Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, де зазначила, що 13.06.2013 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ємільчинського районного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 16. Від шлюбу у сторін є малолітній син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, між ними часто на грунті особистих неприязних відносин виникали сварки, які негативно впливали на здоровя позивачки, малолітньої дитини, в даний час шлюбних відносин не підтримують, тому вона вважає, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим. Відповідач матеріальної допомоги в добровільному порядку на утримання дитини не надає, однак зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того відповідач неодноразово заявляв, що забере дитину, тому позивачка просить визначити місце проживання малолітньої дитини з нею. В судове засідання позивачка не зявилась, надіслала до суду заяву в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги в частині розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини підтримала та просила задовольнити, а також повідомила, що бажає залишити прізвище «Омельченко», в частині стягнення аліментів змінила позовну вимогу та просила суд призначити стягнення з відповідача на її користь для утримання малолітньої дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, змінену позовну вимогу підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву де вказав, що позовні вимоги про розірвання шлюбу, змінені позовні вимоги про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісячно, до досягнення сином повноліття, визначення місця проживання малолітньої дитини визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини. Це дає суду підстави зробити висновок про те, що сімя повністю розпалась і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України, у рішенні суду зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Встановлено, що під час реєстрації шлюбу прізвище змінила позивачка (дошлюбне прізвище Дейнеко), в заяві поданій до суду зазначила, що бажає залишити прізвище „Омельченко. Згідно з\~ст. 160 СК України,\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, з наведених підстав, суд вирішив визначити місце проживання малолітньої дитини з матірю, оскільки це повністю буде відповідати інтересам дитини, яка не досягла чотирьох річного віку, що також визнав відповідач. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. В силу ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має не регулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментної плати суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дітей; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших утриманців, що відповідає вимогам ст. 182 СК України. Згідно поданої до суду відповідачем заяви він визнає позовні вимоги позивачки, не заперечує стягненню аліментів на утримання дитини, в даний час не працює. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує будь-чиїх прав чи охоронюваних законом державних інтересів, тому даний позов підлягає задоволенню. В частині повернення судового збору позивачка відмовилася, в частині позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, тому та у відповідності до ч. 2 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь держави. Враховуючи наведене, на підставі ч.ч. 4-6 ст. 19, ч. 1 ст. 24, ч. ч. 1, 4 ст. 55, ч.ч. 3, 4 ст. 56, ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст.ст. 112,\~160, ч.ч. 1,\~2\~ст. 161, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10,11,60, 197 ч. 2, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved