Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, з тих підстав, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 07.09.2010 року. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач протягом останніх двох років зловживає алкогольними напоями, в нетверезому стані вчиняє сварки, скандали, одного разу наніс їй побої, через що вона зверталась в лікарню, не поважає її як дружину, ображає нецензурними словами, безпідставно звинувачує у подружній зраді. У шлюбі у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які на даний час малолітні. Надалі перебувати з відповідачем в зареєстрованому шлюбі не бажає. Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «Катрійчук». В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, на адресу суду подала письмову заяву, в якій позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоч про час і місце судового розгляду повідомлений відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України через поміщення оголошення про виклик до суду в засобах масової інформації, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а позивачка подала достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можна провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони згідно свідоцтва про шлюб, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.09.2010 року (а.с. 3). Сімейне життя у сторін не склалося, через те, що відповідач протягом останніх двох років зловживає алкогольними напоями, в нетверезому стані вчиняє сварки, скандали, не поважає позивачку як дружину, ображає нецензурними словами, безпідставно звинувачує у подружній зраді. У шлюбі у сторін народилоя двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які на даний час малолітні (а.с. 4, 5). Шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи позовну вимогу позивачки, суд вважає, що після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище «Катоійчук». На думку суду, місцем проживання малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], слід визначити місце проживання їх матері. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн. (квитанція № 64 від 16.02.2017 року а.с. 1). На підставі ст.ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved