Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду до відповідача з зазначеним позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та вихідної допомоги на загальну суму 5144,57 грн. та моральної шкоди в сумі 2000,00 грн., посилаючись на те, що вона займала посаду бухгалтера-касира в Арцизькій філії Державного Підприємства «Одеського обласного підприємства по племінній справі в тваринництві» (надалі на текстом - Арцизька філія ДП «Одеське облплемпідприємство» з 02.01.2004р. до 18.11.2013р. та при звільненні відповідачем не виплачена заборгованість по заробітній платі за жовтень 2013 року та за 11 днів листопаду 2013 року, компенсація за невикористану відпустку за 1 рік 9 місяців та вихідна допомога. На неодноразові звернення до відповідача про виплату всіх сум, що належать позивачці відповідач відмовився виплатити, тому позивачка змушена звернутися з зазначеним позовом до суду. Крім того, позивачці заподіяно моральну шкоду внаслідок невиплати відповідачем заборгованості по заробітній платі, яку вона оцінює в розмірі 2000,00 грн. У судове засідання позивачка не з'явилася, але надіслала до суду заяву, в якій просила суд про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, без надання строку для примирення. Також позивачка в заяві зазначила, що в разі неприбуття в судове засідання відповідача, згодна на прийняття заочного рішення у справі. Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до положень ч. 5 ст.74 ЦПК України. При першому та при другому виклику, згідно поштових повідомлень, які надійшли до суду з відміткою «Укрпошти», адресата не знайдено, а при третьому виклику, відповідно до поштового повідомлення, що надійшло до суду, адресат відмовився від одержання судової повістки, що свідчить про неможливість вручення відповідачу судових повісток та відповідно до ч. 5 ст. 74, ч. 8 ст. 76 ЦПК України в цьому випадку вважається, що судові виклики вручені відповідачу належним чином. У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, судом, у відповідальності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи вказані факти, згоду позивачки, що викладена у її письмовій заяві, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України ухвалити рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та підлягаючою задоволенню із наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що позивачка перебувала в трудових правовідносинах з Арцизькою філією ДП «Одеське облплемпідприємство» в період з 02.01.2004р. по 18.11.2013р., що підтверджується копіями наказів про прийняття та звільнення [PERSON] з займаної посади та трудовою книжкою позивачки (а.с. 4. 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13). Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесений запис щодо державної реєстрації юридичної особи - Арцизької філії ДП «Одеське облплемпідприємство» (68450, Одеська область, Арцизький район, село Зелена Балка) та як вбачається з витягу підприємство та його юридична адреса не ліквідовано (а.с. 31-32). За захистом своїх прав [PERSON] зверталася з заявою до прокуратури Арцизького району Одеської області. Відповідно до листа № 16-45/268вих-14 від 03.02.2014р. прокуратури Арцизького району Одеської області заява позивачки направлена до Територіальної державної інспекції з питань праці в Одеській області (а.с. 14). Листом № 15-г162/1406-019 від 06.03.2014р. Територіальна державна інспекція з питань праці в Одеській області рекомендувала позивачці звернутися до суду за вирішеням спору (а.с. 15-16). Статтею 44 КЗпП України визначено, що при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток. Відповідно до ст. 83 КЗпП України, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. У разі звільнення керівних, педагогічних, наукових, науково-педагогічних працівників, спеціалістів навчальних закладів, які до звільнення пропрацювали не менш як 10 місяців, грошова компенсація виплачується за не використані ними дні щорічних відпусток з розрахунку повної їх тривалості. Згідно зі ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Стаття 97 КЗпП України визначила, що оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт. Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Відповідно до норми ст.115 КЗпП заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Статтями 47, 49 КЗпП України на власника або уповноважений ним орган покладено обов'язок в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, а також видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. В порушення зазначеної норми Закону, на вимогу позивачки про видачу довідки, було проігноровано керівництвом Арцизької філії ДП «Одеське обласне підприємство по племінній справі в тваринництві». Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ч.1 ст.117 КЗпП України). З матеріалів справи судом встановлено, що відповідач діяв всупереч зазначених норм закону, порушуючи законодавство про оплату праці, внаслідок чого у нього перед позивачкою виникла заборгованість по заробітній платі, а у зв'язку зі звільненням працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, також працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку. Таким чином, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що на користь позивачки з відповідача підлягають стягненню заборгованість по заробітній платі за період з жовтня 2013 року та 11 днів листопада 2013 року, компенсація за невикористану відпустку на протязі 1 року 9 місяців та вихідна допомога, на загальну суму 5144,57 грн., яку відповідач не оспорював, тому позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі. Суд вважає, що вказана сума підлягає стягненню саме з відповідача - Арцизької філії ДП «Одеське обласне підприємство по племінній справі в тваринництві», оскільки саме відповідач має нести відповідальність за дії (бездіяльність) під час здійснення господарської діяльності. Крім того, суд вважає, що вимоги позивачки щодо стягнення моральної шкоди також підлягають задоволенню. Так, відповідно до ст. 2371 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У судовому засіданні доведений факт, що при звільненні позивачки [PERSON] їй не була сплачена заробітна плата, компенсація за невикористану відпустку та вихідна допомога, при неодноразовому зверненні до відповідача про виплату належної їй заборгованості, до теперішнього часу вона її не отримала, у зв'язку з чим відбулося порушення законних прав позивачки, що призвело до моральних, душевних страждань позивачки, втрати її нормальних життєвих зв'язків, що відповідно вимагає від позивачки додаткових зусиль для організації свого життя, зокрема, для пошуку коштів для свого утримання, викликаних неправомірною поведінкою відповідача щодо неї. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки заподіяну їй моральну шкоду. Враховуючи факт заподіяння позивачці моральної шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв'язок між такими діями та їх наслідками, а також вину відповідача у завданні моральної шкоди, суд вважає за необхідне у рахунок її відшкодування стягнути з відповідача на користь позивачки грошову компенсацію. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер дій відповідача, глибину душевних страждань позивачки, ступінь вини особи, яка завдала моральну шкоду, істотність вимушених змін у способі життя позивачки, час, що минув з моменту виникнення моральної шкоди, а також керується принципами розумності і справедливості, та вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 2000,00 гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких позивачка зазнала у зв'язку із протиправною поведінкою щодо неї, порушився нормальний устрій її життя, позивачка має нести додаткові зусилля для організації свого життя. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона у справі повинна доказати ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Доказами по справі є любі фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, які обґрунтовують вимоги сторони (ст. 57 ЦПК України). На підставі вищезазначеного, суд, оцінивши в сукупності всі добуті в судовому засіданні докази, вважає необхідним задовольнити позов повністю. Крім того, у зв'язку із задоволенням позовних вимог позивача, суд відповідно до ст. 88 ЦПК України, вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору. На підставі ст. ст. 44, 47, 49, 94, 97, 116, 117, 237-1 КЗпП України,

Outcome: approved