Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], померлої 22 листопада 2017 року, яке складається з земельної ділянки, площею 10,2 га, розташованої за адресою: Донецька область, Новоазовський район, Розівська сільська рада, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 1423686000:12:000:1995, кадастровий номер 1423686000:13:000:1282, кадастровий номер: 1423686000:12:000:1996, кадастровий номер 1423686000:13:000:1283. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що 22 листопада 2017 року померла її матір [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку загальною площею 10,2 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Розівської сільської ради Новоазовського району Донецької області. У встановлений законом строк вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак 30.05.2018 року їй було відмовлено в оформленні права власності на спадкове майно, оскільки вона не має оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. За таких обставин, вона вимушена звернутися до суду з заявленими вимогами. Ухвалою судді від 11 липня 2018 року відкрито провадження у справі, на підставі ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» та розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 2710/38-14. Під час відкриття провадження справи, було витребувано у приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] копію спадкової справи після смерті [PERSON], померлої 22 листопада 2017 року. Відзив відповідачем не подано, інших заяв та клопотань по справі від учасників справи до суду не надходило. В судове засідання позивачка не зявилася, до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та що підтримує свої позовні вимоги, заперечень проти заочного розгляду справи суду не надано. Представник відповідача повторно у судове засідання не з?явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України; не повідомив суд про причину своєї неявки; відзив на позовну заяву суду не надав. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявилася, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Третя особа - приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявився, на виконання ухвали суду від 11 липня 2018 року надіслав суду копію спадкової справи після смерті [PERSON], померлої 22 листопада 2017 року. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~ \~ Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 22 листопада 2017 року померла [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть /а.с. 5/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої крім іншого входить і земельна ділянка, загальною площею площею 10,2 га, розташованої за адресою: Донецька область, Новоазовський район, Розівська сільська рада, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 1423686000:12:000:1995, кадастровий номер 1423686000:13:000:1282, кадастровий номер: 1423686000:12:000:1996, кадастровий номер 1423686000:13:000:1283, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДН № 180278 від 24.12.2002 року /а.с. 19/. Після смерті [PERSON], позивачка, яка є донькою померлої, що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с. 58/ та копією свідоцтва про шлюб /а.с. 60/, у встановлені законом строки звернулася до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії /а.с. 4/ [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену земельну ділянку, оскільки спадкоємцем не поданий правовстановлюючий документ на спадкове майно. Згідно копії матеріалів зі спадкової справи після смерті [PERSON] /а.с. 46-66/, інший спадкоємець [PERSON] третя особа по справі, надала заяву про відмову від спадщини на користь [PERSON] позивачки по справі. Інші звісні спадкоємці відсутні. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Згідно зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину; відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, суд вважає, що позивачкою було надано достатньо доказів, які підтверджують її вимоги, тому слід визнати за нею право власності на зазначену земельну ділянку.

Outcome: approved