Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про про про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, власником якого вона є. В обґрунтування позову зазначає, що відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно вона є власником будинку [ADDRESS]. Разом з нею у будинку зареєстровані її донька [PERSON] та відповідач [PERSON], який вже понад рік не проживає в даному будинку та не збирається в ньому проживати. Позивачці невідомо, де і за якою адресою він проживає, і номер його телефону. Позивачка не має змоги оформити передбачені законом пільги по оплаті комунальних послуг, тому що у будинку зареєстровано три особи. У позивачки скрутне матеріальне становище, а вона не має права на отримання пільг по причині реєстрації у будинку відповідача. Факт не проживання відповідача у будинку понад вісім місяців підтверджується актом, який був складений комісією за участю депутата Дмитрівської сільської ради. На підставі ст.405 ЦК України позивачка просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом за адресою: будинок [ADDRESS] . Позивачка 31.03.2014 року подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги стосовно визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житлом за адресою: будинок [ADDRESS], підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання тричі не з'явився - 11.03.2014 року, 31.03.2014 року, 08.04.2014 року, будучи повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідач про день розгляду справи повідомлявся за останнім відомим місцем проживання, за яким він зареєстрований згідно довідки адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області (а.с.10), в зв'язку із чим суд відповідно до ст.ст. 224 - 226 ЦПК України за згодою позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалив по справі заочне рішення. Оскільки в судове засідання сторони не з'явилися, тому відповідно до правил ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального (далі - ЦПК) України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно вона є власником будинку [ADDRESS] (а.с.7). Разом з нею у будинку зареєстровані її донька [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с.6), який, як встановлено судом, не проживає в даному будинку. Факт не проживання відповідача у будинку понад вісім місяців підтверджується актом, який був складений комісією за участю депутата Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області [PERSON] та сусідів позивачки [PERSON] і [PERSON], підписи яких посвідчені печаткою зазначеної місцевої ради (а.с.5). Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, наявна правова підстава для визнання відповідача особою, яка втратила право користування жилим приміщенням у будинку [ADDRESS]. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнутивідшкодування судових витрат у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок. На підставі викладеного, ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved