overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду і свої вимоги мотивували тим, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON], якому за життя на праві спільної сумісної власності належала 1/2 частка квартири [ADDRESS]. В даний час позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину, в зв'язку з тим, що не було пред'явлено свідоцтво про право власності на квартири до реєстраційного органу, тобто не було зареєстровано у встановленому порядку право власності спадкодавця на частину спірної квартири. Тому просила суд встановити факт належності частини квартири померлому та визнати право власності на частину квартири у порядку успадкування за законом. В судове засідання позивачка не з'явилась, але до суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просила справу слухати в її відсутності. Відповідач в судове засіданні не з'явився, але до суду надали заяву, в якій не заперечували проти задоволення позову та просили справу слухати в відсутності їх представника. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Виходячи із положень ст. ст. 356, 372 ЦК України, власність двох і більше осіб є спільною власністю, при цьому вважається те, що частки є рівними, особи мають право визначити ці частки у власності, або звернутись із таким позовом до суду. Виходячи із загальних норм ЦК України, після смерті особи припиняється її дієздатність та за нею може бути встановлений факт належності за життя частки у праві власності. Згідно Відповідно до ст.ст. 1268, 1296 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом, має право прийняти спадщину чи не прийняти її, а спадкоємець який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно довідки ЖБК «Колос-2», [PERSON] був членом кооперативу, займав квартиру [ADDRESS], загальною площею 47,5 кв.м., пайовий внесок сплачено повністю.( а.с. 39). [INFO] [PERSON] помер. (а.с. 4). Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу позивачка [PERSON] та [PERSON] були чоловіком та дружиною, тобто вона являється спадкоємцем першої черги за законом. Інших спадкоємців немає.(а.с. 5, 31). Згідно довідки ШМБТІ від 22.01.2016 року, [PERSON] є власницею 1/2 частини квартири [ADDRESS] (а.с. 13). Положенням ст. 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність особи припиняється у зв'язку з її смертю, тобто померла особа не може мати майна на праві власності, а може бути тільки встановлений факт наявності цього майна у неї на праві власності за життя та визнати право власності на майно за спадкоємцями в порядку його спадкування. Таким чином, за померлим [PERSON] може бути встановлений факт належності йому за життя на праві власності 1/2 частки квартири та може бути визнано право власності на неї за позивачкою в порядку спадкування за законом. Відповідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду і свої вимоги мотивує тим, у неї з відповідачем є неповнолітній син [PERSON], 23.10.2011 року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просить суд стягнути з нього аліменти на утримання сина в примусовому порядку, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття сина, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, обґрунтували їх тими ж обставинами, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач заперечень проти позову до суду не направив, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини своєї неявки до суду не надав, а тому зі згоди позивача, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Відповідно до ст. 180,181,182,183,184 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом, але не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач відповідно до свідоцтва про народження, є батьком [PERSON], 23.10.2011 року (а.с. 2), а оскільки він добровільно допомоги на утримання дитини не надає, тому вимоги позивачки підлягають задоволенню, і з заявленим розміром стягнення аліментів суд погоджується. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду і свої вимоги мотивує тим, у неї з відповідачем є неповнолітній син - [PERSON], [INFO] року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просить суд стягнути з нього аліменти на утримання сина в примусовому порядку, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття сина, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, обґрунтували їх тими ж обставинами, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач заперечень проти позову до суду не направив, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини своєї неявки до суду не надав, а тому зі згоди позивача, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Відповідно до ст. 180,181,182,183,184 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом, але не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач відповідно до свідоцтва про народження, є батьком [PERSON], [INFO] року (а.с. 2), а оскільки він добровільно допомоги на утримання дитини не надає, тому вимоги позивачки підлягають задоволенню, і з заявленим розміром стягнення аліментів суд погоджується. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду і свої вимоги мотивує тим, що 01.03.2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, під час спільного проживання вони не приходили з відповідачем до єдиної думки у вирішенні більшості сімейних питань, внаслідок чого вони припинили між собою шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство і сім»я з того часу фактично розпалась, тому просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міського управління юстиції Сумської області 01.03.2008 року, актовий запис № 68. