Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, що розташована на території Потічківської сільської ради, загальною площею 0,2471 га. Позовні вимоги мотивувала тим, що матері її чоловіка [PERSON], яка померла 26.09.1995 року, згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 05.08.1997р. серія ІФ належала земельна ділянка, площею 0,5023 га. Після її смерті чоловікові позивачки-Басарабі Д.М. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом у рівних частках з його братом на вищезазначену земельну ділянку. 29.08.2014 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого позивачка почала оформляти спадщину, однак їй було відмовлено нотаріусом, у зв»язку з тим, що земельної ділянки площею 0,5023 га, яка належала [PERSON], згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 05.08.1997р. серія ІФ не існує, а натомість існують дві земельні ділянки площею 0,2471 га та 0,2500 га які належали [PERSON] згідно вищевказаного Державного акту на право приватної власності на землю. Зазначеним земельним ділянкам були присвоєні різні кадастрові номери. У зв'язку з невідповідністю правовстановлюючого документу, а саме Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого на ім'я її чоловіка-Басарабу Д.М. витягам з Державного земельного кадастру вона змушена звернутися до суду про визнання права власності на спадкове майно. Позивачка подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить суд позов задоволити. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши і перевіривши зібрані докази, встановивши дійсні обставини справи суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІФ, виданого 15.08.1997 року, [PERSON] належала, на підставі рішення сесії Потічківської сільської ради народних депутатів від 25.12.1993 року земельна ділянкаплощею 0,5023 га, для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Відповідно до повторно виданого свідоцтва про смерть серії І-НМ № 228320 від 26.04.2016 року [PERSON] померла 26.09.1995 року. Із свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.12.1997 року виданого державним нотаріусом Першої Снятинської державної нотаріальної контори слідує, що спадкоємцями майна, після смерті [PERSON], є в рівних частинах [PERSON] та [PERSON]. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається з земельної ділянки площею 0,5023 га, що розташована по вул.Українській в с.ПотічокСнятинського району Івано-Франківської області. Згідно свідоцтва про шлюб серія 1-ЕГ, виданого повторно 09.04.2009 року, слідує, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 04.05.1974 року, прізвище після шлюбу у дружини-Басараба. З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що земельна ділянка площею 0,2471 га, яка розташована по вул.Українській в с.Потічок Снятинського району Івано-Франківської області належить на праві власності [PERSON] на підставі Державного Акту від 15.08.1997 року. Згідно технічної документації земельну ділянку загальною площею 0,5023 га було розділено на дві земельні ділянки площами 0,2471 га та 0,2500 га із кадастровими номерами 2625284301:02:002:0352 та 2625284301:02:002:0351. Відповідно до витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельних ділянок, власником цих земельних ділянок є померла [PERSON]. З відповіді приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу слідує, що позивачка являється спадкоємицею після смерті [PERSON], однак не може оформити право на спадкове майно у зв»язку з невідповідністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Із ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Враховуючи все вищевикладене, визнання позову відповідачем, те, що земельна ділянка площею 0,5023 га належала померлому [PERSON] та [PERSON] в рівних частках на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, спадкоємцем 1/2 частини даної земельної ділянки після смерті [PERSON] стала його дружина- позивачка по справі, а тому за нею слід визнати право власності на спірну земельну ділянку площею 0,2471 га для ведення особистого селянського господарства. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 1216-1223, 1225, 1233-1278 ЦК України,

Outcome: approved