Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом , в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла 29.02.2004 року в с. Білокоровичі Олевського району Житомирської області , а саме на жилий будинок з надвірними будовами , який знаходиться за адресою : вул. Першотравнева , 64 , в с. Білокоровичі Олевського району Житомирської області , мотивуючи свої вимоги тим , що небіжчиця за життя склала заповіт , яким заповідала , на випадок її смерті позивачці зазначений житловий будинок з надвірними будовами . Позивачка після смерті небіжчиці звернулася до нотаріуса Олевського районного нотаріального округу Житомирської області з заявою про прийняття спадщини , однак їй було відмовлено в оформлені спадщини у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно , інших спадкоємців на спадкове майно нема . Позивачка та представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав зазначених в позові і просять суд позов задовольнити в повному обсязі . Відповідач - Білокоровицька сільська рада Олевського району Житомирської області , в судове засідання не зявився та звернувся до суду з письмовою заявою про те , що позов визнає і просить суд розглянути справи у відсутності представника . Представник третьої особи - Реєстраційної служби Олевського районного управління юстиції в Житомирській області в судове засідання не зявився та звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи у відсутності представника та прийняття рішення судом згідно закону . Представник третьої особи Коростенського МБТІ Житомирської області в судове засідання не зявився та звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи у відсутності представника . Приймаючи до уваги викладене суд приходить до висновку про розгляд справи без участі представників третіх осіб . В судовому засіданні встановлено , що відповідно до довідки Білокоровицької сільської ради Олевського району № 1111 від 27.05.2015 року спадкодавцю належав жилий будинок розташований по вул. Першотравнева , 64 , в с. Білокоровичі Олевського району Житомирської області , який був побудований у 1970 році , крім того останній була виділена земельна ділянка для будівництва та обслуговування будинку в розмірі 0,43 га , що стверджується довідкою вище зазначеної сільської ради № 1112 від 27.05.2015 року ( а.с. 6 ) . Відповідно до довідки Білокоровицької сільської ради Олевського району № 1113 від 27.05.2015 року встановлено , що позивачка на день смерті проживала разом з небіжчицею в с. Білокоровичі Олевського району по вул. Першотравнева , 64 ( а.с.7 ) . 18.02.1997 року небіжчиця [PERSON] склала заповіт , який був посвідчений секретарем Білокоровицької сільській раді Олевського району Житомирської області , яким заповідала позивачці вище зазначений житловий будинок з надвірними будовами , що стверджується заповітом який є чинним і ніким не оспорювався ( а.с.8-9 ) . Відповідно до довідки заповіт не змінено і не скасовано, що стверджується відповідним записом на заповіті від 15.05.2012 року та засвідчено підписом і печаткою секретаря сільської ради ( а.с. 9 ) . Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла 29.02.2004 року в с. Білокоровичі Олевського району Житомирської області у віці 61 рік ( а.с.5 ) . Інші спадкоємці, крім позивачки відсутні , заборон і арешів за будинком не рахується , що стверджується витягом з Єдиного реєстру спадкових справ ( а.с 11 ) та витягом з Єдиного реєстру заповітів ( а.с.12 ) . Відповідно до довідки про внесення запису до Єдиного реєстру заповітів та спадкових справ зазначено , що вище зазначені відомості внесені до Єдиного реєстру заповітів 08.11.2004 року ( а.с. 13 ) . При звернені до державного нотаріуса Олевського районного нотаріального округу Житомирської області про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] позивачці було відмовлено із-за відсутності правовстановлюючих документів , які б стверджували належність нерухомого майна померлому спадкодавцю ( а.с. 14 ) . Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що дані правовідносини врегульовані ст.ст. 328, 392, 1216, 1223, ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України з яких убачається , що право власності набувається на підставах , що не заборонені законом , зокрема з правочинів. Власник майна може предявити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою , а також у разі втрати ним документа , який засвідчує його право власності. Спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті . Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її . Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи , що позивачка є спадкоємцем за заповітом і після смерті матері [PERSON] , зверталася до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом , але їй було відмовлено із-за відсутності правовстановлюючих документів , які б доводили належність даного будинку померлому спадкодавцю , інших спадкоємців , які претендують на спадщину судом не встановлено, заповіт є чинним , заборон про відчуження майна нема , тому суд вважає , що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню .

Outcome: approved