Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що 16.02.2015 після смерті [PERSON] , який до смерті постійно проживав в с.Камені, Андрушівського району, Житомирської області, відкрилась спадщина на належне йому на день смерті майно. До складу спадкового майна на яке відкрилась спадщина після смерті [PERSON] належать зокрема земельні ділянки: площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] , та площею 0,13 га для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] , які були передані у власність [PERSON] на підставі рішення виконкому Каменівської сільської ради Андрушівського району від 08.09.1993 №23, та які після її смерті за життя відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України спадкував [PERSON] . Проведеними замірами вищевказаних спадкових земельних ділянок встановлено, що їх фактичні площі становлять: 0,25 га земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та 0,0364 га земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Будинок, що розташований на спадковій земельній ділянці в [ADDRESS] , не придатний для проживання у зв`язку з його руйнацією. Відповідачка є спадкоємцем після смерті [PERSON] , однак в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] вона не зверталася, в подальшому надіслала заяву до нотаріальної контори про те, що спадщину не прийняла та не претендує на неї. В обгрунтування позовних вимог позивачка вказала, що вона проживала без реєстрації однією сім`єю разом зі спадкодавцем [PERSON] по день його смерті в [ADDRESS] , вони вели спільне господарство та мали спільний бюджет. Крім того, у визначений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк з часу відкриття спадщини вона звернулася до Андрушівської державної нотаріальної контори Житомирської області із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . В позасудовому порядку позивачка не в змозі реалізувати свої спадкові права після смерті [PERSON] , а саме на вищевказані земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення особистого селянського господарства, оскільки вона не була зареєстрована за місцем проживання [PERSON] на день його смерті та не має можливості в позасудовому порядку підтвердити факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Крім того, ще однією перешкодою в реалізації позивачкою своїх спадкових прав після смерті [PERSON] є відсутність правовстановлюючих документів на вищезазначені спадкові земельні ділянки. Вказані документи не можуть бути виготовлені в силу ст.ст.26,\~346\~ч.1 п.11\~ЦК України\~у зв`язку зі смертю власника. Враховуючи вищезазначене, позивачка просить суд, встановити факт, що [PERSON] проживала однією сім`єю разом із [PERSON] не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] право власності, як на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] на: земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] , та земельну ділянку площею 0,0364 га для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] . Судовий збір з відповідачки просить не стягувати. Представник позивачки адвокат Гарастівський С.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести у її відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] зазначили, що [PERSON] тривалий час проживала разом з померлим [PERSON] в [ADDRESS] , вони були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство. Заслухавши думку представника позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно матеріалів справи, а саме копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.7). На день смерті [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] , та разом з нею був зареєстрований і постійно проживав її чоловік [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідками виданими виконавчим комітетом Каменівської сільської ради Андрушівського району Житомирської області від 20 липня 2020 року №212 та від 22 вересня 2020 року №260 (а.с.16,49). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй на день смерті майно, зокрема на земельні ділянки: площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] , та площею 0,13 га для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] , які були передані [PERSON] у приватну власність на підставі витягу з рішення виконкому Каменівської сільської ради від 08 вересня 1993 року №23 Про передачу у приватну власність земельних ділянок громадянам (а.с.18). За життя, а саме 02 листопада 2003 року [PERSON] був складений заповіт, посвідчений секретарем виконкому Каменівської сільської ради Андрушівського району Житомирської області Сторожук О.А., зареєстрований в реєстрі за №92, відповідно до положень якого спадкодавиця заповіла все належне їй на день смерті майно [PERSON] (а.с.17). Відповідно до повідомлення та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру наданих Андрушівською державною нотаріальною конторою Житомирської області вбачається, що спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилась (а.с.31,32). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Відповідачка є дочкою померлого [PERSON] , факт родинних відносин підтверджується копією свідоцтва про народження, та копією свідоцтва про укладення шлюбу відповідно до якого відповідачка змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.12). На день смерті [PERSON] був зареєстрований один в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Каменівської сільської ради Андрушівського району Житомирської області від 20 липня 2020 року №214 (а.с.15). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому на день смерті майно, зокрема на земельні ділянки: площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] , та площею 0,13 га для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] , які були передані у приватну власність [PERSON] на підставі витягу з рішення виконкому Каменівської сільської ради від 08 вересня 1993 року №23 Про передачу у приватну власність земельних ділянок громадянам, та які в подальшому після її смерті за життя відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України прийняв [PERSON] , оскільки постійно проживав разом зі спадкодавицею на час відкриття спадщини (а.с.16,18,49). Проведеними замірами вищевказаних спадкових земельних ділянок встановлено, що їх загальна фактична площа становить 0,2864 га, з яких: 0,25 га площа земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та 0,0364 га площа земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується план схемою земельної ділянки (а.с.19). Відповідно до довідки виданої виконкомом Каменівської сільської ради Андрушівського району Житомирської області від 20 липня 2020 року №211 вбачається, що в [ADDRESS] , рахується житловий будинок, який знаходиться в аварійному стані та непридатний для проживання (а.с.13). За життя, а саме 15 липня 2014 року, [PERSON] , був складений заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Андрушівського районного нотаріального округу Житомирської області Чистяковим А.О., зареєстрований в реєстрі за №576, відповідно до положень якого спадкодавець заповів все належне йому на день смерті майно, крім житлового будинку та земельної діялнки в [ADDRESS] , [PERSON] , 1953 року народження (а.с.40). Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Каменівської сільської ради Андрушівського району Житомирської області від 20 липня 2020 року №213 вбачається, що [PERSON] постійно проживала без реєстрації з 2010 року по 2015 рік разом з матір`ю [PERSON] , 1924 року народження, та її чоловіком [PERSON] , вони вели спільне господарство, [PERSON] здійснювала за ними догляд до їх смерті (а.с.14). Згідно копії спадкової справи №27/2015 заведеної до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що спадщину, яка відкрилась після його смерті прийняла [PERSON] , шляхом подачі відповідної заяви до Андрушівської державної нотаріальної контори Житомирської області. [PERSON] 09 жовтня 2015 року подала заяву приватному нотаріусу Криворізького міського нотаріального округу Ставніченко О.П. в якій зазначила, що у встановлені законодавством строки спадщину після смерті [PERSON] вона не прийняла, за продовженням строків для прийняття спадщини до суду звертатися не буде, на спадщину не претендує (а.с.31-41). В позасудовому порядку позивачка не в змозі реалізувати свої спадкові права після смерті [PERSON] , а саме на вищевказані земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення особистого селянського господарства, оскільки спадкодавцем за життя на них не були виготовлені відповідні правовстановлюючі документи, та не підтверджено факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, у зв`язку з чим нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, що підтверджується листом нотаріуса (а.с.20). \~\~ Зазначені обставини визнані відповідачкою, підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України. Пленум Верховного Суду України в п.2 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка і вразі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року. Пунктом 23 зазначеної вище Постанови роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. В ході розгляду справи судом встановлено, що інших спадкоємців, крім позивачки [PERSON] , які б прийняли спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] немає. Встановлення факту проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини необхідне позивачці для реалізації спадкових прав після смерті [PERSON] . При цьому, вказаний вище факт підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Каменівської сільської ради Андрушівського району Житомирської області від 20 липня 2020 року №213, поясненнями свідків та не заперечується відповідачкою. Відповідно до ч.1 ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно положень ст.1268 ЦК України,\~спадкоємець за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її.\~Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. \~Відповідно до\~ст.125\~ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. \~\~ Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивачка має право на спадкування майна спадкодавця [PERSON] , однак в позасудовому порядку позбавлена можливості його оформити, тому позов підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Outcome: approved