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але до суду надала заяву, про те, що наполягає на своїх вимогах та просить справу розглядати в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, але до суду надав заяву, в якій позовні вимоги визнав і просить справу розглянути в його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову, судове рішення ухвалюється в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 01.03.2008 року між позивачкою і відповідачем був зареєстрований шлюб. Шлюб у сторін перший. Відповідно до ст. 180, 181, 182, 183, 184 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач відповідно до свідоцтва про народження, є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 14), а оскільки він добровільно допомоги на утримання сина не надає, офіційно ніде не працює, а отже має нерегулярний, мінливий дохід, тому вимоги позивачки підлягають задоволенню і з заявленим розміром стягнення аліментів суд погоджується. Згідно довідки від 05.02.2014 року, дитина проживає разом з матір'ю, позивачкою по справі та знаходиться на її утриманні. (а.с. 7). Виходячи з наведеного, суд вважає, що ця сім'я повністю розпалась і зберегти її неможливо, оскільки подружися однією сім'єю не проживають, наполягають на розірванні шлюбу і відновлювати подружнє життя не бажають. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду і свої вимоги мотивує тим, що 01.10.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Сімейне життя не склалося, під час спільного проживання вони не приходили з відповідачем до єдиної думки у вирішенні більшості питань сімї та побуту, внаслідок чого вони припинили між собою шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство, тому просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області 01.10.2011 року, актовий запис № 384. Позивачка в судове засідання не зявилась, але до суду надала заяву, про те, що наполягає на розірванні шлюбу та просить справу розглядати в її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, але до суду надав заяву, в якій на розірвання шлюбу згоден і просить справу розглянути в його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову, судове рішення ухвалюється в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 01.10.2011 року між позивачкою і відповідачем був зареєстрований шлюб. Подружжя припинило шлюбні стосунки. Виходячи з наведеного, суд вважає, що ця сім'я повністю розпалась і зберегти її неможливо, оскільки подружжя однією сімєю не проживають, примирятися не бажають, а навпаки наполягають на розірванні шлюбу і відновлювати подружнє життя не бажають. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду і свої вимоги мотивує тим, що 02.02.2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO].. Сімейне життя з відповідачем не склалося, під час спільного проживання вони не приходили до єдиної думки у вирішенні більшості сімейних питань, внаслідок чого вони припинили між собою шлюбні відносини близько 8 років, перестали вести спільне господарство і сім»я з того часу фактично розпалась, тому просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області 02.02.2008 року, актовий запис № 28. Позивачка в судове засідання не зявилась, до суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач заперечень проти позову до суду не направив, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини своєї неявки до суду не надав, а тому зі згоди позивачки, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Судом встановлено, що 02.02.2008 року між позивачем і відповідачкою був зареєстрований шлюб. Подружжя припинило шлюбні стосунки. Виходячи з наведеного, суд вважає, що ця сім'я повністю розпалась і зберегти її не можливо, оскільки подружжя однією сім'єю не проживають, позивачка наполягає на розірванні шлюбу і відновлювати подружнє життя не бажає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду і свої вимоги мотивує тим, що 03.02.2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Сімейне життя з відповідачем не склалося, під час спільного проживання вони не приходили з відповідачем до єдиної думки у вирішенні більшості сімейних питань, внаслідок чого вони припинили між собою шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство і сім'я з того часу фактично розпалась, тому просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області 03.02.2006 року, актовий запис № 32. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому просить суд стягнути з нього аліменти на утримання дітей в примусовому порядку, в розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно і до повноліття дітей. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але до суду надала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу слухати в її відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач заперечень проти позову до суду не направив, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини своєї неявки до суду не надав, а тому зі згоди позивача, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Судом встановлено, що 03.02.2006 року між позивачкою і відповідачем був зареєстрований шлюб. Шлюб у сторін перший. Відповідно до ст. 180, 181, 182, 183, 184 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач відповідно до свідоцтва про народження, є батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 6-8), а оскільки він добровільно допомоги на утримання дітей не надає, тому вимоги позивачки підлягають задоволенню і з заявленим розміром стягнення аліментів суд погоджується. Виходячи з наведеного, суд вважає, що ця сім'я повністю розпалась і зберегти її неможливо, оскільки подружися однією сім'єю не проживають, наполягають на розірванні шлюбу і відновлювати подружнє життя не бажають. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду і свої вимоги мотивує тим, що 03.06.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, під час спільного проживання вони не приходили до єдиної думки у вирішенні більшості питань сім»ї та побуту, внаслідок чого виникали конфліктні ситуації, внаслідок чого вони з січня 2014 року припинили між собою шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство, тому просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області 03.06.2011 року, актовий запис № 123. