Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], 07.04.2005 р. н. та [PERSON], 02.04.2012 р. н. у твердій грошовій сумі по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повнолітнього віку. Позовні вимоги позивачка мотивує тим, що зареєструвала шлюб з відповідачем 15 січня 2005 року, від якого у них народилося двоє дочок, [PERSON] та [PERSON]. На даний час шлюб між ними існує формально, разом вони не проживають, в судовому порядку вирішується питання про розірвання шлюбу, однак відповідач не надає їй належної матеріальної допомоги на утримання дітей, тому вона ставить питання про стягнення з відповідача аліментів. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, суду пояснила, що відповідач працює постійно в Чехії, отримує стабільний заробіток щомісяця від 9000 до 20000 тисяч корун і має всі можливості виплачувати їй необхідну суму для утримання дітей. При необхідності вона надасть суду відповідні письмові докази про суму доходів які отримує відповідач. Просила суд повністю задовольнити її позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] позов визнала частково, пояснивши що відповідач не відмовляється від утримання своїх дітей, однак розмір аліментів що просить стягувати позивачка для нього досить значний, так як він фактично не має постійного місця праці, періодично їздить на заробітки , однак не завжди має доходи, особливо за останній рік він фактично не мав стабільних доходів. Вважає твердження позивачки про значні та постійні розміри заробітків у відповідача надуманими та нічим не підтвердженими. Дійсно на даний час між сторонами вирішується питання про розірвання шлюбу з ініціативи самої позивачки, яка фактично проживає з іншим чоловіком. На даний час відповідачем не ставиться питання розподілу їхнього спільного майна, оскільки він добровільно залишив позивачці усе придбане за час шлюбу в інтересах дітей. Просила суд врахувати наведені нею обставини та призначити розмір аліментів, які б відповідач міг реально сплачувати на користь позивачки. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 січня 2005 року, за актовим записом № 1 у виконкомі Липчанської сільської ради, Хустського району Закарпатської області. Від цього шлюбу у сторін народилося двоє дітей - [PERSON] та [PERSON], що підтверджено в судовому засіданні оглянутими свідоцтвами про народження дітей. На час розгляду справи в суді неповнолітні діти подружжя проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, про що свідчить довідка Кошелівської сільської ради, Хустського району від 17.11.2015 року. Факт перебування дітей на утриманні та вихованні біля позивачки в судовому засіданні не заперечила і представник відповідача [PERSON] Суд оцінивши в сукупності встановлені по справі докази, з врахуванням віку неповнолітніх дітей, які знаходяться на утриманні та вихованні біля позивачки, та потреб для їх нормального утримання, забезпечення і виховання, прийшов до висновку, що позивачка обґрунтовано та правомірно ставить свої позовні вимоги, так як відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобовязаний забезпечити утримання своїх неповнолітніх дітей до досягнення повноліття, що дає суду підставу для вирішення питання на користь позивачки про стягнення аліментів. Разом з цим, суд виходячи із встановлених у судовому засіданні доказів, яким стверджено відсутність у відповідача постійного місця праці та стабільного заробітку, вважає за необхідне, вирішувати питання про стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі, відповідно до вимог визначених в ст.184 СК України, частково задовольнивши вимогу про розмір аліментів, які просила стягнути позивачка на утримання дітей. Враховуючи наведене та

Outcome: partial