Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 03 серпня 2016 року Новокаховським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем у них не склалося, сторони втратили почуття поваги та любові, разом не проживають, спільне господарство не ведеться. За таких підстав позивачка просить шлюб розірвати. Відновити її дівоче прізвище «Мезеніна». У судове засідання позивачка не з`явилася, в своїй письмовій заяві просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про розгляд справи повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи без його участі на адресу суду не надсилав. На підставі ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Крім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази по справі, встановивши нижчезазначені факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 03 серпня 2016 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю між ними немає, разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, позовні вимоги позивачки в цій частині підлягають задоволенню. При цьому задоволенню не підлягають заявлені вимоги щодо відновлення позивачці її дівочого прізвища «Мезеніна», оскільки, згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка, беручи шлюб з [PERSON] мала прізвище «Якобчук», то і відновити вона може лише його, а не «Мезеніна», як вказано в свідоцтві про її народження, проте, такої вимоги [PERSON] заявлено не було. На підставі ст.ст. 24, 114, ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial