Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона [PERSON] (на час укладення шлюбу з відповідачем прізвище «[PERSON]») перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який 28.11.2008 року був розірваний, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблений відповідний актовий запис за № 132 від 28.11.2008 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Судацького міського управління юстиції Автономної республіки Крим. У шлюбі з відповідачем [PERSON] у них народився син - [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації народжень 11.01.2005 року зроблений відповідний актовий запис за № 10, та відділом реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області 15.04.2005 року видано свідоцтво про народження серії - [NUMBER]. Після розірвання шлюбу і до теперішнього часу, відповідач [PERSON] не надає дитині матеріальної допомоги, не відвідує його. І взагалі ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. У зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] не надавав матеріальної допомоги на утримання та виховання їхнього сина, вона [PERSON] в березні 2013 року звернулася до Октябрського районного суду м. Полтави з позовом до [PERSON] в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 700 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 22.07.2013 року, позовні вимоги були задоволені. Та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 20.03.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Після набрання рішення законної сили, та у зв'язку з тим, що відповідач добровільно аліменти не сплачував, нею [PERSON] 03.03.2014 року до ВДВС Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області було подано заяву про примусове виконання виконавчого листа № 554/3461/13-ц, виданого 05.02.2014 року на примусове виконання рішення районного суду м. Полтави від 22.07.2013 року. З моменту розірвання шлюбу і до цього часу відповідач не сплатив жодної копійки на утримання їхнього малолітнього сина, та взагалі не цікавиться його вихованням. На даний момент фактичне місце проживання відповідача не відомо, та з ним втрачено будь- який зв'язок. З останньої розмови з родичами відповідача, їй [PERSON] стало відомо, що відповідач [PERSON] виїхав на проживання до АР Крим, яка на даний час є окупованою територією та всілякі спроби знайти зв'язок з відповідачем закінчилися безрезультатно. Станом на 01.05.2014 року у відповідача виникла заборгованість по аліментам у розмірі 9048,38 грн. Таким чином, на сьогоднішній день вона [PERSON] єдина людина, для якої доля малолітнього [PERSON] не байдужа, син від народження проживає з нею, вона піклується про нього, займається його вихованням та лікуванням. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, та просить задовольнити позовні вимоги. Третя особа у судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, та просять задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання двічі не з'явився, про час розгляду справи своєчасно попереджений, що підтверджується оголошенням, заперечень не надіслав, у зв'язку з чим суд вважає згідно з ст. 169, 224 ЦПК України, справу розглянути у заочному провадженні за матеріалами справи. Дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, вислухавши пояснення сторін, показання свідків, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 141 СК України передбачено, що, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язку щодо дитини. Відповідно до ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Згідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов 'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України т п.16 постанову від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначив, що ухилення батьків від виконання своїх обов 'язків має місце,, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування., медичного догляду лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі. необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють Засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її зовнішнього світу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.10), копією рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 22.07.2013 року(а.с.13), актом обстеження умов проживання від 15.07.2015 року (а.с.15), розрахунком заборгованості по аліментам (а.с.22).

Outcome: approved