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просить суд стягнути з нього аліменти на утримання дитини в примусовому порядку, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття дитини, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову, судове рішення ухвалюється в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 03.06.2011 року між позивачкою і відповідачем був зареєстрований шлюб. Подружжя з січня 2014 року припинило шлюбні стосунки. Шлюб у сторін перший. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до ст. 180, 181, 182, 183, 184 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом, але не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач відповідно до свідоцтва про народження, є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 4), оскільки він добровільно допомоги на утримання сина не надає, тому вимоги позивачки підлягають задоволенню і з заявленим розміром стягнення аліментів суд погоджується. Виходячи з наведеного, суд вважає, що ця сім'я повністю розпалась і зберегти її неможливо, оскільки подружжя однією сім'єю з січня 2014 року не проживають, примирятися не бажають, а навпаки наполягають на розірванні шлюбу і відновлювати подружнє життя не бажають. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду і свої вимоги мотивує тим, що 04.07.2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, під час спільного проживання вони не приходили з відповідачем до єдиної думки у вирішенні більшості сімейних питань, внаслідок чого вони з травня 2015 року припинили між собою шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство і сімя з того часу фактично розпалась, тому просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумської області 04.07.2009 року, актовий запис № 173. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просить суд стягнути з нього аліменти на утримання дитини в примусовому порядку, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття дитини, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не зявилась, але до суду надала заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила справу слухати в її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, але до суду надав заяву, в якій з позовом згоден і просить справу розглянути у його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову, судове рішення ухвалюється в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 04.07.2009 року між позивачкою і відповідачем був зареєстрований шлюб. Шлюб у сторін перший. Відповідно до ст. 180, 181, 182, 183, 184 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом, але не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач відповідно до свідоцтва про народження, є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 6), а оскільки він добровільно допомоги на утримання сина не надає, тому вимоги позивачки підлягають задоволенню і з заявленим розміром стягнення аліментів суд погоджується. Виходячи з наведеного, суд вважає, що ця сім'я повністю розпалась і зберегти її неможливо, оскільки подружися однією сім'єю з травня 2015 року не проживають, наполягають на розірванні шлюбу і відновлювати подружнє життя не бажають. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду і свої вимоги мотивує тим, що 05.09.2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], 06.02.2015 року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому просить суд стягнути з нього аліменти на утримання сина в примусовому порядку, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття сина, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того просила стягнути аліменти на її утримання в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня подання до суду позовної заяви і до досягнення дитиною трьох років. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, обґрунтували їх тими ж обставинами, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач заперечень проти позову до суду не направив, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини своєї неявки до суду не надав, а тому зі згоди позивача, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Відповідно до ст. 180,181,182,183,184 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом, але не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.ч.2,4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища. Судом встановлено, що відповідач відповідно до свідоцтва про народження, є батьком [PERSON], 06.02.2015 року (а.с. 3), а оскільки він добровільно допомоги на утримання дитини не надає, тому вимоги позивачки підлягають задоволенню, і з заявленим розміром стягнення аліментів суд погоджується. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду і свої вимоги мотивує тим, що 06.08.1994 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від шлюбу має доньку - [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалося, під час спільного проживання вони не приходили з відповідачем до єдиної думки у вирішенні більшості питань сім'ї та побуту, внаслідок чого вони припинили між собою шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство, тому просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану м. Брянка 06.08.1994 року, актовий запис № 270. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але до суду надала заяву, про те, що наполягає на розірванні шлюбу, а щодо вимог про стягнення аліментів відмовляється та просить справу розглядати в її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, але до суду надав заяву, в якій на розірвання шлюбу згоден і просить справу розглянути в його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову, судове рішення ухвалюється в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 06.08.1994 року між позивачкою і відповідачем був зареєстрований шлюб. Подружжя припинило шлюбні стосунки. Виходячи з наведеного, суд вважає, що ця сім'я повністю розпалась і зберегти її неможливо, оскільки подружжя однією сім'єю не проживають, примирятися не бажають, а навпаки наполягають на розірванні шлюбу і відновлювати подружнє життя не бажають. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved