Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить встановити факт родинних відносин, про те, що [PERSON], яка померла 06.12.2015 року є рідною сестрою [PERSON], [INFO]; факт належності правовстановлюючого документу, про те, що свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок на вул. Центральній, 149, в с. Уличне Дрогобицького району від 06.10.1995 року, яке видане Дрогобицькою районною державною адміністрацією на підставі розпорядження від 06.10.1995 року №358, в якому прізвище сестри записано Николин, належить [PERSON], яка померла 06.12.2015 року; визнати за нею (позивачкою) право власності в порядку спадкування за законом за позивачкою [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 52,3 кв.м., житловою 29,9 кв.м., який розташований на вул. Центральній,149, в с. Уличне Дрогобицького району Львівської області, після смерті сестри [PERSON], яка сталася 06.12.2015 року. В обґрунтування позову покликається на те, що 05.12.2015 року померла її сестра [PERSON]. На випадок своєї смерті заповіту не залишила. Сестра не мала своєї сім»ї, їхні батьки вже покійні, тому вона є єдиною спадкоємницею, яка прийняла спадщину. Родинні відносини з сестрою підтверджуються її свідоцтвом про народження, в якому вказано, що її дошлюбне прізвище Николин. У звязку з одруженням 07.11.1968 року прізвище Николин змінила на прізвище чоловіка [PERSON]. У свідоцтві про народження сестри, її прізвище записано Николин. Сестра прізвища не змінювала. Їхніми батьками є [PERSON] та [PERSON]. Спільні батьки підтверджують їхні з сестрою родинні відносини. За оформленням спадщини, вона звернулась до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу [PERSON], однак така відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через те, що є розбіжності у написанні прізвища сестри у свідоцтві про смерть, де вона записана Николина та її свідоцтві про народження, де її записано як «Николин». Тому вона змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин та факт належності правовстановлюючого документу. Разом з тим, після смерті сестри, вона не змогла знайти оригіналу свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок. У звязку з чим, нотаріус не змогла їй видати свідоцтва про право на спадщину за законом. Сестра проживала у такому будинку до часу смерті. Дублікат свідоцтва про право особистої власності не жилий будинок не видавався. Належність сестрі спірного будинку, поміж тим підтверджується довідкою ДК МБТІ та ЕО. Сторони у судове засідання не з»явилися, однак від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без їх участі та підтримання позовних вимог; представник відповідача також подав заяву про розгляд справи без їх участі та визнання позову. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Матеріалами справи встановлено, 06.12.2015 року померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серія І-СГ №407788, видане виконавчим комітетом Уличненської сільської ради Дрогобицького району (а.с.6), у віці 84 роки. Згідно свідоцтва про народження серії ІІ-АВ №364032, від 24.07.1931 року народилася [PERSON] і її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Поряд з цим, відповідно до свідоцтва про народження серії ЯИ №875600, виданого 20.01.1942 року - 18.01. 1942 року, народилася Николин ( в шлюбі [PERSON] ) Марія- Дарія Іванівна ( а.с.7). Разом з тим, згідно довідки КП ЛОР «Дрогобицького міжміського бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 03.06.2016 року та копії свідоцтва про право власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Дрогобицькою районною державною адміністрацією від 06.10.1995 року, на підставі розпорядження від 06.10.1995 року №358, належав жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами №149, що по вул. Центральній, с. Уличне Дрогобицького району (а.с.10-13). Згідно технічного паспорту, виданого КП ЛОР «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 02.06.2016 року, загальна площа такого будинку складає 52,3 кв.м., житлова - 29,9 кв.м. Рік побудови 1953. (а.с.12). Відповідно до довідки Уличненської сільської ради від 23.06.2016 року №1243 [PERSON] зареєстрована та проживала [INFO]. За таким будинком рахується земельна ділянка площею 0,09 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель згідно довідки №1274 від 23.06.2016 року Уличненської сільської ради (а.с.9). Разом з тим, єдиним спадкоємцем після смерті спадковадця є її сестра ( позивачка) [PERSON], яка не може реалізувати свої спадкові права у звязку з тим, що наявні розбіжності і прізвищі спадкодавця та відсутній правовстановлюючий документ (відмова приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу [PERSON] від 10.08.2016 року №354/02-14). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Разом з тим, відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Встановлення факту родинних відносин і належності свідоцтва про право власності, суд здійснює для забезпечення права позивача отримати право на спадкове майно. Відтак, вимоги про те, що [PERSON], яка померла 06.12.2015 року є рідною сестрою [PERSON],[INFO]; та те, що свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок на вул. Центральній, 149 в с. Уличне Дрогобицького району від 06.10.1995 року, яке видане Дрогобицькою районною державною адміністрацією на підставі розпорядження від 06.10.1995 року №358, належить [PERSON], яка померла 06.12.2015 року, оскільки є наявні збіги в роках народження, даних про батьків, в імені та по батькові, суд знаходить обґрунтованими та доведеними, вважає за можливе задовольнити такі. Встановлення таких фактів, не суперечить чинному законодавству і не порушує чиїх не будь прав або охоронюваних законом інтересів. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність, набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право на визначення частки померлого витікає з поняття спадкування, яким відповідно до ст. 1216 ЦК України, є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). З огляду на наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позивач має право на спадкування спірного спадкового майна, на яке відсутній оригінал правовстановлюючого документу, після смерті сестри, тому суд приходить до висновку, а тому є підстави для визнання за нею права власності на таке. Враховуючи вище наведене та

Outcome: approved