Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вона має спільного сина [PERSON], [INFO]. Оскільки батько дитини у добровільному порядку не виконує свої зобов'язання щодо її утримання, позивачка просила суд стягнути аліменти на утримання сина в розмірі ? частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіванні проти позову не заперечував, пояснивши, що згоден сплачувати аліменти на утримання сина згідно вимог закону. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO]. (копія свідоцтва про народження [NUMBER], а.с.3), який фактично проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні, чого у судовому засіданні відповідач не заперечував. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, кожен з батьків дитини зобов'язаний брати участь у її матеріальному утриманні, що прямо передбачено чинним законодавством. Згідно вимог ч.3 ст.181 СК України кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини у частці від заробітку відповідача. Відповідно до вимог ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Частиною 1 статті 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника податків інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як визначено ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Отже, враховуючи стан здоров'я дитини та сторін, відсутність у відповідача на утриманні неповнолітніх дітей або непрацездатних осіб, визнання відповідачем позову, а також інші обставини, які мають істотне значення у справі, суд позов задовольняє, визначаючи розмір аліментів у частці від його доходу відповідно до вимог ст.183 СК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved