overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 19.06.2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 100. Від шлюбу в них є син [PERSON], [INFO]. Позивачка просить розірвати шлюб посилаючись на те, що з жовтня 2014 року вона та відповідач фактично припинили проживати однією сім'єю. Одразу ж після припинення подружніх стосунків відповідач пішов проживати в іншу сім'ю. Позивачка зазначила, що на даний час вона також має намір створити нову сім'ю, тому збереження шлюбу та примирення є неможливим, суперечитиме її інтересам та інтересам відповідача. Позивачка в судове засідання подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розгляд справи проводити у її відсутності та розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнав та погодився на розірвання шлюбу, посилаючись на те, що примирення між ними неможливе. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, оскільки встановлено факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння, тому їхній шлюб є формальністю, яку зберігати не доцільно. Суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно, відновити її вже неможливо і тому шлюб необхідно розірвати. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки ухвалою Нетішинського міського суду від 24.02.2015 року позивачку звільнено від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 19.12.2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №318. Від шлюбу в них є дочка [PERSON], [INFO]. Позивачка просить розірвати шлюб посилаючись на те, що сімейні стосунки з відповідачем не склалося, оскільки кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у зв'язку з чим шлюбні стосунки між ними припинено в березні 2011 року. З цього часу сторони проживають окремо, їх сім'я фактично розпалася, а шлюб носить формальний характер. Позивачка переконана, що подальше спільне проживання, збереження шлюбу та примирення між ними неможливе. Позивачка в судове засідання подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки за час наданий судом для примирення таке не відбулось. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх дитини, оскільки встановлено факт припинення між ними в березні 2011 року сімейних стосунків, відсутність взаємоповаги та взаєморозуміння, тому їхній шлюб є формальністю, яку зберігати не доцільно. Суд надавав сторонам строк на примирення тривалістю шість місяців, однак вжиті заходи щодо примирення подружжя результату не дали. Позивачка категорично відмовляється зберегти сім'ю. Таким чином, суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно, відновити її вже неможливо і тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 19 грудня 2014 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі РАЦС по м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №2095. Від шлюбу сторони дітей не мають. Сімейні та подружні відносини між сторонами припинені, причиною розпаду сімї є те, що сторони не знаходять порозуміння у вирішенні спільних питань сімейного життя. Сімя розпалася, спільне господарство не ведуть, примирення з відповідачем не можливе. Просить розірвати шлюб з відповідачем та після розірвання шлюбу змінити прізвище на дошлюбне Рубановська. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Від надання строку для примирення сторони категорично відмовились. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного законодавства. Між сторонами зареєстрований шлюб 19 грудня 2014 року у відділі РАЦС по м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №2095. Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сімя розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони припинили сімейні відносини, спільно не проживають, спільне господарство не ведуть, за таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки кожен з подружжя має право припинити шлюбні стосунки, примушування до збереження шлюбних стосунків є порушенням права на особисту свободу. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України сторона на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до наданої позивачем квитанції розмір витрат по сплаті судового збору складає 640 грн., що підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 20.07.2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №129. Від шлюбу в них є діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивачка просить розірвати шлюб, оскільки протягом останніх чотирьох років сімейні стосунки між нею та відповідачем фактично припинилися, так як він залишив сімю та проживає з іншою жінкою, від якої в нього народилась дитина. Таким чином вони з відповідачем не проживають разом і фактично розірвали подружні стосунки. Позивачка за вказаних обставин не вбачає сенсу підтримувати сімейні відносин. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Лучинець». Позивачка в судове засідання надала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності та розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнав, погодився на розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, оскільки встановлено факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння, тому їхній шлюб є формальністю, яку зберігати не доцільно. Суд вважає, що сімя сторін розпалася остаточно, відновити її вже неможливо і тому шлюб необхідно розірвати. Крім того, у відповідності до ст.113 СК України, особа, що змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 21.07.2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу в них є син - [PERSON], [INFO], який проживає разом нею і знаходяться на її утриманні та утриманні її батьків. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча зобов'язаний її надавати та має таку можливість, оскільки є працездатним, інших осіб на утриманні немає. Враховуючи наведене, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задоволити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180, ч.1 ст.182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.3 ст.181, ч.2 ст.182, ч.1 ст.183 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Так, судом встановлено, що на утриманні позивачки знаходиться малолітній син, вона потребує матеріальної допомоги на його утримання, а відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на його утримання, хоча має таку можливість, є працездатним, інших аліментних зобов'язань не має. На підставі наведеного, враховуючи те, що обоє батьків зобов'язані утримувати свою дитину до повноліття, а також обставини передбачені ст.182 СК України, суд приходить до висновку, що права дитини підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] до його повноліття в розмірі, який просить позивачка. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 21.11.1987 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в Клепачівській сільській раді народних депутатів Славутського району Хмельницької області, актовий запис №12. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Позивачка просить розірвати шлюб посилаючись на те, що півтора року тому відповідач залишив сімю і з того часу проживає окремо з іншою жінкою. У звязку з цим вони припинили між собою шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. Позивачка переконана, що за таких обставин примирення та збереження шлюбу неможливе, тому є всі підстави для його розірвання. Позивачка в судове засідання подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розгляд справи проводити у її відсутності та розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся належним чином згідно вимог ст.ст.74, 76 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, оскільки встановлено факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння, тому їхній шлюб є формальністю, яку зберігати не доцільно. Суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно, відновити її вже неможливо і тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 21.11.2008 року вона уклала шлюб з відповідачем. [PERSON] є батьком її дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з нею. З лютого 2013 року сімейні стосунки з відповідачем припинені. Останній не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Їй самій важко утримувати малолітніх дітей. Відповідач інших утриманців не має, стягнень за виконавчими листами з нього не проводяться. Просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) на утримання двох неповнолітніх дітей на її користь, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Позивач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/ 3 частини з усіх видів його заробітку, а також понесені нею витрати на оплату послуг адвоката. Крім того, позивач надала заяву та просить долучити до матеріалів справи копію рішення про розірвання шлюбу від 11.03.2014 року. Відповідач в судове засідання не зявився. До суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку - визнає. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідив письмові матеріали справи, судом встановлено, що 21.08.2008 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON]. Шлюб зареєстрований відділом РАЦС Широківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №169 (а.с.3). Батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є позивачка і відповідач (а.с.4,5). Позивачка разом з дітьми зареєстрована по [ADDRESS] (а.с.6). [PERSON] працює, її загальна заробітна плата за період з серпня 2013 року по січень 2014 року включно склала 8987,14 грн. (а.с.11). Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 11.03.2014 року. Рішення станом на 19.03.2014 року не набрало законної сили (а.с.27). Також встановлено, що за надання правової допомоги по складанню позовної заяви позивачкою було сплачено 200 грн. (а.с.21). Встановленим у судовому засіданні фактам відповідають правовідносини з аліментних обов'язків батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей. Відповідачем порушені вимоги ст.180 СК України щодо обовязку утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За таких обставин, враховуючи також, що відповідач визнав позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки понесені останньою витрати за надання правової допомоги в розмірі 200 грн. Також підлягає стягненню з відповідача судовий збір в доход держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 22.08.2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 182, від якого сторони мають неповнолітнього сина. Позивачка просить розірвати шлюб, вказуючи на те, що спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Як наслідок сторони в 2015 році припинили шлюбні відносини та разом не проживають, відповідач з березня 2017 року підтримує стосунки з іншою жінкою. Позивачка переконана, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, вказавши на формальність існуючого шлюбу. Сторони надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка в поданій заяві свої позовні вимоги підтримала, відповідач такі вимоги визнав, згідний на розірвання шлюбу, строку на примирення просив не надавати. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з даних свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER], сторони по справі зареєстрували шлюб 22.08.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 182. Від вказаного шлюбу останні мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], про що в матеріалах справи наявне відповідне свідоцтво про народження. В силу вимог ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Стаття 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачає, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони по справі не бажають зберегти шлюб, наполягають на його розірванні. Шлюбні відносини між сторонами припинені в 2015 році, а тому суд, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України, приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами, оскільки встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. При цьому суд бере до уваги те, що кожен із сторін не має наміру на збереження сім'ї, що виключає можливість примирення між ними. Вирішуючи питання розподілу судових витрат та враховуючи те, що позивачка при відкритті провадження була звільнена від сплати судового збору, суд у відповідності до ст. 141 ЦПК України вважає, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 23.04.2004 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №47. Від шлюбу в них є двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка просить розірвати шлюб посилаючись на те, що протягом останніх 6-7 років подружні стосунки з відповідачем погіршувались. Він почав зловживати алкогольними напоями, не мав постійного місця роботи, не міг забезпечувати сім'ю, через що в них часто виникали скандали та сварки, що негативно відображалось на її та дітей психологічному стані. Як наслідок близько чотирьох років тому сторони припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Позивачка переконана, що подальше спільне проживання, збереження шлюбу та примирення між ними неможливе, суперечитиме їх інтересам та інтересам їх дітей. Позивачка в судове засідання подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання також подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги визнає, згідний на розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх дітей, оскільки встановлено факт припинення між ними сімейних стосунків, відсутність взаємоповаги та взаєморозуміння, тому їхній шлюб є формальністю, яку зберігати не доцільно. Таким чином, суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно, відновити її вже неможливо і тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 23.09.2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №251. Від шлюбу в них є неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. Позивачка просить розірвати шлюб посилаючись на те, що спільне подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та ведення спільного господарства. З вини їх обох сумісне життя і збереження сімї неможливі. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинені з початку 2016 року, спільне господарство не ведеться. Позивачка переконана, що подальше спільне проживання, збереження шлюбу та примирення між ними неможливе, суперечитиме її інтересам. Позивачка в судове засідання не зявилася, але подала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує і наполягає на розірванні шлюбу. Не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ст.ст.74, 76 ЦПК України. Про причини неявки суд не повідомив. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи, на підставі ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, оскільки встановлено факт припинення між ними сімейних стосунків, відсутність взаємоповаги та взаєморозуміння, тому їхній шлюб є формальністю, яку зберігати не доцільно. Суд надавав сторонам строк на примирення тривалістю три місяці, однак вжиті заходи щодо примирення подружжя результату не дали. Таким чином, суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно, відновити її вже неможливо і тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в розмірі 640 гривень.

Outcome: approved