Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, у якому порушує питання про поділ спільного сумісного майна подружжя [PERSON] та [PERSON] - гаражного боксу [ADDRESS] Свої вимоги мотивує тим, що вказане майно ними придбано за спільні кошти за час шлюбу на початку 2003 року. В цьому зв'язку просить визнати право власності по 1/2 частині цього майна за кожною із сторін, залишивши його в спільній частковій власності. Позивачка до суду не прибула, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача подав заяву про розгляд справи за його відсутності. У письмових запереченнях представник відповідача позов не визнав, зазначив, що спірний гараж у власність сторін не набуто, який належить на праві власності [PERSON] Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що сторони з 14 серпня 2002 року знаходилися в зареєстрованому шлюбу згідно свідоцтва про одруження. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 18 травня 2015 року шлюб між сторонами розірвано. Рішення суду 05 червня 2015 року набрало законної сили. Згідно довідки ГБК «Ветеран» від 01 квітня 2015 року [ADDRESS] належить [PERSON], який є членом товариства. В позові зазначено, що спірний гараж сторонами придбано у [PERSON] за час шлюбу за спільні кошти на початку 2003 року. Даний гараж останній побудував в 1994 року на виділеній йому земельній ділянці. Згідно свідоцтва про право власності на гараж від 10 липня 1995 року реєстровий №134, виданого на підставі рішення виконкому Вишгородської районної Ради народних депутатів №258 від 21 листопада 1991 року [PERSON] на праві власності належить гараж №б/н в ГБК «Ветеран». Згідно відомостей інвентаризаційної справи №139 [PERSON] належить гараж №б/н в ГБК «Ветеран», який збудовано в 1994 році. Згідно ст. 22 КпШС майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майно м. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Відповідно до вимог ст. 41 ЦК України 1963 року угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов'язків. Угоди можуть бути односторонніми і дво- або багатосторонніми (договори). Згідно ч. 1 ст. 42 ЦК України 1963 року угоди можуть укладатись усно або в письмовій формі (простій чи нотаріальній). Вказані норми закону були чинними на момент виникнення спірних правовідносин. Згідно ч. 1- 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. З поданих суду доказів стороною позивача не доведено, що подружжя набуло у власність у встановленому Законом порядку спірний гараж. Довідка кооперативу щодо належності гаражу особі не є правовстановлюючим документом і підтвердженням виникнення права власності у особи бути не може. Не надано суду також і доказів того, що свідоцтво про право власності на гараж на ім'я [PERSON] втратило свою юридичну силу, а відповідне право зареєстровано за новим власником. Отже, суду не подано належних, допустимих і достатніх доказів того, що у сторін в передбаченому Законом порядку виникло право власності на спірний гараж, яке могло б бути захищеним чи визнаним у суді. Посилання в позові щодо набуття у власність гаражу шляхом переоформлення членства в гаражному кооперативі, про набуття майна у власність свідчити не може, на вимогах Закону не ґрунтується й судом до уваги не приймається. За таких обставин вимоги позову про виникнення права власності на спірний гараж судом задоволені бути не можуть. З огляду на викладене, обставини позову на вимогах Закону та поданих доказах не ґрунтуються, є недоведеними. Порушених або невизнаних прав позивачки, які підлягають захистові в цій справі судом не встановлено, а тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed