оскільки потрібно платити за навчання , проїзд, харчування та нести інші витрати повязані з навчанням. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, а тому просить стягнути з нього аліменти до закінчення навчання . Позивачка в судове засідання не зявилась, подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить справу розглянути у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилась, подала суду заяву, в якій позовні вимоги визнає частково. А саме стягнення аліментів , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку та просить справу розглянути у його відсутності. Вивчивши матеріали справи і дослідивши докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідач являється батьком позивачки , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 2). З 01 вересня 2015 року позивачка почала навчатися у Київському університеті туризму ,економіки і права , терміном навчання з 01.09.2015 по 30.06.2019 , що підтверджується довідкою з місця навчання (а.с.3). В даний час позивачка навчається на денній формі навчання за контрактом , оскільки навчається в іншому населеному пункті , а тому несе додаткові витрати на проживання , проїзд , харчування і потребує матеріальної допомоги. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу .Право на звернення до судуз позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти до висновку, що обоє батьки зобовязані утримувати своїх дітей, якщо вони продовжують навчання . Згідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сум. З врахуванням того , що відповідач не має постійного місця роботи , а лише тимчасові заробітки , працездатний, являється інвалідом третьої групи необхідно позовні вимоги задовольнити частково та стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом, в якому просить шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем розірвати, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя. Під час суперечок відповідач неодноразово наносив їй удари. Постановою Борщівського районного суду Тернопільської області від 09 січня 2019 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-1 КУпАП за насильство в сім`ї. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. На будь-яке примирення не згідна. Від даного шлюбу є троє дітей, двоє з яких неповнолітні. \~ \~ \~ \~Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просить його задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Пояснила, що відповідач зловживає алкогольними напоями, б`є її та дітей, у червні минулого року вони припинили подружні відносини, тому вона наполягає на розірванні шлюбу. \~ \~ \~ \~Належно повідомлений\~відповідач у\~ судове\~засідання не\~прибув повторно,\~відзиву на\~позов не подавав. \~ \~ \~ \~Суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, проти чого позивачка не заперечувала. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] 03 вересня 1999 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , який було зареєстровано Сапогівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, актовий запис №5 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). \~ \~ \~ \~Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , та малолітній син [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що між сторонами сімейні стосунки не склалися, подружні відносини припинені, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. \~ \~ \~ \~Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України).\~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. \~ \~ \~ \~З відповідача в користь позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати на сплату судового збору в сумі 768,40 грн. \~ \~ \~ \~На підставі\~ст.ст.\~105,\~112\~Сімейного кодексу\~України,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулася в суд з позовом, в якому просить шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки у них різні погляди на сімейне життя, сімейні цінності, ставлення один до одного як подружжя, у зв`язку з чим вони з вересня 2017 року не підтримують подружніх стосунків. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить її інтересам. На будь-яке примирення вона не згідна, оскільки вважає, що відповідач має достатньо часу для того щоб зберегти сім`ю. Від даного шлюбу є син [PERSON] [INFO] . \~ \~ \~ \~Позивачка в судове засідання не з`явилася. Від неї поступила письмова заява, в якій просить позовні вимоги задовольнити та слухати справу у її відсутності. Наполягає на розірванні шлюбу, на примирення не згідна. \~ \~ \~ \~Належно повідомлений\~відповідач у\~ судове\~засідання не\~прибув повторно\~без \~повідомлення причин\~неявки.\~Відзиву на\~позов не подавав. \~ \~ \~ \~Суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, проти чого позивачка не заперечувала. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] 22 травня 2015 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №54 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). \~ \~ \~ \~Від шлюбу у сторін є малолітній син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що між сторонами сімейні стосунки не склалися, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. \~ \~ \~ \~Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України).