Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом до відповідача, відповідно до якого просить стягнути з ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» на її користь суму вкладу у розмірі 667 576 грн., проценти відповідно до договору у розмірі 51 083,27 грн., пеню у розмірі 7 452, 39 грн., інфляційні витрати у розмірі 63 242 грн., 3% річних у розмірі 2 894,32 грн., проценти за вкладом на вимогу у розмірі 384 грн., витрати на правову допомогу 2400 грн., моральну шкоду у розмірі 30 000 грн. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що 27.12.2013 року між нею та ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» було укладено договір банківського вкладу «Новорічні ініціативи» № 264996. Відповідно до умов договору [PERSON] перерахувала на депозитний рахунок у ПАТ КБ «Фінансові ініціативи» 667 576 грн. у день укладання договору. Відповідно до п. 2 договору наведені грошові кошти залучаються на депозитний рахунок на строк 130 календарних днів - з 27.12.2013 року по 06.05.2014 року. Розмір процентів за договором банківського вкладу становить: 27 % з 27.12.2013 року та 3 % з 06.04.2014 року. 26.03.2014 року до закінчення строку дії договору, [PERSON] звернулась до відповідача з проханням сплатити суму вкладу та нараховані проценти, відповідно до умов укладеного договору, проте ПАТ КБ «Фінансові ініціативи» відмовилось виплачувати позивачці грошові кошти, конкретно не обґрунтовуючи таку відмову. У зв'язку із відмовою відповідача виконувати свої договірні зобов'язання позивачкою на адресу ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» неодноразово спрямовувались листи щодо повернення сумі депозитного вкладу та нарахованих відсотків, проте ці листи відповідачем було проігноровано. Враховуючи викладене [PERSON] вважає, що з відповідача на її користь підлягають стягненню сума грошового вкладу та нараховані відсотки за договором депозитного вкладу. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 549 ЦК України на переконання позивачки, з ПАТ «КБ «Фінансові ініціативи на її користь підлягає стягненню пеня за період з 26.03.2014 року по 13.05.2014 року у розмірі 7 452,39 грн., розрахунок якої наводиться у позовній заяві. Крім того, [PERSON] зауважує щодо необхідності стягнення з відповідача інфляційних витрат за період прострочення виконання зобов'язань у розмірі 63 242,02 грн. та 3 % річних за період з 26.03.2014 року по 13.05.2014 року у розмірі 2 894,32 грн. Крім того позивачка зазначає, що неправомірними діями відповідача їй було заподіяно й моральну шкоду, яку [PERSON] оцінює у 30 000 грн., враховуючи постійні хвилювання, які відчула позивачка, оскільки наведені грошові кошти [PERSON] збирала тривалий час для допомоги онуку, який є інвалідом. Внаслідок постійних хвилювань, відповідно до посилань [PERSON] в неї суттєво погіршився стан здоров'я, враховуючи, зокрема, вік позивачки. В судове засідання представник позивачки не з'явився - надав суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, наполягав на задоволенні позовних вимог [PERSON] з підстав, вказаних у позові. Представник відповідача у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. На виконання ухвали суду про витребування доказів надав суду відомості про рух грошових коштів за договором № 264996 від 27.12.2013 року. Відповідач зауважує, що [PERSON] не дотримано вимог договору банківського вкладу, викладених у п. 2 наведеного договору, при зверненні із заявою про дострокове розірвання договору. Так, відповідно до п. 2 договору № 264996 дострокове розірвання договору проводиться за умови сплати вкладником комісійної винагороди на умовах, в розмірі та в порядку, визначеними Тарифами ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» на банківські послуги. Позивачка такої комісії не сплатила, з огляду на що відповідач належним чином виконував свої обов'язки за договором Відповідно до вимог ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи зі згоди позивача на підставі наявних у матеріалах справи доказах. