overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом про зміну розміру аліментів, що стягуються з відповідача [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що рішенням Хустського районного суду від 12.07.2010 року відповідача було зобов`язано сплачувати аліменти на утримання їхньої неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 300 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття. На даний час визначена судом сума аліментів, що стягуються з відповідача, є незначною, у звязку з чим позивачка не в змозі належно утримувати доньку. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти для утримання дитини. У судове засідання позивачка [PERSON] подала заяву, згідно якої просила суд розглядати справу у її відсутності. Крім того [PERSON]В уточнила позовні вимоги в порядку ст. 31 ЦПК України та просить постановити рішення про стягнення з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] аліментів у розмірі 600 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає і згідний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 600 гривень щомісячно. Згідно з ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. За таких підстав позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та інтересам інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом про зміну розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позові посилається, що згідно заочного рішення Путильського районного суду Чернівецької області від 22 квітня 2009 року відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на її користь на утримання сина [PERSON],[INFO] в розмірі ЗО % прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку. Позивачка просить суд змінити розмір стягуваних аліментів, мотивуючи тим, що пройшло подорожчання всього необхідного для утримання дитини, зросла заробітна плата та значно виросли ціни. Син підріс, та на його утримання позивачка сплачує більше коштів. Як батько дитини, відповідач повинен належно піклуватися про сина та забезпечувати його. Позивачка просить змінити розмір стягуваних аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі по 750 гривень щомісячно до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але направив на позовну заяву заперечення, в якій просить позов задовільнити частково і згідний сплачувати аліменти в розмірі 500 гри. Заслухавши позивачку, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково. В судовому засіданні було встановлено, що від подружнього життя у сторін народився син [PERSON], [INFO] і згідно заочного рішення Путильського районного суду Чернівецької області від 22 квітня 2009 року відповідач сплачує на утримання сина аліменти в розмірі ЗО % прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення ним повноліття. Виходячи з вимог ч.І ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. За час, що пройшов з 2009 року змінилися матеріальні умови проживання позивачки, син підріс, ходить до школи, витрати на його утримання збільшилися. Виходячи з цього, суд виходить з того, що із відповідача слід змінити розмір стягнення аліментів і стягувати з нього аліменти в твердій грошовій суммі на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 500 гри. щомісячно до досягнення повноліття. Судові витрати еуд покладає на відповідача, зважаючи на те, що з позивачкою проживає неповнолітня дитина.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом про надання їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON]. Дане мотивовано тим, що після смерті матері залишилось спадкове майно та вона як єдиний спадкоємець за законом має право на спадкування майна після померлої матері. Однак в оформленні спадщини на спадкове майно, що залишилося після смерті матері [PERSON] позивачці нотаріальною конторою було відмовлено, тому що останньою був пропущений 6 місячний термін на прийняття спадщини. У суді позивачка підтримала свої вимоги, просила суд надати їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], як спадкоємцю за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті матері, мотивуючи тим, що нотаріальною конторою їй було відмовлено в прийнятті спадщини через пропуск 6 місячного терміну на прийняття спадщини. Представник відповідача в судове засідання не з,явився, причин не явки суду не надано. Позивач наполягає на розгляді справи у відсутність представника відповідача. Вислухавши думку позивача, ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає можливим розгляд справи у відсутність представника відповідача, на підставі наданих матеріалів та доказів, вважаючи їх достатніми для прийняття рішення по суті. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, давши їм оцінку в сукупності, суд прийшов до думки, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Так судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть, виданого Львівською сільською радою Бериславського району Херсонської області, [PERSON] померла [INFO] року?, актовий запис №7. Згідно свідоцтва про народження позивачка є дочкою померлої [PERSON] та дівоче призвіще якої згідно свідоцтва про укладення шлюбу змінене на [PERSON] Таким чином позивачка як дочка має право за законом наслідувати майно після смерті своєї матері [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом про продовження терміну прийняття спадщини,стверджуючи,що 16.12.2014 року померла її мати [PERSON] Іванівна.Після її смерті залишилось спадкове майно,а саме домоволодіння в с.Томашівці по вул.Миру,36 Калуського району,Івано-Франківської області та земельні ділянки. 08.10.1999 року спадкодавиця посвідчила заповіт яким все своє майно заповіла позивачці та її брату [PERSON],який відмовився приймати спадщину.Вона звернулась в державну ноторіальну контору з проханням оформити спадщину після смерті матері,але їй відмовили,мотивуючитим,що вона пропустила термін звернення. Вона не зверталась в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини,так як ,оскільки не була обізнана про наявність спадкового майна та заповіту . Важає,що строк звернення пропустила з поважних причин просить суд, винести рішення, яким продовжити термін для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері. В судове засідання представник позивачки не зявилася ,однак подала суду заяву у якій вказала,що позов підтримує та просить розглядати справу у їх відсутності. Відповідачі в судове засідання не зявилися, однак подали суду заяви в яких вказали, що позов визнають та просять справу заслухати у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Згідно ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні позивачка являється дочкою померлої [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.10). 