\~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. \~ \~ \~ \~З відповідача в користь позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати на сплату судового збору в сумі 768,40 грн. \~ \~ \~ \~На підставі\~ст.ст.\~105,\~112\~Сімейного кодексу\~України,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом, в якому просить шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з чим вони з березня 2018 року не проживають спільним подружнім життям. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить її інтересам. На будь-яке примирення вона не згідна, оскільки вважає, що відповідач мав достатньо часу для того, щоб зберегти сім`ю. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просить позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Позивачка пояснила, що спільним подружнім життям з відповідачем не проживають з березня 2018 року, примирення між ними та подальше збереження шлюбу неможливе. Наполягає на розірванні шлюбу. Належно повідомлений відповідач у судове засідання не з`явився. Представник відповідача в судовому засіданні повідомив, що відповідач перебуває за межами України, не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Позивачка [PERSON] 29 квітня 2017 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , який було зареєстровано Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 33 ( свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Від шлюбу у сторін є малолітня дочка [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER] ), яка проживає з позивачкою. В судовому засіданні встановлено, що сторони подружні відносини не підтримують, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України). Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, а позивачка наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі ст.ст. 105, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON], [INFO], який є її сином, і просить суд визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою № 133 (сто тридцять три) по вул. Ржевська, буд. 2 в м. Сміла Черкаської області, посилаючись на те, що з 2012 року відповідач в ній не проживає та його особисті речі в ній відсутні, але продовжує бути зареєстрованим за цією адресою, в звязку з чим вона не може скористатись правом на субсидію. Позивачка в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву, в якій на позові наполягає та просить справу розглядати без її участі, у випадку неявки відповідача - не заперечує проти розгляду справи по суті у відсутності відповідача та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка зареєстрована та постійно проживає в [INFO] на підставі ордеру № 4, виданого адміністрацією Радіоприладного заводу згідно з рішенням адміністрації і профкому Радіоприладного заводу від 17 березня 1993 року № 139. В цій квартирі зареєстрований також [PERSON], що підтверджується інформаційною довідкою Управління ДМС України у Черкаській області від 10 вересня 2015 року. Відповідно до комісійних актів обстеження квартири [ADDRESS], складених сусідами та затвердженого начальником СКП «Наш Дім», відповідач в цій квартирі не проживає з 2012 року, але перебуває в ній зареєстрованим, його особисті речі в квартирі відсутні. Цей факт підтверджується також довідкою СКП «Наш Дім» від 30 червня 2015 року № 230. Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Оскільки відповідач відсутній в вищевказаній квартирі 2012 року без поважних причин, домовленість між сторонами стосовно користування цією квартирою судом не встановлена, за таких обставин суд вважає, що відповідач втратив право користування цим жилим приміщенням. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 487,20 грн. На підставі наведеного, ч.1 ст. 71 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно за законом, зазначивши, що [INFO] помер [PERSON], чоловік позивачки. Після його смерті відкрилася спадщина за законом, на майно, що розташоване в [ADDRESS], яке складається з житлового будинку з підвалом літ. «А-І», тераси літ. «а», прибудови літ. «а1», сараїв літ. «Б,В,Г», літньої кухні літ. «Д», тераси літ. «д», огорожі №1, криниці №2, загальною вартістю 282953.00 гривень. Самочинне будівництво відсутнє. Вказане майно знаходиться на земельній ділянці площею 0,06га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS], яка не приватизована, знаходилася в користуванні [PERSON] та належить місцевому органу самоврядування Сторожинецькій міській раді Чернівецької області. У передбачений законом шести місячний термін позивачка звернулась в органи нотаріату із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, про що свідчить довідка приватного нотаріуса Коржан В.Д., крім цього позивачка постійно обробляє земельну ділянку, робить поточні ремонти будинку. Єдиними спадкоємцями за законом, які могли би претендувати на сьогоднішній день на спадкове майно є відповідачі - її та покійного чоловіка [PERSON] діти. Позивачка не може пред'явити нотаріусу необхідні для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, документи на майно, яке залишилося після смерті [PERSON], оскільки спадкодавець не зареєстрував право власності на спадкове майно у відповідних органах реєстрації речових прав, а тому звернулася до суду з даним позовом. На підставі вищевикладеного позивачка просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на все майно, що знаходиться в в [ADDRESS]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, із позовної заяви вбачається, що вона просить справу розглянути у її відсутності. