Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з дійсним позовом і в його обґрунтування пояснила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 19.02.1987 р. Шлюб зареєстровано [INFO] міським РАЦС Ворошиловградської області, під записом № 114. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Однією родиною подружжя не проживають з 25 травня 2014 року. Причиною розпаду родини послужило те, що чоловік покинув родину. Позивачка вважає, що збереження сімї не можливе і просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. У судове засідання позивачка не зявилася, надала суду заяву, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить справу розглянути за її відсутністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, у встановленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток, проте судова кореспонденція повернулася до суду не врученою з відмітками поштового відділення «із закінченням терміну зберігання». Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою свого проживання або перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивачка не заперечує проти розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки законі, обґрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. 19.02.1987 р. одружилися [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 11-ЕД № 461606, виданим 19.02.1987 р. м. Лисичанськ міським РАЦС Ворошиловградської області, під записом № 114. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище: дружині [PERSON]. Від сумісного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільно сторони не проживають з 25 травня 2014 року, причиною розпаду родини послужило те, що відповідач покину родину. Позивачка на примирення з відповідачем не згодна і наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суперечки про розділ майна між сторонами не має. На підставі викладеного,

Outcome: approved