Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. В обгрунтування вимог позивачка посилалася на те, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 20 травня 2016 року. Від шлюбу має неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], батьком якого є відповідач. Після припинення фактичних шлюбних відносин з 6 липня 2018 року, відповідач нерегулярно надає допомогу на утримання дитини, таким чином, просила стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000,00 гривень та стягнути додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 1 000,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, оскільки вона самостійно не має можливості надати дитині необхідне і достатнє утримання. Відповідач вимоги позову визнав частково та зазначив, що в частині стягнення аліментів може надавати допомогу в розмірі 1 500,00 гривень, оскільки він має постійний дохід та його заробітна плата за місяць складає 5\~584,50 грн., а також зазначив, що він приймає участь в утриманні дитини. В задоволенні позову в частині стягнення додаткових витрат на утримання дитини просить відмовити, посилаючись на те, що дитина здорова, а витрати на харчування, одяг тощо не є особливими обставинами для стягнення таких витрат. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.05.2016 року (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). З 6 липня 2018 року подружжя припинили фактичні шлюбні відносини та спільно не проживають. Дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач нерегулярно надає допомогу на утримання сина. Також встановив, що відповідач має постійне місце роботи, працює теслею в КУ «Одеський обласний онкологічний диспансер» та отримує заробітну плату в розмірі 5\~584,50 грн. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України визначено, що при визначені розміру аліментів суд враховує:\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В силу частин 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивачки підлягають задоволенню частково. Визначаючи розмір аліментів, суд приймає до уваги вимоги ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» щодо встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку який батьки зобовязані забезпечити дитині. З урахуванням обставин, що мають істотне значення, а саме стану здоровя батька та матері дитини, матеріального становища платника, та враховуючи те, що мінімальний рекомендований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину становить\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку (ч.2 ст. 182 СК України) суд приходить до висновку, що розмір аліментів на утримання дитини, який підлягає стягненню з відповідача має становити 2 000,00грн., що узгоджується з приписами ч.3 ст. 182 СК України, а саме можливість батька надавати допомогу в зазначеному розмірі. Можливість відповідача сплачувати аліменти у визначеній позивачкою сумі (3\~000,00 грн.) належними доказами не підтверджено. Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже передумовою стягнення додаткових витрат на утримання дитини є розвиток здібностей дитини, її хвороба, каліцтво тощо (ст. 185 СК України). Суд не приймає до уваги посилання позивачки про відвідування дитиною приватного дитячого садка, оскільки жодного доказу про його відвідування та оплату за його відвідування позивачкою не надано. Крім того, відповідно до довідки КУ «Дитяча міська поліклініка №2» [PERSON] здоровий та на диспансерному обліку не значиться (а.с.27). Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивачки про стягнення додаткових витрат на утримання дитини задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про стягнення аліментів, допускає негайне його виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн 80 коп. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 191 СК України,

Outcome: partial