Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, зазначаючи, що 6 лютого 2015 року вона уклала з відповідачем договір купівлі-продажу № 140, відповідно до якого відповідач отримав товар на суму 5390 грн. з розстроченням платежу на 5 місяців. Виплата заборгованості повинна була провадитися щомісячними рівними платежами. Відповідач порушив домовленість, сплативши в рахунок заборгованості 22 травня 2015 року 600 грн. , 6 червня 2015 року 800 грн. і 8 липня 2015 року 400 грн. Крім того, 6 червня 2015 року відповідач придбав в рахунок існуючого боргу ще і сорочку , вартістю 270 грн. Таким чином, розмір існуючої заборгованості на цей час склав 3860 грн. Умовами договору передбачена відповідальність за прострочення чергового платежу у вигляді сплати пені в розмірі 1% від простроченої суми. На підставі викладеного, позивачка просить стягнути з відповідача суму боргу - 3860 грн. , компенсацію , відповідно до індексу інфляції 38,6 грн, пеню в розмірі 1500 грн., судові витрати в сумі 248,6 грн., а всього стягнути 5647,2 грн. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач про день та час розгляду справи належним чином повідомлений, в судове засідання не з`явився, звернувшись до суду з заявою, в якій повністю визнає вимоги позивачки. Суд, вивчивши письмові докази по справі, встановив наступне. Відповідно до наданого позивачкою письмового договору купівлі-продажу № 140 від 6 лютого 2015 року, [PERSON] передала [PERSON] товар( чоботи, вартістю 1070 грн., пальто жіноче , вартістю 1350 грн. , іграшки на загальну суму 1380 грн , шапку жіночу, вартістю 950 грн., колготи дитячі, вартістю 100 грн., брюки, вартістю 520 грн, та сорочку, вартістю 270 грн.) на загальну суму 5640 грн. в кредит з розстроченням платежу на 5 місяців. В договорі зазначено, що виплата боргу провадиться покупцем рівними частинами щомісячно. Крім того, в договорі обумовлено, що якщо покупець прострочив черговий платіж, стягненню підлягає загальна сума заборгованості, незважаючи на строк чергового платежу зі сплатою пені в розмірі 1% за кожний день прострочення. Таким чином, строк повернення заборгованості за договором сплинув 6 липня 2015року. В договорі міститься позначка щодо сплати покупцем чергового платежу. Так, відповідачем на виконання укладеного договору було сплачено такі суми: 22 травня 2015 року -600 грн., 6 червня 2015 року 800 грн. , 8 липня 2015 року -400 грн. Отже, загальна сума заборгованості за договором складає 3840 грн. Заперечень щодо зазначених обставин відповідач не надав. Згідно ст.ст. 694, 695 ЦК України, договором про продаж товару в кредит може бути передбачено оплату товару з розстроченням платежу. Відповідно до ст. 549 ч. 3 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Позивачка посилається на те, що відповідач з 8 липня 2015 року не вніс жодного внеску, таким чином, прострочення виплати боргу вона розраховує за період з 8 липня по 25 серпня 2015 року (48 днів). За цей період розмір пені складає: 3840 х 1% х 48 = 1843,2 грн. Позивачка просить стягнути з відповідача частину пені в розмірі 1500 грн. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання , на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Позивачка просить стягнути заборгованість з урахуванням інфляції за липень 2015 року . Встановлено, що в липні 2015 року показник інфляції склав 99%, тому компенсація за цей місяць не нараховується. На підставі викладеного, вимога позивачки щодо стягнення заборгованості підлягає задоволенню частково. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved