Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить визначити їй додатковий строк у розмірі трьох місяців для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] яка за часів життя склала заповіт, яким заповіла їй належну частину свого майна. У зв`язку зі певними обставинами, вона лише у грудні 2019 року звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак отримала відмову у зв`язку з пропуском нею шестимісячного строку для подачі заяви. Вважає, що нею був пропущений строк звернення з заявою про прийняття спадщини за заповітом з поважних причин. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 грудня 2019 року матеріали вказаної позовної заяви були направлені до Приазовського районного суду Запорізької області на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України. Ухвалою Приазовського районного суду від 23 січня 2020 року відкрито провадження по справі та призначене підготовче судове засідання по справі; витребувано з Мелітопольської міської державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті: [PERSON] , яка померла [INFO] . 05 лютого 2020 року на виконання ухвали суду від 23 січня 2020 року з Мелітопольської міської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи після смерті: [PERSON] , яка померла [INFO] . 12 лютого 2020 року від відповідача по справі - Мелітопольської міської ради на електронну адресу суду надійшла заява про невизнання позовних вимог позивача. 13 лютого 2020 року від представника позивача - адвоката Цокало О.І. на електронну адресу суду надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання у їх відсутність та про заміну відповідача на Розівську сільську раду Приазовського району, яка є органом місцевого самоврядування за місцем знаходження спадкового майна та місцем смерті спадкодавця. Ухвалою Приазовського районного суду від 14 лютого 2020 року замінено неналежного відповідача Мелітопольську міську раду на належного Розівську сільську раду Приазовського району Запорізької області та залучено до участі у справі у якості третьої особи - [PERSON] .. Ухвалою суду від 05 березня 2020 року закрите підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Інших заяв та клопотань про справі не надходило. Позивачка в судове засідання не з`явилася, від її представника на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягає. Представник відповідача - Розівської сільської ради Приазовського району Запорізької області у судове засідання не з?явився, проте надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають та просять позов задовольнити. Представник третьої особи - Приазовської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з`явилася, проте на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, вважає позов обґрунтованим та просить його задовольнити. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про смерть /а.с. [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне майно. Як вбачається з копії заповіту /а.с. 9/ спадкоємцем належної померлій на праві приватної власності на підставі державного акту серії ІІ-ЗП № 039739 земельної ділянки, площею 16,21 га, яка розташована на території Розівської сільської ради Приазовського району Запорізької області з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, є - [PERSON] - позивачка по справі. Згідно письмового роз`яснення від 16 грудня 2019 року а.с. 15/ [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом стосовно зазначеної земельної ділянки так як нею пропущений строк для прийняття спадщини, передбачений ст.. 1270 ЦК України. Відповідно до копії спадкової справи № 393/2019 /а.с. 40-47/ спадкоємцями після смерті [PERSON] , окрім [PERSON] , є ще [PERSON] , яка звернулася з заявою про прийняття спадщини за заповітом на інше майно, а саме: квартиру, що належала померлій [PERSON] , та отримала відповідно свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачка дійсно пропустила встановлений законом шестимісячний термін для прийняття спадщини, та причини пропуску такого строку суд вважає поважними, оскільки з доказів наданих позивачкою вбачається, що вона разом зі спадкодавцем не проживала, мешкає у іншому районі області, здійснювала догляд за своїм батьком, який потребує сторонньої допомоги, працює на посаді фельдшера з напруженим графіком роботи - шестиденний робочий день, та строк пропуску для подання заяви про прийняття спадщини є не суттєвим та складає всього один місяць. Враховуючи положення ст.8 Конституції України щодо верховенства права та збереження справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення ЄСПЛ у справі «Федоренко проти України» від 01.06.2006 року), рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, та ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном, та приймаючи до уваги відсутність заперечень до вимог позивача іншого відомого спадкоємця та визнання позовних вимог відповідачем, суд вважає можливим визначити позивачу додатковий строк, необхідний для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом.

Outcome: approved