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно із ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно із ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу із спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до договору банківського вкладу № 264996, укладеного між ПАТ КБ «Фінансові ініціативи» та вкладником [PERSON] 27.12.2013 року, Банк приймає від Вкладника грошові кошти в сумі, в порядку та на умовах, визначених цим договором. Сума вкладу за наведеним договором складає 667 576 грн., процентна ставка: - з 27.12.2013 року 27 % річних, з 06.04.2014 року - 3 % річних. Дату внесення вкладу зазначено 27.12.2013 року, дату повернення - 06.05.2014 року, строк зберігання - 130 календарних днів. Факт прийняття банком грошових коштів [PERSON] у сумі 667 576 грн. підтверджується квитанцією № 4889 від 27.12.2013 року, копія якої міститься у матеріалах справи. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором, відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Умовами наведеного договору передбачено порядок дострокового його розірвання, яке здійснюється, згідно із умовами договору за заявою Вкладника про дострокове розірвання договору, поданою до Банку: в період з 1-го - по 100-й день - не менш як за сім банківських днів, не враховуючи день подання заяви, в період зі 101-го дня - не менш як за 1 банківський день, не враховуючи день подання заяви, або може здійснюватись раніше за умови сплати Вкладником комісійної винагороди за видачу коштів з вкладного (депозитного) рахунку Вкладника про дострокову розірванні договору банківського вкладу, на умовах, в розмірі та і порядку, визначеними діючими Тарифами ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» на банківські послуги в національній валюті. Днем дострокового розірвання договору є дата, зазначена у заяві Вкладника. В матеріалах даної цивільної справи міститься копія заяви [PERSON] від 26.03.2014 року, адресована до ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива», щодо повернення грошового вкладу у розмірі 667 576 грн. за договором № 265 996 від 27.12.2013 року з відміткою про отримання такої заяви ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива». 07.04.2014 року [PERSON], у зв'язку із не поверненням ПАТ «КБ «Фінансові ініціативи» грошового вкладу, повторно звернулась до відповідача з повторною завою щодо повернення грошового вкладу за депозитним рахунком. Відповідно до п. 4.2 договору банківського вкладу № 264996 остаточний розрахунок Банку з Вкладником (повернення суми Вкладу) у «дату повернення» здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування на власний поточний рахунок Вкладника, відкритий у Банку на підставі письмової заяви Вкладника. У випадку дострокового розірвання Договору остаточний розрахунок Банку з Вкладником (повернення суми вкладу) здійснюється у день дострокового розірвання цього договору у готівковій формі через касу Банку. При достроковому поверненні Вкладу банк здійснює перерахунок суми нарахованих процентів відповідно до п. 2 цього Договору та утримує з Вкладу суму надмірно сплачених процентів. Згідно із випискою за рахунком, наданою ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» при розгляді судом даної справи, 06.05.2014 року грошові кошти у розмірі 667 576 грн. було перераховано на рахунок, відкритий на ім'я [PERSON] у ПАТ «КБ Фінансові ініціативи» в рахунок повернення грошового вкладу за договором банківського вкладу № 264996 від 27.12.2013 року. Відомості щодо перерахування на картковий рахунок позивачки процентів за договором банківського вкладу № 264996 у наведеній виписці по рахунку відсутній. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності з вимогами ст. 1074 ЦК України (глава 72) обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Враховуючи викладене суд вважає за доцільне позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з відповідача грошових вкладів та процентів за договором банківського вкладу № 264996 задовольнити. Проаналізувавши наведені вище норми діючого законодавства, що регулюють спірні правовідносини, які склались між сторонами, суд вважає їх законними та обґрунтованими, оскільки при розгляді судом даної справи було встановлено несвоєчасне та неналежне виконання ПАТ «КБ «Фінансові ініціативи» зобов'язань щодо повернення суми депозитного вкладу за зверненням вкладника [PERSON] - 26.03.2014 року. Так, зокрема, умовами договору банківського вкладу, а саме п. 4.2 цього договору, визначено порядок повернення вкладникові суми депозитного вкладу - у готівковій формі через касу Банку. При зверненні [PERSON] до відповідача з заявою про повернення суми депозитного внеску, в порушення вимог ч. 2 ст. 1060 та умов договору № 264996, укладеного між сторонами, ПАТ «КБ «Фінансові ініціативи» не було повернуто позивачці суму вкладу у спосіб, передбачений умовами договору - у готівковій формі. Враховуючи наведене з ПАТ «КБ «Фінансові ініціативи на користь [PERSON] підлягає стягненню сума депозитного вкладу у розмірі 667 576 грн., оскільки повернення такого вкладу шляхом перерахування на картковий рахунок [PERSON] передбачений у разі спливу строку договору банківського вкладу, з огляду на що відмова ПАТ «КБ «Фінансові ініціативи» у поверненні [PERSON] суми грошового вкладу є необґрунтованою. Відповідно до ч. 1 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу у розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу кожного кварталу окремо від суми вкладу, а не витребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти, згідно із ч. 5 ст. 1061 ЦК України. Згідно із п. 4 договору банківського вкладу № 264996 проценти по Вкладу нараховуються щомісячно не пізніше останнього робочого дня місяця, за весь фактичний строк знаходження вкладу на Депозитному рахунку. При нарахуванні для розрахунків приймається фактична кількість днів у місяці та фактична кількість днів у році. Відповідно до умов договору депозитного вкладу № 264996 у разі дострокового розірвання цього договору з ініціативи Вкладника за період 27.12.2013 року по 05.04.2014 року Банк здійснює перерахунок процентів з дати 27.12.2013 року до дня, що передує даті повернення вкладу за ставкою 0,05 процентів річних та з урахуванням положень п. 4 цього договору. Враховуючи викладені вимоги діючого законодавства, у разі повернення вкладу виплачуються всі нараховані до цього моменту проценти. Депозитні кошти за договором банківського вкладу № 264996 було повернуто позивачці 06.05.2014 року, проте при цьому [PERSON] не було сплачено нараховані за депозитним внеском відсотки, що є порушенням вимог ст. 1061 ЦК України, з огляду на що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення відсотків за договором депозитного внеску підлягають частковому задоволенню. Як було вказано вище умовами договору депозитного вкладу № 264996 передбачена сплата відсотків за вкладом за період з 27.12.2013 року у розмірі 27 % та з 06.04.2014 року у розмірі 3 %. Враховуючи умови договору банківського вкладу № 264996 та той факт, що позивачкою було подано до ПАТ «КБ «Фінансові ініціативи» заяву про дострокове розірвання договору вкладу 26.03.2014 року, за період з 27.12.2013 року по 06.05.2014 року з ПАТ «КБ «Фінансові ініціативи» на користь [PERSON] підлягають стягненню відсотки за договором вкладу з розрахунку 0,05 % річних, як це передбачено умовами договору банківського вкладу. З огляду на викладене з ПАТ «КБ «Фінансові ініціативи» на користь [PERSON] підлягають стягненню відсотки за депозитним вкладом у розмірі 91 грн. 45 коп. (розрахунок: 667 576 помножити на 0,05 % - сума процентів за депозитним вкладом за 365 днів - та поділити на 100 (кількість днів перебування у банку депозитного вкладу позивачки). Задовольняючи позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення відсотків за договором депозитного вкладу частково - застосовуючи ставку 0,05 % річних, - суд керується умовами договору укладеного сторонами, враховуючи той факт, що цей договір було розірвано достроково з ініціативи вкладника [PERSON] Відповідно до умов договору банківського вкладу № 264996 якщо в день дострокового розірвання цього договору у відповідності до отриманої заяви вкладник не з'явився до Банку та не вимагає повернення вкладу, таке письмове повідомлення вкладника про дострокове розірвання договору вважається анульованим, цей договір продовжує діяти на попередніх умовах, перерахунок процентів не здійснюється. Згідно із ч. 3 ст. 1060 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент. Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин, договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором Проаналізувавши наведені правові норми у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення відсотків за перебування депозитних коштів на рахунку ПАТ КБ «Фінансові ініціативи» в період з 07.05.2014 року по 13.05.2014 року у розмірі 3%, що дорівнює 384 грн., оскільки умовами договору банківського вкладу № 264996 від 27.12.2013 року передбачено розмір та механізм сплати та нарахування процентів при достроковій вимозі Вкладника щодо повернення суми банківського вкладу, які судом стягуються на користь [PERSON] Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] щодо застосування до відповідача штрафних санкцій з приводу неналежного виконання умов договору банківського вкладу суд виходить з наступного. Так, п. 5.1 договору банківського вкладу, укладеного між сторонами передбачено, що за невиконання або неналежне виконання сторонами зобов'язань за договором передбачена відповідальність згідно діючого законодавства України. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У даному конкретному випадку при розгляді судом даної справи знайшов підтвердження факт порушення виконання зобов'язань ПАТ «КБ «Фінансові ініціативи» щодо несвоєчасного повернення [PERSON] суми грошового вкладу та нарахованих відсотків. Відповідальність за порушення грошового зобов'язання встановлено ст. 625 ЦК України. Так, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором бо законом. Враховуючи викладені положення діючого законодавства суд приходить до висновку про доцільність часткового задоволення позовних вимог [PERSON] щодо стягнення з ПАТ «КБ «Фінансові ініціативи» на користь позивачки 3% річних за час прострочення виконання відповідачем зобов'язань за договором банківського вкладу - несвоєчасної сплати відповідачем суми вкладу та нарахованих відсотків. Розрахунок 3 % річних суд проводить наступним чином: 667 667,45 грн. (сума простроченого грошового зобов'язання ПАТ «КБ Фінансові ініціативи» з виплати грошового вкладу та відсотків) помножити на 3 % поділити на 365 (кількість календарних днів у році) та помножити на 49 (кількість днів прострочення виконання зобов'язань з 26.03.2014 року по 13.05.2014 року). Враховуючи наведене з ПАТ «КБ «Фінансові ініціативи» на користь [PERSON] підлягають стягненню 2 689,12 грн. Є такими, що підлягають частковому задоволенню й позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача інфляційної складової за час прострочення виконання ним зобов'язання. Так, під індексом інфляції розуміється показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги. Розраховуючи розмір інфляційної складової у даному конкретному випадку суд керується роз'ясненнями, наданими Верховним Судом України від 03.04.1997 року № 62-97р, відповідно до якого для визначення індексу інфляції необхідно перемножити між собою щомісячні індекси, які складають відповідний період прострочки; помножити заборгованість за договором позики на індекс інфляції за період прострочки виконання зобов'язання та поділити на сто, враховуючи той факт, що індекс інфляції визначається у відсотках. Розмір інфляційних збитків буде дорівнювати різниці між сумою боргу з урахуванням індексів інфляції та сумою боргу без урахуванням такової. Щомісячний розмір індексу інфляції є загальновідомою інформацією, яка публікується у офіційних виданнях, зокрема у газеті «Урядовий кур'єр». При застосуванні індексу інфляції слід враховувати, що індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а у середньому на місяць, з огляду на викладене умовно слід вважати , що суму, яку внесено за період з 1 по 15 число відповідного місяця індексується із застосування індексу цього місяця, а з 16 по 31 число - з урахуванням індексу наступного місяця У даному конкретному випадку сума інфляційної складової буде дорівнювати 60 090,07 грн., з розрахунку 667 667,75 грн. (сума простроченого грошового зобов'язання ПАТ «КБ Фінансові ініціативи» з виплати грошового вкладу та відсотків) помножити на 1.09 (розмір індексу інфляції за період березня 2014 року по травень 2014 року - 1,022 Х 1,033 Х 1,033) мінус 667 667,75 (сума простроченого грошового зобов'язання). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Вирішуючи позовні вимог [PERSON] про стягнення з ПАТ «КБ «Фінансові ініціативи» пені за неналежне виконання зобов'язань з повернення суми грошового вкладу та відсотків за цим вкладом, суд приходить до висновку про доцільність їх часткового задоволення. Так, як було зазначено вище, умовами договору вкладу № 264996 не встановлено конкретного розміру неустойки (пені) при порушенні сторонами їх договірних зобов'язань, з огляду на що, визначаючи відсотковий розмір цієї пені, суд погоджується з посиланнями [PERSON] про застосування у даному випадку при розрахунку пені облікової ставки НБУ за період її нарахування. Постановою НБУ від 13.08.2013 року встановлено облікову ставку НБУ у розмірі 6.5%. Постановою НБУ від 14.04.2014 року № 212 встановлено облікову ставку НБУ у розмірі 9,5 %. З огляду на наведене за період з 26.03.2014 року по 14.04.2014 року включно розмір пені розраховується наступним чином: 667 667,45 (сума простроченого зобов'язання) помножити на 6,5 % (розмір облікової ставки НБУ) помножити на 19 (кількість днів прострочення у вказаний період), отже за вказаний період з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню пеня у розмірі 824,60 грн. За період з 15.04.2014 року по 13.05.2014 року включно розмір пені розраховується наступним чином: 667 667,45 (сума простроченого зобов'язання) помножити на 9,5 % (розмір облікової ставки НБУ) помножити на 29 (кількість днів прострочення у вказаний період), отже за вказаний період з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню пеня у розмірі 1 839,47 грн. Загальний розмір пені, який підлягає стягненню з ПАТ «КБ «Фінансові ініціативи» на користь [PERSON] складає 2 664,07 грн. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] про стягнення з ПАТ «КБ «Фінансові ініціативи» на її користь моральної шкоди у розмірі 30 000 грн., суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] у цій частині. Відповідно ст. 23 ч.2 п.1,2 Цивільного Кодексу України (далі за текстом ЦК України) моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями , діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Проаналізувавши позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь моральної шкоди, конкретні обставини даної справи та вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку, щодо недоведеності посилань позивачки щодо заподіяння їй моральних страждань, враховуючи відсутність доказів, які б об'єктивно свідчили про наявність у позивачки душевних хвилювань з приводу неправомірної поведінки відповідача, погіршення стану її здоров'я тощо. Згідно із ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведення судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрат, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, відповідно до ч. 3 ст. 79 ЦПК України. Відповідно до ст. ст.84,88 ЦПК та ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною та документально підтверджені витрати, пов'язані із наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Відповідно до ч. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. При розгляді судом даної справи інтереси позивачки [PERSON] представляв адвокат [PERSON], який діяв на підставі договору про надання правової допомоги від 07.05.2014 року. Згідно із квитанцією до прибуткового ордеру від 07.05.2014 року № 25/02 за надання адвокатом [PERSON] юридичних послуг за наведеним договором [PERSON] було сплачено останньому 2 400 грн. Суд вважає за необхідне зауважити, що при розгляді судом даної справи адвокатом [PERSON] не було надано суду акту виконаних робіт, які було здійснено адвокатом при розгляді даної цивільної справи, з огляду на що суд самостійно розраховує суму грошової компенсації за правову допомогу, надану адвокатом [PERSON] [PERSON] про розгляді судом даної цивільної справи. Так у вказаній цивільній справі проводилось 3 судових засідання, за результатами яких слухання справи відкладалось через неявку відповідача у судові засідання. Представник позивачки [PERSON] був присутнім у кожному з цих судових засідань Середня тривалість судового розгляду справи за участю представника позивачки складає приблизно 1 годину. Враховуючи наведене, суд вважає за частково відшкодувати витрати на правову допомогу, понесені позивачкою при розгляді судом даної цивільної справи та стягує з ПАТ «КБ «Фінансові ініціативи» на користь [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 487 грн. 20 коп.,

Outcome: partial