Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з відповідача аліменти на дитину [PERSON], [INFO],\~ в розмірі 2500 грн., щомісячно, посилаючись на те, що подружнє життя не склалось, збереження його неможливо тому, що вони мають несумісні характери, втратили почуття любові та кохання, в родині відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні відносини з відповідачем припинені. Просить після розірвання шлюбу залишити\~ їй шлюбне прізвище. Дитина знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. Позивачка в судовому засіданні на задоволенні позові наполягала, при цьому пояснила, що подружні стосунки з відповідачем припинені з 13.05.2017, вони проживають окремо. Причиною розпаду їх сімї стало несумісність характерів, у звязку з чим між ними виникають конфлікти, суперечки, відповідач безпідставно висловлює почуття ревнощі. Дитина бачить їх відношення і це негативно відображається на її психіки. Намірів поновлювати супружні стосунки вона не має, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки таке рішення вона прийняла вже остаточно. Спорів щодо виховання дитини у них не виникло, відповідач спілкується з дитиною та приймає участь у його вихованні. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач надає не систематично, а тому з урахуванням необхідних витрат просить стягнути аліменти в розмірі 2500 грн. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, при цьому пояснив, що він при можливості надає матеріальну допомогу на утримання сина. Але з урахуванням його майнового стану, він офіційно не працює, нерухомого майна, земельних ділянок не має, отримує дохід з вирощування на присадибній ділянці сільхозпродукції та її продажу на ринку, який складає від 2 до 4 тис. на місяць, має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1000 грн. Вимоги про розірвання шлюбу в судовому засіданні 20.10.2017 не визнав, при цьому пояснив, що бажає зберегти сімю та разом з позивачкою виховувати сина. В судовому засіданні 25.10.2017 проти розірвання шлюбу не заперечував, посилаючись на те, що до такого рішення прийшов після спілкування з позивачкою, яка не бажає поновлювати супружні стосунки. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні 20.10.2017 доводи відповідача підтримала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12.12.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Приазовського районного управління юстиції, Запорізької області, актовий запис № 06, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб /а.с.6/ Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. /а.с. 6-об./ Сторони припинили шлюбні відносини з 13.05.2017 у звязку з тим, що мають несумісні характери, між ними виникають конфлікти, суперечки, позивачка втратила почуття кохання, в родині відсутнє взаєморозуміння. Відповідно до вимог ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить\~ інтересам позивачки, а тому не вбачає законних підстав для надання строку для примирення сторонам та вважає необхідним розірвати шлюб між сторонами. Спорів про\~ розподіл майна та виховання дитини сторони не мають. Відповідно ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка\~ просить після розірвання шлюбу залишити\~ їй шлюбне прізвище. Крім того, на утриманні позивачки знаходиться неповнолітня дитина, відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Згідно ч. 2\~ст. 182 СК України\~ розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно із ч.1ст.191\~СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Вирішуючи питання про стягнення аліментів суд приймає до уваги матеріальне становище дитини та відповідача, відсутність у відповідача інших аліментних зобовязань, та вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн., щомісячно, але не меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: partial