Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який розірвано 14 березня 2011 року згідно рішення суду. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Хустського районного суду від 11.11.2010 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі по 400 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Раніше вона не зверталася до суду із зміною розміру стягуваних з відповідача аліментів. На сьогоднішній день розмір стягуваних з відповідача аліментів не може забезпечити навіть мінімальний рівень потреб дитини. Відповідач здоровий працездатний чоловік у розквіті літ, який здатний надавати матеріальну допомогу для створення нормальних умов для виховання та фізичного розвитку дітей. Досягнути домовленості з відповідачем щодо збільшення розміру стягуваних аліментів вона не може, оскільки він взагалі не сплачує встановлені рішенням суду аліменти. Зараз відповідач не має постійного місця роботи, отримує дохід тимчасовими заробітками, тому вважає за можливе присудження з нього аліментів у твердій грошовій сумі. Внаслідок несплати аліментів на утримання дітей, визначених рішенням Хустського районного суду від 11.11.2010 року протягом періоду з 14 квітня 2010 року по теперішній час, станом на 01 липня 2015 року за ним рахується заборгованість по виплаті їй аліментів у сумі 50379 грн. За період з 14.04.2010 року по 31.07.2015 року сума неустойки, яку відповідач повинен сплатити на її користь складає 482736 грн. Просить суд змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів та стягувати з нього аліменти на її користь на утримання дітей у розмірі по 700 грн. на кожну дитину щомісячно до їх повноліття та стягнути на її корить з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 482736 грн. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Причини неявки суду невідомі. В порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвали 14 березня 2011 року згідно рішення Хустського районного суду по справі № 2-512/11. За час проживання у шлюбі у них народилося двоє дітей: сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], 30.03.2006 року. Судом також встановлено, що рішенням Хустського районного суду від 11 листопада 2010 року відповідача зобовязано сплачувати аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 400 гривень на кожну дитину, щомісячно до досягнення ними повнолітнього віку. Згідно довідки про склад сімї від 09.08.2015 року за № 86 сини позивачки [PERSON] та [PERSON] , проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. На сьогоднішній день сума аліментів, яку сплачує відповідач згідно рішення суду від 11.11.2010 року є недостатньою для матеріального забезпечення дітей, оскільки вони в силу свого віку потребують більших витрат. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В даному випадку змінився матеріальний стан дітей та матері, оскільки збільшився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, значно зросли ціни на продукти харчування, різного роду товари та послуги, тому суд вважає, що розмір аліментів необхідно змінити. Одночасно судом встановлено, що станом на 01.07.2015 року, згідно розрахунку заборгованості, наданого відділом ДВС Хустського РУЮ, відповідач [PERSON] боргує позивачці аліменти на утримання дітей на суму 50379 гривень. Згідно ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Тобто, з врахуванням наведеної норми закону вбачається, що відповідач зобовязаний сплатити неустойку (пеню) за несплату аліментів. У відповідності до проведеного позивачкою розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів з 14.04.2010 року по 31.07.2015 року розмір пені складає 482736 гривень Виходячи з наведеного та враховуючи прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, беручи до уваги матеріальний та сімейний стан як платника аліментів так і одержувача, наявність у відповідача заборгованості по сплаті аліментів за період з 14.04.2010 року по 31.07.2015 року, право позивачки на стягнення неустойки (пені) у розмірі визначеному ст. 196 СК України, а також те, що відповідач зобовязаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітніх синів у твердій грошовій сумі по 700 гривень на кожну дитину, щомісячно до досягнення ними повнолітнього віку та пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 482736 гривень.

Outcome: approved