Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить встановити, що частка [PERSON] в спільній сумісній власності на земельну ділянку загальною площею 0,4839 га за адресою: м. Мелітополь, вул. Піщанська, 8, відповідно до Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 812938 від 24.02.2010 площею 0,0999 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та Державного акту про право власності на земельну ділянку ЯИ № 812940 від 24.02.2010 площею 0,3840 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства виданих на імя [PERSON], який помер 9 травня 2015 року складає ? частку. Свій позов мотивує тим, що після смерті її дядьки [PERSON] відкрилася спадщина. У визначений законодавством строк вона з відповідачкою [PERSON] звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. Однак, 29.04.2016 приватним нотаріусом винесена постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на часку земельної ділянки по вказаній адресі після померлого [PERSON] з причини того, що частка померлого у праві власності на означену земельну ділянку не визначена, а є приватною спільною сумісною власністю з відповідачкою Ревут. Л.В. Від позивачки [PERSON] надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, на позовних вимогах наполягає та просить задовольнити їх у повному обсязі. Від відповідачки [PERSON] надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позов визнає в повному обсязі. Від відповідачки [PERSON] надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позов визнає в повному обсязі. Представник третьої особи Управління держгеокадастру у Мелітопольському районі в судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини неявки, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності з ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, визнані сторонами та іншими особами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 09.05.2015 помер рідний дядька позивачки [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть/а.с.13/. Після його смерті відкрилася спадщина на належні йому 3/5 частки житлового будинку № 8 по вул. Піщанська в м. Мелітополі, який належав йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом/а.с.14/. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 2/5 частки вказаного будинку видано [PERSON]В./а.с.15/. Після прийняття у спадщину вказаного будинку померлий [PERSON] та відповідач [PERSON] отримали Державний акт на право власності на земельну ділянку, що підтверджується копіями Державних актів про право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 812939, ЯИ № 812941, ЯИ № 812938, ЯИ № 812940 від 24.02.2010 виданих управлінням Держкомзему у м. Мелітополі/а.с.17-20/. Згідно Державного акту серії ЯИ № 812938 від 24.02.2010 померлому [PERSON] належить земельна ділянка за адресою: м. Мелітополь, вул. Піщанська, 8 площею 0,0999 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку. Відповідно до Державного акту серії ЯИ № 812939 від 24.02.2010 відповідачці [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,0999 га за вказаною адресою з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку. Згідно Державного акту серії ЯИ № 812940 від 24.02.2010 померлому [PERSON] належить земельна ділянка за вказаною адресою площею 0,3840 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Відповідно Державного акту серії ЯИ № 812941 від 24.02.2010 відповідачці [PERSON] належить земельна ділянка за вказаною адресою площею 0,3840 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Згідно вказаних актів про право власності на земельну ділянку у померлого [PERSON] та відповідачки [PERSON] були однакові за площею земельні ділянки, загальна площа ділянки становить 0,4893 га. Однак, згідно додатків до вказаних вище державних актів частки співвласників у спільній частці не визначено. За життя померлий [PERSON] склав заповіт на користь позивачки та на користь рідної сестри позивачки відповідачки [PERSON], в якому заповідав після своєї смерті 3/5 частки будинку № 8 по вул. Піщанській в м. Мелітополі та належну йому земельну ділянку за цією адресою. У встановлений законом строк та в встановленому законом порядку позивачка з відповідачкою [PERSON] звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини. 29.04.2016 позивачка та відповідачка [PERSON] отримали свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказані частки житлового будинку, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом/а.с.25/. 29.04.2016 постановою приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу [PERSON] /а.с. 26/ відмовлено [PERSON], [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку земельної ділянки після смерті померлого [PERSON] оскільки частка померлого у праві власності на означену земельну ділянку не визначена/а.с.26/. Відповідно ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). В силу ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. В силу ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Отже судом встановлено, що згідно вказаних Державних актів у померлого [PERSON] та відповідачки [PERSON] були однакові за площею земельні ділянки, однак частки співвласників у спільній частці не визначено. Таким чином, суд вважає, що слід встановити, що частка [PERSON] в спільній сумісній власності на вказану земельну ділянку загальною площею 0,4839 га відповідно до Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 812938 від 24.02.2010 площею 0,0999 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та Державного акту про право власності на земельну ділянку ЯИ № 812940 від 24.02.2010 площею 0,3840 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства виданих на імя [PERSON] померлого 09.05.2015, складає ? частку.

Outcome: approved