16.12.2014 року мати позивачки [PERSON] померла ,про що стверджує копія свідоцтва про смерть (а.с.7). Відповідно до повідомлення Калуської державної нотаріальної контори від 02.12.2015 р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск строку на подання заяви про прийняття спадщини (а.с.6). Згідно заповіту 08.10.1999 року спадкодавиця все своє майно заповіла позивачці та її брату [PERSON] (а.с.15). В судовому засіданні встановлено, що позивачка прийняла спадщину, оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном з часу смерті дочки. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, а тому їй слід визначити додотковий строк для прийняття спадщини три місяці. На підставі викладеного, ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом про продовження терміну прийняття спадщини,стверджуючи,що 25.05.2015 року померла [PERSON],яка склала на її користь заповіт. Після її смерті залишилось спадкове майно. Вона звернулася в ноторіальну контору з проханням оформити спадщину після смерті [PERSON],але їй відмовили,мотивуючитим,що вона пропустила термін звернення про прийняття спадщини. Вона не зверталася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини через те ,що їй не було нічого відомо про наявність заповіту. Важає,що строк звернення пропустила з поважних причин просить суд, винести рішення, яким продовжити термін для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. В судове засідання позивачка не зявилася ,однак подала суду заяву у якій вказала,що позов підтримує та просить розглядати справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, однак подав суду заяву в якій вказав, що позов визнає та просить справу заслухати у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Згідно ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла 25.05.2015 року (а.с.3 ). Відповідно до заповіту просвідченого12.02.1988 року [PERSON] все своє майно заповіла позивачці (а.с.4). Відповідно до повідомлення Калуської районної державної нотаріальної контори від 30.06.2016 р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск строку на подання заяви про прийняття спадщини (а.с.9). В судовому засіданні встановлено, що позивачка прийняла спадщину, оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном з часу смерті [PERSON] За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, а тому їй слід визначити додатковий строк для прийняття спадщини три місяці. На підставі викладеного, ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом про продовження терміну прийняття спадщини,стверджуючи,що [INFO] року померла її мати [PERSON].Після її смерті залишилось спадкове майно,а саме земельна частка (пай) в розмірі 7.614 в умовних кадастрових гектарах та площею 4,9723 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вона звернулась в державну ноторіальну контору з проханням оформити спадщину після смерті матері,але їй відмовили,мотивуючитим,що вона пропустила термін звернення. Вона не зверталась в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини через загострення хвороби,а саме перебуває на «Д» обліку з діагнозом - дифузивний кардіосклероз,дифузивний остеопороз колінних суглобів,остеохондроз,внаслідок чого вона частково втратила рухливість і не могла самостійно пересуватись . Важає,що строк звернення пропустила з поважних причин просить суд, винести рішення, яким продовжити термін для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері. В судове засідання представник позивачки [PERSON] не зявилася ,однак подала суду заяву у якій вказала,що позов підтримує та просить його задоволити розглядати справу у їх відсутності. Відповідачі [PERSON],[PERSON] в судове засідання не з'явилися, однак подали суду заяви в яких вказали, що позов визнають та просить справу заслухати у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Згідно ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні позивачка являється дочкою померлої [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). [INFO] року мати позивачки [PERSON] померла ,про що стверджує копія свідоцтва про смерть (а.с.5). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно,а саме земельна частка (пай) в розмірі 7.614 в умовних кадастрових гектарах та площею 4,9723 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.15,19). Відповідно до повідомлення Калуської державної нотаріальної контори від 22.05.2014 р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск строку на подання заяви про прийняття спадщини (а.с.20). Згідно з медичною довідкою від 03.06.2014 р. перебуває на «Д» обліку з діагнозом - дифузивний кардіосклероз,дифузивний остеопороз колінних суглобів,остеохондроз (а.с.12). В судовому засіданні встановлено, що позивачка внаслідок вищевказаних захворювань частково втратила рухливість і не може самостійно пересуватись . За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, а тому їй слід визначити додотковий строк для прийняття спадщини - три місяці. На підставі викладеного, ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. В своїй заяві вона вказала, що з відповідачем зареєструвала шлюб у Ленінському відділі Загсу м. Харкова, актовий запис № 316. Від спільного шлюбу є неповнолітній син. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя. Шлюбно-сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Сохацька», які існувало до реєстрації шлюбу. У судове засідання сторони не з'явилися, написали заяву з проханням слухати справу за їх відсутності. Суд, вислухавши думку сторін, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки сторони не проживають однією родиною, спільного бюджету не мають, не ведуть загального спільного господарства. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд уважає, що родина існує формально, що розпалася вона остаточно й відновленню не підлягає. Майнових претензій друг до друга сторони не мають. Суд вважає за необхідне судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу до відповідача. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з 24 жовтня 2009 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходжень у поглядах на сімейне життя та ведення домашнього господарства, почуття любові та поваги один до одного більше не відчувають, припинили подружні відносини, проживають окремо. Подальше спільне життя і збереження родини вважає неможливим. Просить розірвати між ними зареєстрований шлюб. В судове засідання сторони не з`явились, в поданій до суду заяві позивачка заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити та розглянути справу у її відсутність. Відповідач в поданій до суду заяві позов визнав, проти його задоволення не заперечував та просив розглянути справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов, у силу ст.ст.104-107 Сімейного Кодексу України, підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 24 жовтня 2009 року в Жовтневому відділ РАЦС Дніпропетровського МУЮ, актовий запис №987. Від даного шлюбу сторони мають\\~ \\~неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 10 липня 2013 року Бабушкінським відділом РАЦС Дніпропетровського МУЮ, актовий запис №857. Сторони припинили подружні відносини через відсутність взаєморозуміння, розходжень у поглядах на сімейне життя та ведення домашнього господарства, почуття любові та поваги один до одного більше не відчувають, припинили подружні відносини, спільне господарство сторони не ведуть, проживають окремо, питання про поділ майна буде вирішуватись в окремому провадженні. При таких обставинах, суд вважає, що причини які, спонукали позивачку наполягати на позові, обґрунтуванні, подальше життя сторін, як подружжя, і збереження родини стали неможливими, тому їх шлюб необхідно розірвати. Крім цього на підставі ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача оплачені ним при подачі позову судові витрати у вигляді судового збору, у розмірі 243грн.60коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, в якому зазначила, що вони зареєстрували шлюб 28.12.2009 року у виконкомі Осмолодської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області. Від даного шлюбу дітей, а також спільного майна, що підлягає поділу, у них немає. Їхній шлюб виявився невдалим, оскільки в них різні погляди на сімейне життя та обов»язки, а також відсутні спільні інтереси. З 2012 року вони проживають окремо і жодних відносин не підтримують. Вважає, що їхні з відповідачем сімейні відносини носять формальний характер, в зв»язку з чим звернулася в суд з даним позовом. В судове засідання позивачка не з»явилася, подала письмову заяву, в якій вказала, що в зв»язку з хворобою не може з»явитися в судове засідання та просить розглянути справу в її відсутності, позов підтримує повністю та просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем, оскільки він існує тільки формально. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився та не повідомив про причини своєї неявки, хоч був належно повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про направлення йому рекомендованого поштового відправлення. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що дану справу слід розглянути в порядку заочного провадження і заявлений позов належить до задоволення, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 112 ч.2 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Свідоцтво про одруження серії [NUMBER] повторно видане 07.04.2015 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Рожнятівського районного управління юстиції Івано-Франківської області (а.с. 4), підтверджує, що сторони по справі 28 грудня 2009 року зареєстрували шлюб у виконкомі Осмолодської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 9. Судом встановлено, що дітей від цього шлюбу, а також спільного майна в сторін немає. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, оскільки у них виявилися різні погляди на сімейне життя та обов'язки, що привело до припинення сімейних відносин та розпаду їхньої сім»ї. Сторони в шлюбі вони прожили не тривалий час, з 2012 року проживають окремо та жодних відносин не підтримують, позивачка зберегти сім»ю не бажає, вказуючи, що їхній шлюб є тільки формальним. За таких обставинах суд вважає за необхідне позов задоволити, укладений між [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвати, прізвище дружини після розірвання шлюбу не змінювати. На підставі викладеного, ст.ст. 105,109,110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем з тих підстав, що вони разом прожили нетривалий час і не змогли створити міцної сім»ї. Дітей від даного шлюбу в них немає, спільних інтересів також немає, сім»ю вони створити не змогли, шлюб носить тільки формальний характер, а тому вважає його збереження недоцільним, в зв»язку з чим звернулася в суд з даним позовом. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю, зіславшись на вищевикладені обставини. При цьому додатково пояснила, що вони з відповідачем прожили в шлюбі тільки 5 місяців і вже більше року проживають окремо, жодних відносин не підтримують та не спілкуються, дітей і спільного майна також не мають. Вважає збереження шлюбу недоцільним і категорично наполягає на його розірванні. Тому просить суд не надавати їм термін для примирення, укладений з відповідачем шлюб розірвати, змінити її прізвище на дошлюбне та всі витрати по справі покласти на відповідача. Відповідач в судове засідання на повторний виклик не з»явився та про причини своєї неявки не повідомив, хоч був належно повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про направлення йому рекомендованих поштових відправлень. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що дану справу слід розглянути в порядку заочного провадження і заявлений позов належить до задоволення, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 112 ч.2 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 14.09.2013 року (а.с. 3) підтверджує, що сторони по справі 14 вересня 2013 року зареєстрували шлюб у відділі ДРАЦС по місту Калушу реєстраційної служби Калуського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківської області, актовий запис № 375. Судом встановлено, що дітей від цього шлюбу, а також спільного майна в сторін немає. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, оскільки у них виявилися різні погляди на сімейне життя та обов'язки, що привело до припинення сімейних відносин та розпаду їхньої сім»ї. Сторони в шлюбі вони прожили тільки 5 місяців, після чого вже більше року проживають окремо, жодних відносин не підтримують, позивачка зберегти сім»ю не бажає та категорично наполягає на розлученні. За таких обставинах суд вважає за необхідне позов задоволити, укладений між [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвати, прізвище дружини після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне «[PERSON]». Питання судових витрат суд вирішує згідно зі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 105,109,110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved