Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просить зобов'язати Ізмаїльську державну нотаріальну контору внести зміни в свідоцтво про право на спадщину за законом від 02 лютого 2000 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2/619 з зазначенням у ньому номеру її квартири - [ADDRESS], та зобов'язати КП «Ізмаїльське МБТІ» внести аналогічні зміни в технічний паспорт на житловий будинок за даною адресою, посилаючись на те, що 13 липня 1974 року виконком Ізмаїльської районної ради депутатів своїм рішенням № 342 виділив її чоловіку та їй квартиру [ADDRESS], в якій вона проживає до теперішнього часу. Весь час квартира мала адресу: [ADDRESS], про що свідчить домова книга, довідки з КП «Житсервіс-2» та Ізмаїльської ОДПІ, та відмітки про прописку. 15 лютого 1993 року її чоловік приватизував квартиру, після його смерті вона прийняла спадщину та незважаючи на те, що вона дала всі документи по квартирі, при оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом номер квартири зазначено не було, також його не було зазначено в виданому їй техпаспорті. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила задовольнити позов. Представник відповідача Ізмаїльської державної нотаріальної контори до судового засідання не з'явилась, надала заяву з проханням розглянути справу без присутності нотаріуса, також надала письмові пояснення, відповідно до яких 02 лютого 2000 року за реєстраційним номером 2/619 було видане свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] на 9/30 частин житлового будинку по [ADDRESS] на ім'я дружини померлого [PERSON] на підставі правовстановлюючого документа - свідоцтва про право особистої власності на будівлю № 1734, виданого Ізмаїльським МБТІ 15.02.1993 року, та довідки-характеристики від 28 січня 2000 року, в яких номер квартири не значиться. Представник відповідача КП «Ізмаїльське МБТІ» в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову. Вислухавши позивачку та представника відповідача, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити, виходячи з наступного. Як було встановлено в судовому засіданні, рішенням виконкому районної ради депутатів № 342 від 13 червня 1974 року двокімнатна квартира в будинку [ADDRESS] була виділена [PERSON]. Як вбачається зі свідоцтва про право особистої власності на будівлі № 1734 від 15 лютого 1993 року, виданого КП «Ізмаїльське МБТІ» [PERSON] належали 9/30 частин в житловому будинку по [ADDRESS] На підставі даного свідоцтва державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я дружини [PERSON] на 9/30 частин домоволодіння в м.Ізмаїлі по [ADDRESS]. Отже, чоловікові позивачки [PERSON] рішенням виконкому була виділена частина житлового будинку, саме на 9/30 частин житлового будинку КП «Ізмаїльське МБТІ» було видане свідоцтво про право особистої власності № 1734 від 15 лютого 1993 року, на підставі якого нотаріусом при оформленні спадщини було видано свідоцтво про право на спадщину за законом також на частину житлового будинку, таким чином в правовстановлюючих документах зазначена саме частина житлового будинку, а не квартира, а тому правових підстав зобов'язати Ізмаїльську державну нотаріальну контору та КП «Ізмаїльське МБТІ» внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом від 02 лютого 2000 року та технічний паспорт на житловий будинок по [ADDRESS] в суду немає, оскільки вони видані на підставі відповідних правовстановлюючих документів. Посилання позивачки на те, що належна їй частина житлового будинку завжди мала адресу: [ADDRESS], про що свідчить домова книга, довідка з КП «Житсервіс-2», Ізмаїльської ОДПІ та відмітки про прописку, судом не можуть бути взяті до уваги, оскільки ці документи не є правовстановлюючими. На підставі вищевказаного,

Outcome: dismissed