Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій вказала про те, що вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 21.05.2016 року. Шлюб зареєстровано у Ковпаківському районному у місті Суми відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області за актовим записом № 303. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Дочка проживає з позивачкою. Сторони мешкають окремо і не ведуть спільного господарства, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями, ніде не працює, влаштовує бійки та сварки. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не приймає участі у її вихованні. Позивачка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною. Тому вона змушена звернутися до суду і просить розірвати шлюб з відповідачем і стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. До початку судового засідання від позивачки надійшла заява, в якій вона підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні. Не заперечувала проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутності від відповідача не надходило. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Сторони зареєстрували шлюб 21.05.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 21.05.2016 року Ковпаківським районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області за актовим записом № 303 Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БП № 208116, виданим 09.08.2016 року виконкомом Сульської сільської ради Сумського району Сумської області за актовим записом № 02. Батьками дитини записані: батько [PERSON], мати [PERSON]. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. З урахуванням всіх обставин справи, що мають істотне значення, а також враховуючи категоричне небажання позивачки на збереження шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, а тому подальше збереження сімї неможливе, а шлюб підлягає розірванню відповідно до ст. 112 СК України. На теперішній час сторони проживають окремо. Дитина проживає разом із позивачкою. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати свою дитину, а саме: не надає матеріальної допомоги на її утримання. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати такі обставини, як стан здоровя і матеріальний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина, а також інші обставини, які мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач інших дітей не має, є працездатною особою, не працює, суд дійшов висновку про те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Згідно п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, про порядок та розмір виплати коштів на утримання дітей, дружини (чоловіка), а також про поділ спільного майна подружжя, або буде встановлено, що такої згоди досягнуто, але вона порушує інтереси дітей чи одного з подружжя, суд вирішує зазначені питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved