Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, який 20.09.2018 року представником позивачки було уточнено, та просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду - 16.07.2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що 12.03.2014 року вона уклала шлюбу з відповідачем по справі. Від даного шлюбу у сторін є малолітній син [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Через скрутне фінансове становище та через те, що відповідач відмовляється у добровільному порядку надавати допомогу, позивачка була змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Позивачка та її представник у судове засідання не з'явились, але представник позивачки надав до суду заяву, в якій уточнив позовні вимоги та просив справу розглядати у його відсутність, на задоволенні уточнених позовних вимог наполягав. Відповідач та його представник у судове засідання не з'явився, але від представника відповідача надійшла заява, в якій просила справу розглядати у її відсутність, уточненні позовні вимоги визнала у повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що 12 березня 2014 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №52, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12.03.2014 року (а.с.6). Від вказаного шлюбу у сторін є малолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.4), який проживає з матір`ю та знаходяться на її утриманні, відповідно до довідки Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області №2440 від 10.07.2018 року (а.с.7). Згідно вказаного вище свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком [PERSON]. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ) дитина, враховуючи її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. На підставі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одночасно, стаття 183 СК України зазначає - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати по справі. На підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved