Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з 27.06.2015 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначила, що приблизно з червня 2016 року відповідач став проживати окремо від неї та сина. Зазначеному передувало те, що сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім'єю та фактично не спілкуються. На думку позивачки, сімейне життя не склалося через те, що вони з відповідачем по різному розуміють свої подружні права та обов'язки, виявилася не сумісність характерів, відмінність поглядів на спільне життя, а також часте з'ясування стосунків в присутності малолітнього сина, що негативно впливає на нього. [PERSON] вважає, що примирення між сторонами не можливе, а подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечить інтересам сторін та малолітнього сина, шлюб існує лише формально, тому просила шлюб розірвати. Також позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 1 355 гривень - розміру прожиткового мінімуму на дітей віком до 6 років, починаючи з 16.12.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Мотивує це тим, що після того як відповідач став проживати окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На даний час позивачка знаходиться у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трирічного віку, а відповідач працює логістом на підприємстві «Ла Чераміка» в м. Києві, має постійний дохід в розмірі 8-10 тисяч гривень на місяць, з нього не проводяться стягнення і він немає на утриманні інших осіб. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з тих же підстав, просила позов задовольнити. Зазначила, що з серпня 2016 року вона з сином проживає окремо від відповідача, чоловік не приділяє увагу дитині. Просила стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі, оскільки відповідач має нестабільний мінливий дохід. Відповідач в судовому засіданні з позовом погодився частково, не заперечував проти розірвання шлюбу, щодо стягнення з нього аліментів заперечував в повному обсязі, оскільки має мінливий дохід, не хоче бути офіційно обтяжений аліментами. Пояснив, що пішов від дружини вимушено, оскільки батьки дружини постійно втручалися в їхнє сімейне життя. Також зазначив, що син проживає з матір'ю, він його майже не бачить, однак кошти на утримання сина надавав позивачці особисто і декілька разів перераховував на картку. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 27.06.2015 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1021 (а.с. 8 - копія свідоцтва про шлюб). Від спільного життя подружжя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 9 - копія свідоцтва про народження). Спільне життя сторін не склалося, оскільки мають різні погляди на сімейне життя, відсутнє взаєморозуміння. Тривалий час подружжя спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет, шлюбні стосунки не підтримують, проживають за різними адресами. На примирення сторони не згодні. Суд, вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхньої неповнолітньої дитини. Сім'я сторін розпалась і не може бути поновлена міцною і здоровою. Шлюб є формальним. Син [PERSON] проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, про що не заперечували сторони в судовому засіданні. За згодою сторін дитина залишається проживати з матір'ю і в подальшому. Як пояснила позивачка, що вона на даний час не працює, оскільки знаходиться у декретній відпустці, а відповідач грошові кошти на утримання дитини не надає, тому позивачка бажає отримувати аліменти з доходів відповідача. Відповідач з 01.02.2017 року працює в ТОВ «Ла Чераміка» на посаді вантажник-експедитор і його посадовий оклад становить 3 220 гривень, що підтверджується довідкою про доходи за вих.. №89 від 01.09.2017 року (а.с. 41). [PERSON] крім неповнолітнього сина [PERSON] інших утриманців не має. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що відповідач має постійне місце роботи, а отже постійний заробіток. Позивачкою не наведено жодних обставин, що мають істотне значення, за наявності яких суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тому, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини доходів до досягнення дитиною повноліття. На думку суду, з урахуванням наведеного вище, відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини на користь позивачки саме в такому розмірі, оскільки він зобов'язаний брати участь в утриманні дитини, а доказів щодо неспроможності надавати таке утримання він суду не надав. Враховуючи наведене вище, суд вважає, що позов в судовому засіданні доведений частково, а тому підлягає частковому задоволенню. На підставі наведеного, ст.ст. 105, 110, 112, 115, 180-183, 191 СК України,

Outcome: partial