Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй на день смерті майно, зокрема на земельні ділянки: площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та площею 0,3500 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в [ADDRESS] , та які були передані [PERSON] у приватну власність на підставі рішення виконавчого комітету Бровківської сільської ради від 01 червня 1994 року. Позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , та прийняла спадщину, оскільки на день смерті спадкодавиці проживала разом з нею за однією адресою. Інших спадкоємців немає. Однак, в позасудовому порядку позивачка невзмозі в повному обсязі реалізувати свої спадкові права після смерті [PERSON] , а саме на вищевказані спадкові земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення особистого селянського господарства, оскільки спадкодавицею за життя на них не були виготовлені відповідні правовстановлюючі документи, що стало підставою відмови нотаріуса у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом. Вказані документи не можуть бути виготовлені в силу ст.ст.\~26,\~346\~ч.1 п.11\~ЦК України\~у зв`язку зі смертю власника. Враховуючи вищезазначене, позивачка просить суд, визнати за нею, [PERSON] право власності на земельні ділянки: площею 0,2500 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, та площею 0,3500 га для ведення особистого селянського господарства, розташовані в [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивачка та її представник адвокат Пилипчук Д.І. в підготовче судове засідання не з`явилися, надіслали на адресу суду заяви в яких розгляд справи просять провести у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, позов просять задовольнити. Представник відповідача Бровківської сільської ради в підготовче судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести у його відсутність, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. У відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про смерть вбачається, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.3). На день смерті [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та разом з померлою була зареєстрована її невістка [PERSON] , що підтверджується довідкою виданою Бровківською сільською радою Андрушівського району Житомирської області №612 від 27.08.2019 (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй на день смерті майно, зокрема на земельні ділянки загальною площею 0,6000 га, з яких: земельна ділянка площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та земельна ділянка площею 0,3500 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , та які були передані спадкодавиці [PERSON] у приватну власність на підставі виписки з рішення 14 сесії 21 скликання Бровківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області від 01 червня 1994 року Про передачу у приватну власність земельних ділянок (а.с.6). Проведеними замірами вищевказаних земельних ділянок встановлено, що їх загальна фактична площа становить 0,6000 га, з яких: 0,2500 га площа земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та 0,3500 га площа земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується план - схемою земельних ділянок (а.с.5). Згідно виписки з облікової картки об`єкта по господарського обліку на 2016-2020 роки та копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами вбачається, що житловий будинок розташований в [ADDRESS] , рахується за [PERSON] (а.с.29,34-39). Відповідно до довідки виданої Бердичівським МБТІ від 12.11.2019 №1754 вбачається, що станом на 31.12.2012 на житловий будинок [ADDRESS] , право власності не зареєстровано, правоустановчі документи не оформлені (а.с.33). За життя, а саме 21 березня 2000 року [PERSON] був складений заповіт, посвідчений секретарем Бровківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області Мельник Н.І., зареєстрований в реєстрі за №12, відповідно до положень якого спадкодавиця [PERSON] все належне їй на день смерті майно заповіла [PERSON] (а.с.10). Відповідно до повідомлення, інформаційної довідки зі Спадкового реєстру наданих Андрушівською державною нотаріальною конторою, та копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, вбачається, що Андрушівською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу до майна померлої [INFO] [PERSON] за №458/2003 року, спадщину прийняла за заповітом [PERSON] , та на ім`я останньої держнотконторою 23 грудня 2003 року за реєстровим №2290 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 5,2423 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Бровківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області (а.с.8,20-21). В позасудовому порядку позивачка невзмозі в повному обсязі реалізувати свої спадкові права після смерті [PERSON] , а саме на вищевказані земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення особистого селянського господарства, оскільки спадкодавицею за життя на них не були виготовлені відповідні правовстановлюючі документи, у зв`язку з чим нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, що підтверджується листом нотаріуса (а.с.9). Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України. Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в\~постанові № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~в п.1 зазначено, що відносини спадкування регулюються правилами\~ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила\~Цивільного Кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців. Відповідно до\~ст.534 ЦК Української РСР\~ від 1963 року\~ кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до\~ст.548 ЦК Української РСР\~ від 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. \~ Відповідно до\~ст.549 ЦК Української РСР від 1963 року\~визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно\~ст.392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. \~\~\~Враховуючи вищезазначене,суд дійшов висновку, що позивачка має право на спадкування майна спадкодавиці, однак в позасудовому порядку позбавлена можливості його оформити в зв`язку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів, тому позов підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Outcome: approved