Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 14.05.2011 року, який рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 09.03.2017 року розірвано. Після розірвання шлюбу вона змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. За час перебування у шлюбі у неї з відповідачем народилася одна дитина: дочка [PERSON], [INFO]. На даний час донька проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області у цивільній справі № 353/57/16-ц від 15.06.2016 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі на утримання доньки [PERSON] в розмірі по 600 грн. щомісячно. На даний час вона знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн. 00 коп. Аліменти, які стягуються зі [PERSON] на утримання малолітньої дитини та соціальна допомога є недостатніми для забезпечення належного рівня життя доньки. Відповідач не цікавиться їхньою спільною дитиною, відмовляється добровільно надавати кошти на утримання доньки, а саме на придбання одягу, продуктів харчування та медикаментів тощо. Відповідач також ухиляється від її утримання. Вказала, що мінімальний прожитковий мінімум для дитини до 6 років з 01.12.2017 року становить 1492 грн., відповідно до цього мінімальний розмір аліментів на одну дитину з 01.12.2017 року складає 746 грн. З вищевказаного випливає, що аліменти в розмірі 600 грн., які сплачує [PERSON] є меншими ніж мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який передбачений СК України і є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 01.11.2017 року за відповідачем визнано право спільної часткової власності на 1/2 частини на напівпричіп марки «МАЗ 950600-010», номерний знак [NUMBER], номер шасі [NUMBER]. 2006 року випуску, колір жовтий, вартістю 213407,52 грн., який він використовує у своїй господарській діяльності, також на користь відповідача стягнено грошову компенсацію в розмірі 90385 грн. 00 коп. З зазначеного випливає, що відповідач має можливість матеріально допомагати їй та малолітній дитині, проте відповідач витрачає всі кошти тільки на власні потреби, не цікавиться їхніми інтересами. Просила збільшити розмір аліментів та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. щомісячно та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку в розмірі 1500 грн. 00 коп. щомісячно. 02.01.2018 року на адресу Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від [PERSON] надійшов відзив на позовну заву, разом з підтвердження про надіслання відзиву [PERSON], в якому він позов визнав частково, а саме в частині збільшення аліментів на утримання дочки [PERSON] та просив стягнути аліменти на її утримання в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, що на даний час становить 746 грн. 00 коп. В задоволенні позову в частині стягнення аліментів на утримання [PERSON] відмовити повністю. Свої заперечення проти позову обґрунтовує тим, що рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області у цивільній справі № 353/57/16-ц від 15.06.2016 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі на утримання доньки [PERSON] в розмірі по 600 грн. щомісячно. Починаючи з часу присудження аліментів і по даний період він вчасно і регулярно сплачує аліменти, на підтвердження чого додав копії квитанції про сплату аліментів, які долучені до відзиву. З часу стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої дочки його матеріальний стан не покращився, а навпаки погіршився, адже у зв'язку з кризовою економічною ситуацією в Україні, мінливий, незначний та нерегулярний сукупний дохід від здійснення підриємницької діяльності з 27.05.2016 року він припинив здійснення підприємницької діяльності, про що свідчать відомості з державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які долучені до відзиву. На даний час він є безробітним, а тому в нього немає матеріальної спроможності сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки в розмірі 1500 грн. 00 коп. щомісячно. Однак, з метою забезпечення дочці [PERSON] необхідних умов для достатнього фізичного, духовного і культурного розвитку, згідний сплачувати аліменти в розмірі 746 грн. 00 коп. щомісячно. Стосовно позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання [PERSON] до досягнення дитиною 3 років в розмірі 1500 грн. 00 коп., вважає, що зазначена позовна вимога є безпідставною та необґрунтованою, оскільки позивачем не надано достатніх, належних та допустимих доказів, які б в сукупності свідчили про наявність правових підстав для стягнення з нього грошових коштів саме в розмірі 1500 грн. Позивачкою жодними мотивами не обґрунтовано в позовній заяві та не надано суду підтверджуючих доказів щодо його можливості сплачувати грошові кошти на утримання позивачки в зазначеному розмірі. Крім того, рішенням Тумацького районного суду Івано-Франківської області від 06.07.2016 року по справі № 353/55/16-ц з нього стягнуто на користь позивача [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 100 грн. щомісячно до досягнення дочкою [PERSON] трьохрічного віку. 18.01.2018 року на адресу Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від адвоката [PERSON] надійшло повідомлення, в якому він вказав, що Договір про надання правової допомоги від 15.02.2016 року № 15/02/16 укладений між ним та [PERSON] розірвано за взаємною згодою. Просив суд в подальшому надсилати повістки про виклик у суд на адресу [PERSON] На підтвердження вищевказаного додав копію акту виконаних робіт від 14.12.2017 року (а.с. 82, 83). В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак на адресу суду надіслала заяву, в якій позов підтримала з підстав зазначених в ньому, просила його задовольнити та справу розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак його представник [PERSON] на адресу суду подав заяву, в якій розгляд справи просив провести у його відсутності та відсутності [PERSON] При визначенні розміру збільшення аліментів на утримання малолітньої дитини та позивачки врахувати пояснення викладені у відзиві на на позов. 15.12.2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу України та згідно п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції 15.12.2017 року, встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Оскільки провадження по даній справі було відкрито до набрання чинності ЦПК України у редакції Закону № 2147, розгляд справи повинен відбуватися у відповідності до правил, які почали діяти після набрання чинності даної редакції ЦПК України, тобто з 15 грудня 2017 року. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що 14.05.2011 року між позивачем та відповідачем у виконкомі Надорожнянської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 2). Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 09.03.2017 року шлюб між ними розірвано, після розірвання шлюбу відновлено [PERSON] дошлюбне прізвище «[PERSON]» (а.с. 4-5). Під час шлюбу у них народилася одна дитина: донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 3), де в графі «батько» вказано «[PERSON]» (відповідача). Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 13.05.2016 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі по 600 гривень 00 копійок щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 89-91). Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 15.06.2016 року рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 13.05.2016 року змінено, виключено з резолютивної частини рішення: «але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в решті рішення залишено без змін (а.с. 92-94). Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 06.07.2016 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі по 100 грн. 00 коп. (а.с. 61-63). Відповідач аліменти в зазначених розмірах на утримання малолітньої дитини та позивачки [PERSON] сплачує, що підтверджується копіями квитанцій (а.с. 42-59). Згідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Перевіривши матеріали справи в цій частині, врахувавши матеріальне становище сторін, те, що позивачка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, розмір прожиткового мінімуму на дітей до 6 років постійно збільшується, а також те, що розмір стягуваних аліментів на утримання диини є меншим за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідач має регулярний дохід, суд вважає, що розмір стягуваних з [PERSON] (відповідач) на користь [PERSON] (позивач) аліментів на утримання дитини: дочки [PERSON], [INFO], слід збільшити, встановивши їх у розмірі по 1000,0 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. За змістом ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та не залежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З`ясувавши обставини, які згідно ст. 84 СК України враховуються при призначенні аліментів, та врахувавши матеріальне становище сторін, те, що позивачка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідач є працездатною та фізично здоровою людиною і має можливість сплачувати аліменти, суд вважає, що розмір стягуваних з [PERSON] (відповідач) на користь [PERSON] (позивач) аліментів на її утримання слід збільшити, встановивши розмір аліментів у розмірі по 500,0 грн. щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] трьохрічного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту ч. 2 цієї ж норми інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. При такому вирішенні позову, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у встановленому законодавством розмірі за дві вимоги майнового характеру - 1409 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 84, 180, 182, 183, 192 СК України та

Outcome: partial