Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що їй належить домогосподарство, що складається з житлового будинку загальною площею 44,6 кв.м., житловою площею 40,4 кв.м., літня кухня деревяна під літ. «Б», погреба під літ. п/г, сарай деревинний під літ «Г», навіс деревинний під літ. «Н», сарай деревинний під літ. «В», уборна під літ. «У» та забор дощатий, розташовані за адресою: [ADDRESS] та земельні ділянки загальною площею 0,50 га.: - для будівництва та обслуговування житлового будинку - 0,0500 га., та для ведення особистого підсобного господарства- 0,4500 га., за цією адресою. 15.11.2020 року, між [PERSON] , та [PERSON] , був укладений в простій письмовій формі договір купівліпродажу домогосподарства розташованого за адресою\~ [ADDRESS] ,\~та вище\~зазначених земельних\~ділянок. Ціна, за досягнутою між ними домовленістю, склала 16\~000 (шістнадцять тисяч) грн. Сторони узгодили між собою всі істотні умови договору, а саме: ціну цього домогосподарства, порядок оплати його вартості, порядок передачі майна, а також строки і умови нотаріального посвідчення вказаного договору купівлі-продажу. Подальшу реєстрацію цього договору купівлі продажу житлового будинку разом із господарськими спорудами та відповідними земельними ділянками, вони домовилися провести до 31.12.2020 року. Після проведення всіх вказаних узгоджень по даному договору, [PERSON] , передала [PERSON] , правовстановлюючі документи на будинок та земельні ділянки, а вона, в свою чергу, передала їй обумовлену їхнім договором купівлі- продажу суму за належне майно в розмірі 16 000 (шістнадцять тисяч) грн., що підтверджується відповідною письмовою розпискою. Станом на теперішній час у позивачки виникла необхідність розпорядитися належним їй майном, проте вона не може цього зробити, оскільки договір купівлі продажу не посвідчений нотаріально, та не відповідає вимогам закону. А сама відповідачка ухиляється від узятих на себе зобов`язань, щодо переоформлення майна проданого на підставі договору купівлі-продажу. Разом з тим [PERSON] , не може в повній мірі реалізувати своє право власності на вище зазначене нерухоме майно та оформити його відповідно до закону. Тому [PERSON] , просила визнати дійсним договір купівлі-продажу зазначеного майна та визнати за нею на нього право власності. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. В наданих заявах просили справу розглянути без їх участі. При цьому позивачка вказала, що свої вимоги підтримує в повному обсязі, відповідачка проти задоволення позову не заперечили. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні було встановлено наступне. Згідно договору купівлі-продажу, укладеного 15.11.2020 року в простій формі [PERSON] , продала, а позивачка придбала майно, яке складається з житлового будинку загальною площею 44,6 кв.м., житловою площею 40,4 кв.м., літня кухня деревяна під літ. «Б», погреба під літ. п/г, сарай деревинний під літ «Г», навіс деревинний під літ. «Н», сарай деревинний під літ. «В», та уборна під літ. «У» та забор дощатий за адресою [ADDRESS] та земельні ділянки загальною площею 0,50 га.: - для будівництва та обслуговування житлового будинку - 0,0500 га., та для ведення особистого підсобного господарства- 0,4500 га., що стверджується письмовою розпискою про отримання [PERSON] , від позивача грошових коштів за продане майно. Таким чином сторони узгодили всі істотні умови договору купівлі-продажу та відбулась передача майна. Позивачка посилається на те, що станом на теперішній час у неї виникла необхідність розпорядитися належним їй майном, проте вона не може цього зробити, оскільки договір купівлі продажу не посвідчений нотаріально, та не відповідає вимогам закону, а [PERSON] , ухиляється від взятих на себе зобов`язань, щодо оформлення вище зазначеного майна відповідно до закону. У відповідності зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У відповідності зі ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004р. N952-IV встановлено, що речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом. Частною 1. ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі і право власності на нерухоме майно. Згідно з ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. У відповідності зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Оскільки сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу, позивачка зі свого боку виконала взяті на себе зобов`язання, сплативши вартість придбаного майна та прийняла його у своє володіння і обидві сторони вчинили взаємні дії для настання юридично значимих наслідків, що підтверджується зібраними доказами, суд приходить до висновку, що наявні всі передумови для застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України та визнання за [PERSON] , права власності на спірне майно.

Outcome: approved