Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Обгрунтовуючи свої вимоги, позивачка зазначає, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, який зареєстрований 04 листопада 2000 року відділом РАГС Дубенського районного управління юстиції, актовий запис №252. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони не зійшлися характерами та поглядами на життя, кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сім»ю, у зв»язку з чим між ними виникали суперечки та сварки. Шлюб між ними є лише формальним, так як відносини між нею та відповідачем тривалий час мають негативний характер. Продовжити такі відносини не бажає, так як переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечить її інтересам та інтересам її малолітньої дитини. Просить шлюб розірвати, дочку залишити проживати з нею. Позивачка в судове засідання не з»явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, підтримує позовні вимоги, просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання також не з»явився, хоча був повідомлений про час та дату розгляду справи у встановленому законом порядку, про що свідчить судова розписка. Клопотань чи заяв про відкладення справи слуханням до суду не надходило. Причина неявки відповідача суду не відома, а тому не може вважатися поважною. Дослідивши матеріали справи, заяви сторін, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 04 листопада 2000 року відділом РАГС Дубенського районного управління юстиції, актовий запис №252. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с.3-4). Сімейні відносини сторони не підтримують. У подружжя різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Позивачка категорично проти збереження шлюбу. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В порушення ст.60 ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення та доказу того, що між ним та позивачкою дійсно існують сімейні відносини, як між подружжям. Крім того, неявка відповідача в судове засідання свідчить про його небажання зберегти шлюб та сім»ю. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, суд позов задовольняє.

Outcome: approved