Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

Позивачка звернулась із позовом до Вільнянської міської ради Запорізької області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що із 1990 року вона проживає у квартирі [ADDRESS] , а після народження близнюків [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , і в квартирі [ADDRESS] (розширення), про що свідчить запис про реєстрацію проживання в даній квартирі. Раніше будинок [ADDRESS] належав ТОВ «РАЙСІЛЬКОМУНГОСП». З метою вирішення питання про передачу квартир у власність позивачка неодноразово зверталась до Вільнянської міської ради, однак їй було відмовлено з тих підстав, що вказаний будинок на балансі міської ради не знаходиться. Позивачка просить визнати право власності на квартиру [ADDRESS] , [ADDRESS] , які складаються із житлових кімнат загальною площею 46,6 кв.м., кухні загальною площею 17 кв. м., коридору загальною площею 9,9 кв. м., кладової площею 4,3 кв. м., прихожої площею 13,3 кв. м., санвузла площею 2,4 кв. м., за набувальною давністю. Ухвалою суду від 06.08.2021 справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 06.10.2021 закрито підготовче провадження за позовною заявою [PERSON] до Вільнянської міської ради Запорізької області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. У судовому засіданні позивачка на задоволенні позовних вимог наполягала на тих підставах, що вказані у позові. У судовому засіданні представник відповідача позов визнав, не заперечував щодо визнання за [PERSON] права власності за набувальною давністю. Дослідивши матеріали справи судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Із паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 21.12.2001 Вільнянським РВ УМВС України в Запорізькій області вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована із 22.10.1999 за адресою: [ADDRESS] . Із довідки № 2518 про реєстрацію місця проживання особи, виданої 15.07.2021 відділом «Центр надання адміністративний послуг» виконавчого комітету Вільнянської міської ради вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована із 22.10.1999 за адресою: [ADDRESS] . Із витягу з домової книги вбачається, що [PERSON] , [INFO] , прибула на постійне місце проживання у зв`язку із обміном де і зареєстрована із 02.03.2002 (номер квартири та будинку не вказано). Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19.03.2011 вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , про що 15.06.1995 зроблений відповідний актовий запис № 75, матір`ю якого вказано [PERSON] , відомості про якого містяться у домовій книзі. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19.03.2011 вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , про що 15.06.1995 зроблений відповідний актовий запис № 76, матір`ю якого вказано [PERSON] , відомості про якого містяться у домовій книзі. У матеріалах справи міститься договір, укладений між ТОВ «РАЙСІЛЬКОМУНГОСП» та Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації за змістом п. 1.1 якого, замовник замовляє, а виконавець приймає до виконання у відповідності до умов даного договору роботи із виготовлення технічного паспорту по [ADDRESS] , роботи повинні бути виконані у відповідності до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації жилого фонду, затвердженого наказом ЦСУ СРСР від 15.07.1985 № 380 та Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженій наказом держбуду України 09.06.1998 № 121, зареєстрованого у Мінюсті України 26.06.1998 № 399/2839 та інших нормативних актів. Із витягу із рішення № 54 від 14.03.2002 вбачається, що виконавчим комітетом Вільнянської міської ради вирішено оформити право власності на житловий будинок по [ADDRESS] за ТОВ «РАЙСІЛЬКОМУНГОСП». Із заяви мешканки [ADDRESS] [PERSON] від 12.07.2004 вбачається, що остання просить підключити будинок до центрального водогону. У матеріалах справи міститься схема врізки водопроводу по [ADDRESS] між КП «Водоканал» та споживачкою [PERSON] . У матеріалах справи міститься договір № 901201149, укладений 07.12.2012 між [PERSON] та Комунальним підприємством «Водоканал» про надання послуг з питного водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] . Із акту Вільнянського ЕЦВВ КП «Облволдоканал» ЗОР, вбачається, що 11.09.2020 проведено технічне обстеження систем водопостачання і водовідведення споживачки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Із акту Комунального підприємства «Водоканал» від 25.04.2012 вбачається, що по [ADDRESS] , що належить [PERSON] , встановлено припломбіровку облікового приладу. Із ордеру № 447-04 від 13.07.2004 та контрольного корінця до нього вбачається, що [PERSON] є замовником робіт із проведення водогону по [ADDRESS] . 13.02.2006 між споживачкою [PERSON] , яка мешкає по [ADDRESS] та ВАТ «Запоріжгаз» укладено договір № 2737 про надання послуг з газопостачання У матеріалах справи міститься договір відповідального зберігання комерційного вузла обліку та його складових (встановлений на території приміщення споживачки за адресою: [ADDRESS] ), який належить оператору ГРМ, укладений 15.12.2017 між споживачкою [PERSON] та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз». Із заяви [PERSON] б/н, адресованої ТОВ «Голден Лінкс» вбачається, шо позивачка просить підключити мережу Інтернет за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ). У матеріалах справи міститься договір про надання послуг ADSL-підключення до мережі Інтернет, укладений 19.04.2011 між позивачкою та ВАТ «Укртелеком». У матеріалах справи міститься договір № 0107155, укладений між [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] та ВАТ «Запоріжжяобленерго» про користування електричною енергією. Із технічного паспорту, виготовленого 07.06.2021 на квартиру [ADDRESS] вбачається, що замовником є [PERSON] . Із технічного паспорту, виготовленого 07.06.2021 на квартиру [ADDRESS] вбачається, що замовником є [PERSON] . Зі звіту ПП «Вільнянське БТІ» про оцінку майна визначення ринкової вартості двокімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] вбачається, що замовником є [PERSON] . Зі звіту ПП «Вільнянське БТІ» про оцінку майна визначення ринкової вартості трьохкімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] вбачається, що замовником є [PERSON] . Вимоги ст. 264 ЦПК України, зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Набувальна давність визначається, як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також, в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим, як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Згідно з ч. ч. 1,4 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до п. 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014, можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст. ст. 15,16 ЦК України, а також ч. 4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Відповідно до п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Пунктом 9 зазначеної постанови Пленуму ВССУ визначено, що відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном-протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке. Володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у ч. 1 ст. 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до ст. 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Отже, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію. Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у ЦК України, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк складає десять років. Також для набуття права власності на майно за набувальною давністю закон не повинен обмежувати чи забороняти таке набуття. При цьому право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається виключно за рішенням суду. Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності, що кореспондується із правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2019 у справі № 910/17274/17. За таких підстав, суд приходить до беззаперечного висновку, що обставини позовних вимог знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового засідання, ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved