Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з даним позовом до відповідача. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що під час перебування у шлюбі з відповідачем народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розірвано у 2005 році і з того часу сторони спільно не проживають. Дочка знаходиться на повному утриманні та вихованні позивачки. До досягнення дочкою повноліття відповідач не вчасно сплачував аліменти, через що виникла заборгованість в сумі 4545 грн. У серпні 2013 року дочка вступила на денну форму навчання інституту історії, політології і міжнародних відносин ДВНЗ «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника». Вартість навчання за рік становить 8080 грн. Термін навчання до 01.07.2017 року. На даний час за навчання дочки вже сплачено 12120 грн. В зв'язку із тим, що дочка навчається на денній формі навчання, вона не має можливості десь працювати і потребує матеріальної допомоги. Позивачка на даний час не працює, так як перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до 6 років. Офіційне місце роботи відповідача не відоме. Згідна на те, щоб з відповідача стягувати аліменти по 540 грн. щомісячно. В решті позов просить задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково та суду пояснив, що він на даний час ніде не працює, а тому згідний сплачувати аліменти в тому ж розмірі, що і сплачував, коли дочка була неповнолітньою, а саме по 540 грн. щомісячно. Всі аліменти він виплачував вчасно, а заборгованість виникла не з його вини, а через допущені помилки при нарахуванні бухгалтером. Також згідний сплатити половину витрат, сплачених за навчання дочки. Вислухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задоволити частково із наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, згідно копій свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.05.2007 року, виданого відділом РАЦС Косівського районного управління юстиції Івано-Франківської області батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON], що стверджує факт обов'язку відповідача, як батька повнолітньої дочки, надавати кошти для її утримання до закінчення навчання у вищому навчальному закладі. На даний час [PERSON] є студенткою інституту історії, політології і міжнародних відносин ДВНЗ «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника», денної форми навчання (4 рівня акредитації), навчається з 01.09.2013 року, термін навчання 4 роки, вартість навчання за рік 8080 грн., про що свідчить копія договору про підготовку фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавра та копія довідки №319/14 від 11.07.2014 року. Крім того, [PERSON] знаходиться на повному утриманні позивачки [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сім'ї №539 від 15.07.2014 року, виданою виконавчим комітетом Яблунівської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Беручи до уваги ті обставини, що відповідач [PERSON] ніде не працює і не має додаткових джерел для існування, а тому просто не має фізичної змоги сплачувати аліменти у розмірі по 1000 грн. щомісячно, суд вважає за доцільне позов задоволити частково та стягнути з 2 відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки в розмірі по 540 грн. щомісячно, до закінчення дочкою навчання у вищому навчальному закладі, але не довше досягнення сином двадцяти трьох років, як цього і просять сторони у справі. Згідно квитанцій №111/6/5 від 06.08.2013 року ПАТ КБ «Надра», №16297.489.1 від 20.11.2013 року ПАТ КБ «Приват Банк», №16220.96.1 від 10.06.2014 року ПАТ КБ «Приват Банк», позивачка [PERSON] вже оплатила вартість навчання дочки [PERSON] в інституті історії, політології і міжнародних відносин ДВНЗ «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника» за 1 рік 6 місяців в сумі 12120 грн., а тому суд прийшов до висновку, що половина даної суми, тобто 6060 грн., підлягає поверненню відповідачем [PERSON], чого не заперечили сторони у справі. Що ж стосується вимоги позивачки про стягнення у майбутньому з відповідача додаткових витрат на утримання дитини, то вона є передчасною, оскільки таких витрат позивачка ще не понесла, а тому відсутні підстави для спору. А наявність у відповідача заборгованості по аліментах, може бути предметом вирішення тільки органом Державної виконавчої служби. Зазначені обставини є підставою для відмови позивачці у задоволенні цих позовних вимог. На підставі ст.ст. 185, 199, 200 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved