Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітній дитині в супроводі одного з батьків без зголи супроводу другого з батьків. Позовні вимоги мотивувала тим, що з відповідачем [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з 17.09.2005 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Рішенням Крюківського райсуду м.Кременчука від 28.08.2014 року стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі ј частки від доходів до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Крюківьского районного суд м.Кременчука від 18.01.2019 р. шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо. Дитина проживає з матір*ю. Позивачка має бажання тимчасово виїжджати з дитиною за кордон для оздоровлення. Для цього вона замовила в туристичному агентстві м.Києва путівку для відвідування теплої країни - Єгипет в період осінніх канікул дитини з 25.10.2019 року по 25.11. 2019рік., розраховуючи на отримання путівки в цьому періоді. Для виїзду дитини за кордон необхідно мати нотаріальний дозвіл відповідача, однак відповідач ухиляється від надання такого дозволу,не відповідає на телефонні дзвінки та СМС. Тому позивачка звернулася до суду та прохає суд дозволити тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька - відповідача по справі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Прохав їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині. Про час слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі в якому народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Крюківського райсуду м.Кременчука від 28.08.2014 року стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі ј частки від доходів до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Крюківьского районного суд м.Кременчука від 18.01.2019 р. шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо. Неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає разом із позивачкою - [PERSON] . Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Враховуючи викладене, а також те що для загального розвитку дитини та з метою її оздоровлення, позивачка має можливість вивезти сина на відпочинок за кордон, забезпечуючи відповідний належний рівень оздоровлення та проживання, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування за кордоном, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині. В частині стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачкою при сплаті судового збору та витрати на оплату правничої допомоги відмовити. На підставі викладеного та положень ст. 313 ЦК України, ст. 4 п. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст. ст. 150, 154 СК України, ст. ст. 4, 10, 76, 200, 247, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд ,-

Outcome: partial