Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що на підставі свідоцтва про право власності на будівлю № [NUMBER] від 16 червня 1975 року, [PERSON] належить житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] 07.12.1957 року.[INFO] року [PERSON] помер, [PERSON], яка мешкала разом з чоловіком фактично прийняла спадщину, до нотаріальної контори не зверталась. [INFO] року [PERSON] померла. Єдиними спадкоємцями першої черги за законом є вона та її сестра [PERSON], до нотаріальної контори вони не зверталися.Вона мешкала разом із матір*ю, доглядала її, а тому є такою згідно із п. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла майно. У зв'язку з чим вимушена звернутися до суду і просить визнати за нею право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання позивачка, представник позивачки - [PERSON], яка діє на підставі довіреності, надали суду письмові заяви, в якій позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили розглянути справу без їх участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання надала заяву, в якій позовні вимоги визнала, просиласправу розглянути без її участі, не заперечувала проти задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та враховуючи визнання відповідачем позову, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову у повному обсязі. Судом встановлено, що власником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS],є [PERSON], згідносвідоцтва про право особистої власності на будівлю № [NUMBER] від 16 червня 1975 року, виданого відділом комунального господарства виконавчого комітету Жданівської міської ради депутатів трудящих Донецької області (а.с. 10). Вищевказане свідоцтвопро право власності на будівлю зареєстрованев Жданівському Бюро технічної інвентаризації 17червня 1975 року № 27667, що підтверджується реєстраційним написом на документі про право особистої власності (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про шлюб № [NUMBER], виданим міськбюро РАЦС міста Клайпедаповторно 04листопада 1971 року, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] 07.12.1957 року, після укладання шлюбу дружині присвоєно прізвище «[PERSON]» (а.с. 26). Згідно із свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданимПриморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON], помер [INFO] року, актовий запис № 118 (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER], виданимПриморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON], померла[INFO] року, актовий запис № 868 (а.с. 8). Згідно із свідоцтвами про народження серії [NUMBER], виданим відділом центральним міськ. РАЦС м. Макіївка16.06.1959 року та серії [NUMBER], виданим бюро ЗАГС Беліцької с/ради Красноармійського району Донецької області29.01.1963 року, сторони по справі [PERSON], [PERSON] є доньками померлої [PERSON] та померлого [PERSON]. (а.с. 3-4,24-25, 28). З листів приватного нотаріусу Маріупольського міського округу Сахової М.А.№ 1089/01-16 від 01.12.2016 року та № 286/01-16 від 13.04.2017р., судом також встановлено, що після смерті [PERSON], померлої [INFO] року спадкова справа не відкривалась, а позивачці, оскільки вона не подала заяву про прийняття спадщини у встановлений строк рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до ст. ст. 1222, 1223 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини та право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. [PERSON] відповідно до ст. 1268 ЦК України є єдиною спадкоємицеюза законом, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою № 19-971 від 06.12.2016р., виданою КСН «Селище Кіровка» і є такою, що фактично прийняла спадщину, яка залишились після смерті їїматері у вигляді будинку [ADDRESS] (а.с. 9). Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За наведених обставин, у інший спосіб, крім як за рішенням суду, [PERSON], яка є спадкоємицею за законом, після смерті [PERSON] не може реалізувати своє право на прийняття спадщини та визнання за нею права власності, в порядку спадкування, на вищезазначенийбудинок. Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені сторонами відповідно до ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що визнання права власності в порядку спадкування не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved