Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищеназваним позовом і просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком, який розташований в м. Тараща, провул. П.Комуни, 6 а, Київської області, де вони зареєстровані, оскільки відповідачі з 2001 року не проживають в даному житловому будинку та ним не користуються, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 03.08.2015 року, складеного депутатом міської ради [PERSON] в присутності сусідів [PERSON] та [PERSON]. Вона є власником даного будинку, має намір оформляти субсидію, де на даний час знаходяться відповідачі у справі, їй не відомо, тому вирішити питання про зняття з реєстраційного обліку в добровільному порядку неможливо і вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Судові витрати по сплаті судового збору просить залишити за нею. Позивачка в судове засідання не зявилася, про час, день та місце розгляду справи належно повідомлена, але подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу у її відсутність та без фіксування судового процесу технічними засобами, а також не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи належно повідомлені, через оголошення в газеті «Урядовий курєр», причини неявки не повідомили. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що позивачка є власником житлового будинку, розташованого в м. Тараща, провул. П. Комуни, 6-а, Київської області що належав її матері [PERSON], яка померла 29 серпня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 20.03.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Таращанського районного нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №137 та договором дарування від 24.04.2007 року. В даному житловому будинку зареєстровані відповідачі в справі, [PERSON] та [PERSON], які з 2001 року не проживають в даному житловому будинку та ним не користуються, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання, складеного депутатом міської ради [PERSON] в присутності сусідів [PERSON] та [PERSON]. Стаття 47 Конституції України проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст. 72 ЖК визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р. № 1382 зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Позивачка є власником даного будинку, має намір оформляти субсидію, де на даний час знаходяться відповідачі у справі, їй не відомо, тому вирішити питання про зняття з реєстраційного обліку в добровільному порядку неможливо і вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Також ст. 391 ЦК України надає власнику майна право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженя своїм майном, де перешкодою є постійне проживання в будинку особи, яка не має будь-яких на те прав. Враховуючи дані обставини, суд вважає за можливе позов задовольнити, оскільки ст. 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а в судовому засіданні знайшла підтвердження та обставина, що відповідачі не проживають у вищевказаному жилому приміщенні більше шести місяців, його утриманням не займаються, не сплачують комунальні послуги, і тому вони втратили право на користування ним. Судові витрати, понесені позивачкою, суд залишає за нею, оскільки вона просить про це суд.

Outcome: approved