Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей по 1200 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття та на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку по 800 грн. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги посилаючись на те, що 21 вересня 2010 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований у виконкомі Ізянської сільської ради Хустського району за актовим записом № 22. Від даного шлюбу у них народилося двоє синів - [PERSON], [INFO] р. н. та [PERSON], [INFO] р. н. Причиною розірвання шлюбу стало те, що вони припинили спільне проживання і вже тривалий час спільно не проживають, відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, що призвело до повного розпаду сім'ї. На даний час відповідач з ними не проживає, залишивши на її утриманні двох малолітніх дітей. Подальше спільне життя між ними не можливе, їхній шлюб носить лише формальний характер тому просить суд розірвати шлюб без надання строку на примирення. Їхні діти проживають біля неї і вона їх утримує та доглядає тому просить суд вирішити питання про стягнення з відповідача на її користь аліментів для утримання дітей по 1200 грн. на кожну дитину. На даний час вона зайнята доглядом за дітьми і молодшому сину [PERSON] ще не виповнилося трьох років, тому вона не може поки що працевлаштуватися, у зв'язку з чим просить суд стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 800 гривень щомісячно, до досягнення трьох річного віку сином [PERSON], [INFO] р. н. Відповідач матеріальної допомоги сім'ї не надає хоч і має таку можливість. До цього часу відповідач постійного місця праці не мав, однак отримував доходи від заробітків виїжджаючи за межі області. Вважає, що відповідач має можливість надавати її матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, не заперечив проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів, у межах визначених законом від розміру його заробітної плати. В даний час він працевлаштувався у приватного підприємця про що подав суду відповідну довідку, про розмір заробітної плати. Просив суд враховуючи наведені ним обставини призначити мінімальний розмір аліментів, які б він міг реально сплачувати на користь позивачки. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають у шлюбі, який зареєстрований 21.09.2010 у виконавчому комітеті Ізянської сільської ради, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 22. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей, сини - [PERSON], [INFO] р. н. та [PERSON], [INFO] р. н., яких виховує та утримує позивачка. Вказана обставина стверджена в судовому засіданні дослідженими свідоцтвом про народження дітей та довідкою № 550 від 23.03.2016 року виданою Ізянською сільською радою Хустського району. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує формально та не виконує свого призначення і позивачка категорично наполягає на його розірванні. Сам відповідач також просив суд розірвати шлюб між ними і не заперечив обставин стосовно припинення їхніх фактичних шлюбних відносин з позивачкою. Наведені обставини свідчать про обґрунтованість та правомірність вимоги позивачки щодо розірвання шлюбу та стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей до досягнення ними повноліття та на її утримання до досягнення молодшою дитиною трьохрічного віку. Оцінивши в сукупності встановлені по справі докази, з врахуванням віку неповнолітніх дитини, одна з яких не досягла трьохрічного віку і має вроджені вади здоров'я та потреб для їх нормального утримання, забезпечення і виховання, суд прийшов до висновку, що позивачка обґрунтовано та правомірно ставить свої позовні вимоги, так як відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний забезпечити утримання своїх неповнолітньої дитини до досягнення повноліття, що дає суду підставу для вирішення питання на користь позивачки про стягнення аліментів. Разом з цим, суд виходячи із встановлених у судовому засіданні доказів, яким стверджено відсутність стабільних доходів у відповідача до моменту звернення позивачки в суд, та виходячи з довідки як відповідач подав на підтвердження його працевлаштування з квітня місяця 2016 року, вважає за необхідне, вирішувати питання про стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі, відповідно до вимог визначених в ст.184 СК України, частково задовольнивши вимогу про розмір аліментів, які просила стягнути позивачка на утримання дітей. Даючи оцінку наданій позивачем довідці про працевлаштування, суд звертає увагу на те, що відповідач працює у фізичної особи - підприємця [PERSON] з 01.04.2016 року на посаді помічника пасічника з оплатою щомісячно в розмірі 1378 грн. Однак , з часу оформлення на роботу відповідач фактично ще не отримував заробітну плату, при цьому не надав доказів про наявність його оформлення на роботу з відміткою у трудовій книжці або за трудовим договором. Тому суд не бере до уваги вказані обставини, при вирішення питання про стягнення аліментів у частковому розмірі від фіксованого та стабільного доходу відповідача. Крім цього, суд вважає доведеними вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь грошової допомоги, на період її перебування у відпустці по догляду за неповнолітньою дитиною, до досягнення нею трьох річного віку. Оскільки відповідно до вимог ст. 75 СК України таке право надано позивачці, у зв'язку з її тимчасовою непрацездатністю та потребою в матеріальній допомозі. А тому відповідно до вимог ст.ст. 80,84 СК України, суд вважає за можливе частково задовольнити цю вимогу, визначивши розмір аліментів на утримання дружини в твердій грошовій сумі. Враховуючи наведене та

Outcome: partial