Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом і просила розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 29.01.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Суворовського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис №29, та стягувати аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей - \~[PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], щомісячно по 1/2 частки з усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімального розміру для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду до повноліття сина [PERSON], а саме по 15.05.2019 року, а в подальшому у розмірі ? частини доходу відповідача до повноліття сина [PERSON], а саме по 09.07.2022 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за час спільного життя між ними виявилась невідповідність характерів, істотна відмінність у поглядах на сімейне життя, було відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено з грудня 2010 року і позивачка не має наміру їх поновлювати. Вона переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивачка повідомила, що діти проживають разом з нею, відповідач ухиляється від їх належного утримання в добровільному порядку У судове засідання позивачка подала заяву про підтримання заявлених позовних вимог і просила суд задовольнити позов, розглянувши справу за її відсутності, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, може заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до судового засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був своєчасно та належним чином сповіщений за його зареєстрованим місцем проживання, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, своєї думки щодо позову не висловив. За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні та наявних у справі матеріалів, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому \~29.01.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Суворовського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис №29. \~ Від спільного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. \~Сторони проживають окремо, припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства з грудня 2010 року і не мають наміру їх поновлювати, їх сім`я носить формальний характер. \~ Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. \~ За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, заява про розірвання шлюбу відповідає їх дійсному волевиявленню і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх дитини, і шлюб може бути розірваний. \~ В частині вимог про стягнення аліментів, встановлено, що неповнолітні діти проживають з позивачкою, відповідач матеріальну допомогу надає не регулярно, а тому вона змушена звернутись до суду. \~ Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1 ст.183 СК України, визначається судом. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1 ст.183 СК України, визначається судом. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, \~проживання їх \~окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. \~\~ Згідно ст.184 СК України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України та згідно ст.9 Закону України Про судовий збір, з відповідача підлягають судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. \~ Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. \~

Outcome: approved