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, представили суду заяви, в яких позов визнали, просять розглядати справу у їх відсутності, на спадщину не претендують. Дослідивши письмові докази, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин суд вважає необхідним позовну заяву задовольнити повністю з наступних підстав. Зважаючи на те, що відповідачі позовні вимоги визнали, це визнання не суперечить Закону та не порушує прав та інтересів третіх осіб, суд, на підставі абз. 6 ч.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі», та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно за законом та на частку майна належного подружжю, посилаючись на те, що позивачка та її покійний чоловік [PERSON] зареєстрували шлюб 20 лютого 1954р.. За час сумісного проживання вони набули у спільну сумісну власність як подружжя домоволодіння, яке знаходиться в с.Панка по вул..Воробкевича,8, Сторожинецького району Чернівецької області. 17.12.2014р. [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на ? вищевказаного домоволодіння. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є позивачка, як дружина померлого та відповідачі, як діти спадкодавця. Відповідачі по справі відмовилися від своїх часток спадщини, що підтверджується довідкою нотаріуса. Тому позивачка вважає, що їй належить все домоволодіння після смерті чоловіка. Оскільки за життя [PERSON] не зареєстрував право власності на домоволодіння, позивачка не може оформити своє право на спадщину у нотаріальному порядку, тому звернулася до суду з даним позовом. На підставі вищевикладеного позивачка просить визнати за нею право власності на все домоволодіння, яке знаходиться в с.Панка по вул..Воробкевича,8, Сторожинецького району Чернівецької області. Позивачка в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачі в судове засідання не зявилися, представили суду заяви, в яких позов визнали, на спадщину не претендують, просили розглядати справу без їх участі. Дослідивши письмові докази, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин суд вважає необхідним позовну заяву задовольнити повністю з наступних підстав. Зважаючи на те, що відповідачі позовні вимоги визнали, це визнання не суперечить Закону та не порушує прав та інтересів третіх осіб, суд, на підставі абз. 6 ч.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі», та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадщину за законом, розподіл спадкового майна, зазначивши, що 17.10.1995р. в Буденецькій сільській раді був зареєстрований шлюб між позивачкою та [PERSON]. Перебуваючи у шлюбі, 04.09.2007 року позивачка та спадкодавець за спільні сімейні кошти купили легковий автомобіль марки MITSUBISHI LANCER державний номер CE 5502АІ, який був зареєстрований на ім'я спадкодавця [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 60 Сімейного Кодексу України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Таким чином, позивачка вважає, що їй належить на праві спільної сумісної власності 1\\2 частка вищезазначеного автомобіля. 13 липня 2015 року, [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все майно, яке належало спадкодавцеві на момент його смерті в тому числі і на 1\\2 частику легкового автомобіля. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є позивачка як дружина спадкодавця та відповідачі як діти спадкодавця. Позивачка та відповідачі своєчасно звернулися в нотаріальну контору з заявами про прийняття спадщини. Отримати свідоцтво про право власності та провести розподіл спадкового майна через нотаріальні органи позивачці не представляється можливим адже відповідач [PERSON] подав нотаріусу заяву, щоб остання не видавала свідоцтва про право власності на спадщину по мотиву наявності спору про спадкове майно, а саме, що він претендує на 1\\4 частку спадкового автомобіля, а не на 1\\8, а тому позивачка змушена звернутися в суд з даною позовною заявою. Оскільки автомобіль являється неподільним майном, позивачка бажає, щоб легковий автомобіль марки MITSUBISHI LANCER державний номер СЕ 5502АІ був виділений їй в натурі. На підставі вищевикладеного позивачка просить постановити рішення, яким визнати за нею [PERSON] право власності на автомобіль марки MITSUBISHI LANCER державний номер СЕ 5502АІ. Позивачка в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі просить визнати за нею право власності на автомобіль марки MITSUBISHI LANCER державний номер СЕ 5502АІ як спадщину після смерті чоловіка [PERSON], належні частки відповідачам вона виплатила. Відповідачі в судове засідання не зявилися, представили суду заяви, в яких позов визнали повністю, не заперечують, щоб [PERSON] був виділений в натурі спадковий легковий автомобіль [NUMBER], належну їм частку спадщини в грошовому виразі вони отримали від [PERSON], просили розглядати справу без їх участі. Дослідивши письмові докази, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин суд вважає необхідним позовну заяву задовольнити повністю з наступних підстав. Зважаючи на те, що відповідачі позовні вимоги визнали, це визнання не суперечить Закону та не порушує прав та інтересів третіх осіб, суд, на підставі абз. 6 ч.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі», та

Outcome: approved