Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом з тих підстав, що вона являється власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.11.1994 року. Зазначила, що на даний час в будинку, окрім неї, зареєстровані також її син [PERSON] та брат [PERSON] . Починаючи з жовтня 2019 року відповідач [PERSON] не мешкає за вказаною за адресою, не оплачує комунальні послуги, його особистих речей у житловому будинку немає, перешкод у користуванні житлом йому ніхто не чинив, відповідач покинув його добровільно. Посилаючись на ці обставини, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала повністю та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті «Судова влада України». Заслухавши пояснення, позивача, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 13.11.1994 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію їх прав та обтяжень (а.с. 9,10-12). Згідно довідки, виданої Великочернеччинським старостинським округом Сумської міської територіальної громади, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та фактично проживає в [ADDRESS] , і її сім`я складається: син [PERSON] [INFO] , брат [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивачки, проживає навпроти її будинку за адресою [ADDRESS] , крім того вони разом працюють. Син позивачки [PERSON] не проживає разом з матір`ю з жовтня 2019 року, він забрав свої речі та поїхав куди саме нікому не відомо. З матір`ю він не спілкується. [PERSON] не чинила йому перешкод у користуванні будинку, не виганяла. За користування комунальними послугами він не сплачує. Свідок [PERSON] зазначав, що є сусідом позивачки, в судовому засіданні також підтвердив факт не проживання сина позивачки з 2019 року за вказаною вище адресою. Зазначав, що ні йому не позивачці не відомо де перебуває [PERSON] , він з ними не спілкується, зв`язку з ним не має. Перешкод в користуванні будинком позивачка сину не чинила. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст.ст. 317, 321 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, відповідач [PERSON] без поважних причин не мешкає в будинку з 2019 року, позивач ніяких перешкод в користуванні будинком йому не чинила, він добровільно покинув його і з зазначеного часу в ньому не проживає і не цікавиться ним, а його реєстрація перешкоджає позивачу належним чином користуватись будинком. Враховую викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved