Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, доповнивши який (а.с. 63), просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 04.12.2003 року належить житловий будинок з надвірними спорудами за вищевказаною адресою. У будинку зареєстровані відповідачі, але не проживають в ньому, не беруть участі у його утриманні та не оплачують комунальні послуги, її особистих речей у будинку немає, у зв'язку з чим вона звернулася з позовом до суду. Позивачка у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала з підстав, викладених в позовній заяві та доповненні до неї, та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі до судового засідання повторно не з'явилися, хоча були повідомлені належним чином про день слухання справи, повідомлення про причини неявки від них не надходило, а тому враховуючи думку позивачки, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, на підставі статті 224 ЦПК України. Представник органу опіки та піклування Біляївської районної державної адміністрації Одеської області у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову в частині визнання неповнолітніх осіб такими, що втратили право на житло. Вислухавши пояснення позивачки, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, згідно договору купівлі-продажу від 04.12.2003 року, зареєстрованого в реєстрі за № 5722 [PERSON] належить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в [ADDRESS] Одеської області (а.с. 5), який зареєстровано 10.12.2003 року у Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомого майна (а.с. 5 зв.). Відповідно до довідки виконавчого комітету Біляївської міської ради Біляївського району Одеської області про склад сім'ї №2881 від 04.10.2016 року в житловому будинку, який належить [PERSON] за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: сини - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], і наймачі - [PERSON], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідачі [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які є дітьми [PERSON], [INFO], а також [PERSON], [PERSON], [PERSON]зареєстровані у даному житловому будинку, але не проживають в ньому більше чотирьох років, їх особистих речей у будинку немає. Викладене підтверджується актами про не проживання від 30.09.2016 року, 28.06.2017 року та 11.07.2017 року, складеними депутатом Біляївської міської ради Одеської області (а.с. 39, 40, 65). Згідно до ст. 167 ЖК України, наймач жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, вправі за згодою членів сім'ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до Правил реєстрації фізичних осіб малолітні та неповнолітні діти повинні бути зареєстровані разом з тим з батьків, з ким постійно проживають. Відповідно ст. 319 ЦК України власник має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, а ст. 391 вказаного Кодексу встановлено, що власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи те, що неповнолітні [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], постійно проживають з матір'ю та їх реєстрація повинна бути за місцем її проживання, визнання відповідачки [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], веде до аналогічних наслідків щодо дітей. З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки відповідачі не проживають у будинку більше чотирьох років, вона мають бути визнані такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved