Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з цим позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона народилась 15.19.1961 в с.Жаркуль Чистопольського району Кокчетавської області, її родове прізвище було [PERSON], після укладення шлюбу прізвище змінила на [PERSON]. Батьками позивачки є [PERSON] та [PERSON]. Батьки проживали у власному житловому будинку №2 по вул. Центральній в с. Верхолісся Корюківського району Чернігівської області, позивачка проживала разом з батьками. За життя батьки були членами місцевого колективного господарства «Україна» с. Олександрівка Корюківського району Чернігівської області, під час розпаювання якого вони були включені до списку осіб, які мають право на майновий та земельний паї даного господарства. Батьки за життя отримали сертифікати про право на земельну частку (пай) та свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП. 17.05.1999 року померла мати позивачки, її майно успадкував її чоловік, отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого успадкував право на майновий пай та право на земельну частку (пай) померлої та став власником земельної ділянки і отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН №054581 площею 3.14 га. 05.12.2015 помер батько позивачки. Після смерті батька відкрилась спадщина, яка складається з вищевказаної земельної ділянки, власником якої він був на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №054581. При житті батько розпорядився своїм майном та склав заповіт на користь позивачки. Позивачка прийняла спадщину після померлого батька у встановленому законом порядку Для оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно вона звернулась до Корюківської держнотконтори. Однак за відсутності оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку, нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на успадковану земельну ділянку та для вирішення спірного питання порадила звернутися до суду. Позивачка просить визнати за нею, [PERSON], [INFO], уродженкою [INFO], право власності на спадкове майно, що належить спадкодавцю, [PERSON], померлому 05 грудня 2015 року у віці 83 роки, а саме визнати за нею право власності на земельну ділянку кадастровий номер 7422480500:04:003:0005 площа 3.14 га призначеної для ведення особистого селянського господарства розташованої с. Олександрівка [PERSON] сільської ради Корюківського району Чернігівської області, що належить померлому [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЧН №054581. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просить суд задовольнити позов. Судові витрати просить суд залишити за нею. Представник відповідача [PERSON] сільської ради, в судове засідання не зявився звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі, не заперечує проти задоволення вимог позивача. Третя особа, представник Корюківської державної нотаріальної контори, в судове засідання не зявилася, в матеріалах справи є її заява, в якій вона просить справу розглянути без її участі, у вирішенні позову повністю покладається на розсуд суду. Також повідомили, що 29 лютого 2016 року заведена спадкова справа №55/2016 на майно [PERSON], померлого 05 грудня 2015 року. З заявами про прийняття спадшищи звернулись позивачка [PERSON] та [PERSON]. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане 10 серпня 2016 року за реєстровим №1169. В засідання учасники процесу не зявились, будучи належним чином повідомленими, що не перешкоджає слуханню спірного питання відповідно до вимог ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити за наступних підстав. По справі встановлено, що позивачка народилась 15.19.1961 в с.Жаркуль Чистопольського району Кокчетавської області, її родове прізвище було [PERSON], після укладення шлюбу прізвище змінила на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу І-ЕЛ №464728 виданим 04 серпня 1984 року відділом ЗАГС Корюківського райвиконкому Чернігівської області. Батьками позивачки є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження ІІІ-ФЮ №758860 виданим 24 жовтня 1961 року Жаркульською сільською радою Чистопольського району Кокчетавської області. Батьки проживали у власному житловому будинку №2 по вул. Центральній в с. Верхолісся Корюківського району Чернігівської області, позивачка проживала разом з батьками. За життя батьки були членами місцевого колективного господарства «Україна» с. Олександрівка Корюківського району Чернігівської області, під час розпаювання якого вони були включені до списку осіб, які мають право на майновий та земельний паї даного господарства. Батьки за життя отримали сертифікати про право на земельну частку (пай) та свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП. 17.05.1999 року померла мати позивачки, її майно успадкував її чоловік, отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого успадкував право на майновий пай та право на земельну частку (пай) померлої та став власником земельної ділянки і отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН №054581 площею 3.14 га. 05.12.2015 помер батько позивачки, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ №263818 виданого 07 грудня 2015 року [PERSON] сільською радою Корюківського району Чернігівської області. Після смерті батька відкрилась спадщина, яка складається з вищевказаної успадкованої земельної ділянки, власником якої він був на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №054581. При житті батько розпорядився своїм майном та склав заповіт на користь позивачки, який посвідчений [PERSON] сільською радою Корюківського району Чернігівської області 28 вересня 2015 року. В даному заповіті батько заповідав позивачці вищевказану земельну ділянку. Інших спадкоємців на дану земельну ділянку у померлого не має. Позивачка прийняла спадщину після померлого батька у встановленому законом порядку Для оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно вона звернулась до Корюківської держнотконтори з відповідною заявою. Була відкрита спадкова справа №58643388, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №43104442 виданим Корюківською держнотконторою 29.02.2016. Крім того позивачка на день смерті батька проживала разом з ним, що підтверджується довідкою сільської ради. Однак за відсутності оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку, нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на успадковану земельну ділянку та для вирішення спірного питання порадила звернутися до суду. Позивачка має лише копію державного акту на право власності на земельну ділянку, оригіналу в документах покійного батька позивачка не знайшла. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений Постановою КМУ від 06.05.2009 року №439. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та обєднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року, передбачено вилучення державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого відбувся перехід права власності, із справ нотаріальної контори, проставляння відмітки про перехід права власності на неї, та доручення державного акту на право власності на землю до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності. Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна. Відповідно до п.4.11 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 року №325, зареєстрованим в Мінюсті України 06.08.2009 року за №735/16751, із змінами згідно з наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 30.08.2010 року №631, новий державний акт в замін зіпсованого, втраченого (пошкодженого) видається також спадкоємцю на запит нотаріуса щодо витребування документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій, відповідно до ст. 4 ЗУ «Про нотаріат». Дана інструкція втратила чинність відповідно до наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 09.09.2013 року №537 «Про визнання такими, що втратили чинність, наказів Держкомзему від 22 червня 2009 року №325 та від 30.08.2010 року №631», тому фактично отримання дублікату державного акту на спадкодавця для оформлення спадщини на сьогодні є незаконним. Вся реєстрація прав власності відбувається за заявниць ким принципом при безпосередньому зверненні ч через представника (за довіреністю) до реєструючого органу, що діє відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Склалася така ситуація, що позивачка не має можливості здійснити оформлення та реєстрацію свого права власності на успадковану земельну ділянку, оскільки оригінал державного акту на вказану земельну ділянку втрачений та відновлення його не можливе. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст. 1225 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Так як нотаріус не може видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається з земельних ділянок, позивачка змушена звернутися до суду. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин позов є законним, обґрунтованим і підтвердженим відповідними доказами і тому підлягає задоволенню. Так як позивачка не наполягає на стягненні з відповідача судового збору, тому судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду слід залишити за позивачем.

Outcome: approved