Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовними вимогами до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини обґрунтовуючи їх тим, що з 06.09.2008 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі, від вказаного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що шлюб з відповідачем не склався через різні погляди на життя, внаслідок чого почали виникати сварки та непорозуміння, що призвело до втрати поваги та взаєморозуміння між сторонами. Позивачка зазначає, що примирення між нею та відповідачем не можливе, а збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Також позивачка просить вирішити питання про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання малолітнього сина. В судове засідання позивачка не зявилась, до суду від неї надійшла заява в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від нього до суду надійшла заява в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечив проти їх задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За змістом ст. 112 цього Кодексу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 3 ст. 181 за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що 06.09.2008 року між позивачкою та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бобринецького районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №58 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], копія свідоцтва про народження серії 1-ОЛ № 087805 виданого 03.12.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бобринецького районного управління юстиції Кіровоградської області (а.с. 7). Оскільки шлюбні стосунки між сторонами припинилися з серпня 2016 року і їх відновлення суперечить інтересам позивачки та відповідача, сторони не примирилися, суд враховуючи викладені обставини справи та те що відповідач визнав позов повністю і його визнання прийняте судом, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги, щодо розірвання шлюбу підлягають повному задоволенню, також підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки сплачені нею та документально підтвердженні судові витрати в загальній сумі 640 грн., та судовий збір на користь держави в сумі 640 грн.

Outcome: approved