overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстрований виконкомом Сасівської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області 03.06.2011 року, актовий запис № 02. В позовні заяві позивачка пояснила, що 03.06.2011 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від даного шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбне життя не склалося. Між ними перестало існувати взаємо порозуміння, в наслідок того, що кожен із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Спільне господарство ними не ведеться, почуття любові один до одного ними втрачено. Вони проживають окремо. Спору про поділ спільного майна, що є їх спільною власністю в даний час немає. Питання стосовно місця проживання дитини вирішено - дочка проживатиме з нею. Примирення та збереження сім'ї між ними не можливе. Позивачка в судове засідання не з»явилася, але надіслала до суду заяву від 11.01.2016 року про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, але в телефонному режимі прохав суд розглянути справу без його участі, позов визнав, не заперечував щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Згідно свідоцтва про шлюб встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований. (а.с.5). Основна причина розпаду сім'ї це між ними перестало існувати взаємопорозуміння, в наслідок того, що кожен із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Спільне господарство ними не ведеться. Вони проживають окремо. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Спору про розподіл майна між сторонами не має. Примирення між ними не можливе. За таких обставин суд вважає неможливим зберегти сім'ю, шлюб підлягає розірванню. Зі згоди позивача судові витрати по справі віднести за її рахунок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Компаніївського районного управління юстиції Кіровоградської області від 17.11.2001 року, актовий запис № 34. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та пояснила, що 17.11.2001 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від даного шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. З 2013 року шлюбне життя не склалося у зв'язку з несумісністю характерів, з цього приводу постійно виникали сварки та конфлікти, що призвело до погіршення відносин та розладу в сім'ї. Спору про поділ спільного майна, що є їх спільною власністю в даний час немає. Питання стосовно місця проживання дитини вирішено - дочка проживатиме з матір'ю. Примирення та збереження сім'ї між ними не можливе. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить підпис на повідомленні про вручення поштового відправлення № 17556 від 06.06.2014 року, № 18647 від 25.06.2014 року, № 19228 від 06.08.2014 року. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про перенесення розгляду справи не надавав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Згідно свідоцтва про шлюб встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований. (а.с.4). Основна причина розпаду сім'ї це несумісність характерів, з цього приводу постійно виникали сварки та конфлікти, що призвело до погіршення відносин та розладу в сім'ї. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Спору про розподіл майна між сторонами не має. Примирення між ними не можливе. За таких обставин суд вважає неможливим зберегти сім'ю, шлюб підлягає розірванню. Зі згоди позивача судові витрати по справі віднести за її рахунок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що з 02 листопада 1996 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дочки не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює на шахта «Ім 17-го Партз'їзду», на утриманні інших осіб не має, аліменти на користь третіх осіб не сплачує. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку та доходів щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини. Позивачка до початку судового засідання надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дочки у визначеному розмірі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом при розгляді справи встановлено, що сторони з 02 листопада 1996 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу мають неповнолітню дитину, в свідоцтві про народження якої батьком дитини записаний відповідач, матір'ю - позивачка: дочку - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження Серія [NUMBER], видане Відділом реєстрації актів громадського стану м.Шахтарська Донецької області 02 жовтня 1996 р., актовий запис № 34). Відповідач добровільно не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини, передбачених ст.180 Сімейного кодексу України, чим порушує охоронювані законом інтереси неповнолітньої дитини, хоча має реальну можливість надавати матеріальну допомогу, так як він працездатний, працює, інших утриманців не має, на користь інших осіб аліменти не сплачує. У відповідності зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що з 09 березня 2007 р. вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], на теперішній час шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені, відповідач матеріальну допомогу їй на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки працездатний, має стабільний заробіток, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/2 частки всіх видів його заробітку та доходів щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дітей. Позивачка до початку судового засідання надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала частково в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів та заробітку відповідача, просила позов задовольнити у визначеному розмірі. Відповідач до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково в розмірі 1/3 частині доходів, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у визначеному розмірі, також зазначив, що інших утриманців він не має. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом при розгляді справи встановлено, що сторони з 09 березня 2007 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу мають неповнолітню дитину, в свідоцтві про народження, якої батьком дитини записаний відповідач, матір’ю – позивачка: дочку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження Серія І-НО № 119696 видане ВРАЦС по місту Шахтарську Шахтарського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис за № 183). Відповідач добровільно не виконує своїх обов'язків по утриманню дітей, передбачених ст.180 Сімейного Кодексу України, чим порушує охоронювані законом інтереси неповнолітніх дітей, хоча має реальну можливість надавати матеріальну допомогу, так як він працездатний, працює, інших утриманців не має. У відповідності зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, визнання відповідачем пред’явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що з 20 серпня 2008 року вона перебувала в цивільному шлюбі з відповідачем, від сумісного життя мають дитину - дочку [PERSON], [INFO], зазначає, що вони припинили сімейно-шлюбні відносини, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини. Позивачка до початку судового засідання надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дочки в визначеному розмірі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом при розгляді справи встановлено, що сторони з 20 серпня 2008 року перебували в цивільному шлюбі, від даного шлюбу мають неповнолітню дитину, в свідоцтві про народження, якої батьком дитини записаний відповідач, матір'ю - позивачка: дочку - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження Серія [NUMBER] видане Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шахтарську Шахтарського міськрайонного управління юстиції Донецької області 17 березня 2010 р., актовий запис № 116). Малолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю (довідка КП «Комунальник» від 12.02.2014 р.) Відповідач добровільно не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини, передбачених ст.180 Сімейного Кодексу України, чим порушує охоронювані законом інтереси неповнолітньої дитини, хоча має реальну можливість надавати матеріальну допомогу, так як він працездатний, працює, інших утриманців не має, на користь інших осіб аліменти не сплачує. У відповідності зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що з 27.01.2001 р. вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, 18.09.2012 р. шлюб між ними розірвано, від даного шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON],[INFO], та сина [PERSON], [INFO]. З січня 2014 відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, оскільки працездатний, на уриють інших осіб аліменти не сплачує, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку та доходів щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дітей. Позивачка до початку судового засідання надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей в визначеному розмірі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом при розгляді справи встановлено, що сторони з 27 січня 2001 перебували в зареєстрованому шлюбі, 18.09.2012 шлюб між ними розірвано, від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей, в свідоцтві про народження, яких батьком дітей записаний відповідач, матір'ю - позивачка: доньку - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження Серія [NUMBER] виконкомом Орлово-Іванівської с/Ради Шахтарського району Донецької області 04 березня 2003 р., актовий запис за № 3), сина - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження Серія [NUMBER] видане виконавчим комітетом Орлово-Іванівської сільської ради Шахтарського району Донецької області 16 січня 2009 року, актовий запис за № 01). Неповнолітні [PERSON], [PERSON] мешкають разом з матір`ю (довідка № 220 від 08.04.2014 р.). Відповідач добровільно не виконує своїх обов'язків по утриманню дітей, передбачених ст.180 Сімейного Кодексу України, чим порушує охоронювані законом інтереси неповнолітніх дітей, хоча має реальну можливість надавати матеріальну допомогу, так як він працездатний, працює, інших утриманців не має. У відповідності зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до повноліття дитини. Позивач у судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву, що позов підтримує, просить його задовольнити, слухати справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій зазначив про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 200 ч. 3 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Зважаючи на те, що відповідач по справі визнав вимоги позивача і це визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у відповідності до частини четвертої статті 206 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити рішення про задоволення позову. Згідно абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи положення статей 150, 180-184 СК України те, що відповідач беззаперечно визнав позовні вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на її утримання, в якій указала на те, що з відповідачем по справі вона перебуває в шлюбі, але в даний час проживають окремо. Від сумісного проживання сторони мають малолітнього сина [PERSON], 04.02.2014 року, який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Так як відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки вона не працює та знаходиться в декретній відпустці, вона просить стягнути з останнього 1000 гривень щомісячно. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засідання з заявленим позовом погодився частково, не погоджуючись з розміром аліментів, які позивачка просить з нього стягнути. Суд, вислухавши позивача та її представника, відповідача, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності до положень ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та повинна довести ти обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в грошовій сумі. Сторони перебувають в шлюбі з 16 серпня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, визнається сторонами та не потребує доказування в судовому засіданні. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], 04.02.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про народження, дана дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що також визнано сторонами в судовому засіданні. Згідно зі ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідач не надає такої допомоги позивачці. Позивачка не працює, доходів немає. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його доходу (заробітку), щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. При встановлені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дружини, суд враховує, що на його утриманні дитина від першого шлюбу, тобто його фактичне матеріальне становище, тобто можливість надавати ним матеріальну допомогу.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на її утримання, в якій указала на те, що з відповідачем по справі вона перебуває в шлюбі, але в даний час проживають окремо. Від сумісного проживання сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Так як відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки вона не працює та знаходиться в декретній відпустці, вона просить стягнути з останнього 500 гривень щомісячно. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засідання з заявленим позовом погодився частково, не погоджуючись з розміром аліментів, які позивачка просить з нього стягнути. Суд, вислухавши позивача та її представника, відповідача, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності до положень ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та повинна довести ти обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в грошовій сумі. Судом достовірно встановлено, що сторони у справі, зареєстрували шлюб 5 липня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 217, та [INFO] у них народилася донька [PERSON]. Згідно зі ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідач не надає такої допомоги позивачці. Позивачка не працює, доходів немає. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його доходу (заробітку), щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. При встановлені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дружини, суд враховує, що на його утриманні дитина від першого шлюбу, тобто його фактичне матеріальне становище, тобто можливість надавати ним матеріальну допомогу.

Outcome: partial