Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про поділ майна подружжя, у якому просить в порядку поділу майна подружжя визнати обєкт незавершеного будівництва, що знаходиться в м. Коломия, по вул. Вітовського, 32 та земельну ділянку по вул. Купчинського, 2а обєктами права спільної сумісної власності подружжя із визначенням частки [PERSON] в розмірі 1/2 частини та визнати за нею, [PERSON] право власності на1/2 частину незавершеного будівництва, що знаходиться по вул. Вітовського, 32 в м. Коломиї та 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0778 га, що знаходиться за адресою: вул. Купчинського, 2 а в м. Коломиї Івано-Франківської області. В подальшому представник позивачки зробила уточнення до позову і просить в порядку поділу майна подружжя визнати житловий будинок, що знаходиться в м. Коломия, по вул. Вітовського, 32 та земельну ділянку по вул. Купчинського, 2а обєктами права спільної сумісної власності подружжя із визначенням частки [PERSON] в розмірі 1/2 частини та визнати за нею, [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться по вул. Вітовського, 32 в м. Коломиї(бувша вул.Купчинського,2а) та 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0778 га, що знаходиться за адресою: вул.Вітовського,32 (бувшавул. Купчинського, 2 а в м. Коломиї Івано-Франківської області. Заявлений позов обґрунтовує тим, що вона 22.01.1990 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26.04.2004 року шлюб між ними було розірвано, але вони продовжували спільно проживати і вести спільне сімейне господарство. До сьогоднішнього дня вона так і не отримала свідоцтва про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу було нею отримано 25.09.2018 року. Під час спільного проживання, перебуваючи у шлюбі, вони за спільні кошти побудували житловий будинок, господарські будівлі та споруди по вул. Вітовського, 32 в м. Коломиї, який будівництвом закінчено в 1997 році. Всі дозвільні документи оформлені на відповідача. На підставі рішення Коломийської міської ради від 15.06.1999 року відповідачу передано земельну ділянку для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0778 га, про що йому видано Державний акт на право власності на земельну ділянку. Оскільки житловий будинок побудовано в шлюбі, то дане майно згідно зі ст.ст.60,61 СК України є спільною сумісною власністю подружжя. Посилаючись на норми ст. 331 ЦК України зазначає, що новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак, до цього, не будучи житловим будинком з юридичного погляду, обєкт незавершеного будівництва э сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обовязки, тому такий об'єкт є майном, яке за передбачених законом умов може належати на праві спільної сумісної власності подружжя і з дотриманням будівельних норм і правил підлягали поділу між ними. Вказує, що за позовом дружини, членів сімї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців суд має право здійснити поділ обєкта незавершеного будівництва, якщо враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами. У разі неможливості поділу обєкта незавершеного будівництва суд може визнати право за цими особами на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з урахуванням конкретних обставин залишити його одній зі сторін, а іншій присудити грошову компенсацію. Обєкт незавершеного будівництва, зведений за час шлюбу, може бути визнаний обєктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток. При цьому суд може визнати право на частину обєкта незавершеного будівництва за кожною з сторін. Таким чином, урахувавши ті обставини, що спірний обєкт незавершеного будівництва збудований за час шлюбу за спільні кошти подружжя та є обєктом спільної сумісної власності подружжя, будівництво його закінчено й він фактично експлуатується за своїм функціональним призначенням; вона позбавлена можливості здійснити вказані дії, що перешкоджає їй реалізувати своє право на поділ набутого за час шлюбу зазначеного майна свідчить про наявність правових підстав для визнання за нею права на 1/2 частину спірного обєкта незавершеного будівництва. Вказує також, що якщо на земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до ст.ст. 120 ЗК України, 377 ЦК України. Тому вона вимушена ставити питання про визнання за нею права власності на 1/2 частину будинковолодіння та земельної ділянки. В судове засідання від представника позивачки поступила письмова заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання подав письмову заяву,в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнав. Заслухавши , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 22.01.1990 р. по 26.04.2004 року. Згідно рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26.04.2004 р. шлюб було розірвано, судове рішення набрало законної сили 27.05.2004 року та оформлено/видано 25.09.2018 року, про що свідчить відмітка на ньому ( а.с. 10). Обєктами права спільної сумісної власності подружжя сторін є побудований будинок, що знаходиться в м. Коломия, по вул. Вітовського, 32 та земельна ділянка по вул. Вітовського, 32. Відповідно до свідоцтва на право власності №699 на будинок (а.с.30), за відповідачем зареєстрований житловий будинок в м.Коломия вул.Кучинського,2а 8 вересня 1999 року. Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ІФ № 000264 [PERSON] на підставі рішення Коломийської міської ради від 15.06.1999 року № 212 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0778 га,яка розташована на території Коломийської міської ради для обслуговування жилого будинку та господарських споруд по вул. Купчинського, 2 «а». Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 7308 (а.с. 16). Згідно з копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого Коломийським МБТІ 24.10.2018 року, спірний житловий будинок загальною площею 183,3 кв. м., житловою площею 98,8 кв. м., складається з чотирьох кімнат, кухні, ванної, двох коридорів, гаражу, а також господарських будівель та споруд: гараж «літ. Б», літня кухня «літ. В», криниця «№1», ворота, огорожа «№2-3, 4» (а.с. 11-14). Вказані обставини, сторонами не заперечувались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами. Статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої\~Законом України від 17 липня 1997 року\~№ 475/97-ВР, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів. Стаття 321 ЦК України\~закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений\~статтею 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у\~статті 317 ЦК України. Згідно з нормою\~статті 319 цього Кодексу\~власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved