Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом\~ мотивуючи\~ тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , у зв`язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло право на земельну частку пай, яке було посвідчено сертифікатом серії СМ №0246962. Вона прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, будучи спадкоємцем першої черги за законом, однак оформити в нотаріуса не спроможна, так як оригінал вищевказаного правовстановлюючого документу був втрачений. Крім того, у посвідці про її народження №2320064 від 04.03.1939 року її ім`я та по батькові зазначене « [PERSON] », в свідоцтві про її одруження « [PERSON] », у її паспорті « [PERSON] », а в графі мати, ім`я та по батькові останньої зазначене « [PERSON] », тоді як у свідоцтві про смерть ім`я та по батькові матері зазначене як « [PERSON] ». При вказаних обставинах вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, у зв`язку з чим просила встановити факт родинних відносин між нею та її матір`ю [PERSON] та визнати за нею право на цю земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути без її участі, про що повідомила суд письмовою заявою. Представник відповідача Буринської міської ради про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не явився по невідомій причині, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, відзив на позовну заяву не надав. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав можливим справу розглянути у його відсутності за наявними доказами. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Зокрема, судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про смерть, копії посвідки про народження позивачки, копії свідоцтва про одруження позивачки та копії паспорта позивачки (а.с.6,9,18-20). Після смерті\~ [PERSON] \~відкрилася спадщина,\~до складу\~якої ввійшло\~право на\~земельну частку\~(пай)\~розміром 3,21\~в умовних\~кадастрових гектарах\~без визначення\~меж цієї\~ частки\~в натурі\~(на\~місцевості)\~ на\~території Суховерхівської\~сільської ради\~Буринського району\~Сумської області,\~що було\~посвідчено сертифікатом\~на право\~на земельну\~частку (пай)\~серії СМ\~ [NUMBER] ,\~ яку\~прийняла її\~дочка [PERSON] \~ позивачка\~по справі,\~будучи спадкоємцем\~першої черги\~за законом,\~відповідно до\~ ст.529,\~п.1)\~ч.1\~ст.549\~ЦК \~УРСР,\~положення якого\~діяли \~на час\~відкриття спадщини,\~ фактично\~вступивши в\~управління та\~володіння \~ спадковим\~майном,\~що підтверджується\~інформаційною довідкою\~про вартість\~земельної частки\~(паю),\~довідкою Суховерхівського\~старостинського округу\~Буринської міської\~ради,\~інформаційними довідками\~зі Спадкового\~реєстру (заповіти/спадкові\~договори)\~та Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с.7-8,12-13). Разом з тим, позивачка не спроможна отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріуса, оскільки оригінал вищевказаного правовстановлюючого документу був спадкодавцем втрачений, а дублікат отримати вона також не може, у зв`язку із змінами в законодавстві та смертю спадкодавця, що вбачається з листа приватного нотаріуса Головенської Л.В. та листа відділу у Буринському районі головного управління Держгеокадастру у Сумській області (а.с.10-11). Однак право [PERSON] на вказану земельну частку (пай) у суду сумнівів не викликає, так як фактично, паювання сільськогосподарських земель в Україні розпочалося після прийняття Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» №666/94 від 10.11.1994 року та Указу від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» №720/95. Зокрема, згідно п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно із законодавством, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»). Тобто відповідно до змісту статей 22,23 Земельного кодексу України ( 1990 р. N 561-XII) та Указу Президента України від 08.08.1995 року право на земельний пай у таких випадках особа набуває за наявності усіх трьох умов - перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта. Судом встановлено, що [PERSON] , будучи колишнім членом КСП, пенсіонеркою, була включена до списку громадян, який додавався до Державного акту на право колективної власності на землю серії СМ №000019, який був виданий колективному сільськогосподарському підприємству «Червоногвардієць» 20.07.1995 року і їй\~ вищевказаний сертифікат на право на земельну частку (пай), розміром 3,21 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), був виданий, про що було зроблено запис в Книзі реєстрації сертифікатів на право за земельну частку (пай) за №262, але оригінал цього правовстановлюючого документу був втрачений (а.с.14-17). Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК Української РСР, положення якого діяли на час відкриття спадщини, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Крім того, позивачка також не спроможна належним чином оформити свої спадкові права через неможливість підтвердження родинних відносин між нею та матір`ю [PERSON] , оскільки у посвідці про народження позивачки №2320064 від 04.03.1939 року ім`я та по батькові останньої зазначене « [PERSON] », в свідоцтві про одруження « [PERSON] », у паспорті « [PERSON] », а в графі мати, ім`я та по батькові спадкодавця зазначене « [PERSON] », тоді як у свідоцтві про смерть ім`я та по батькові останньої зазначене як « [PERSON] ». Між тим, родинні відносини між позивачкою [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] , щодо їх кровної спорідненості, повністю підтверджені матеріалами справи. Зокрема, як вбачається з посвідки про народження № [NUMBER] - [INFO] народилася « [PERSON] » і її батьком записаний « [PERSON] », матір`ю « [PERSON] » (а.с.9). Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [INFO] року « [PERSON] » одружився з « [PERSON] », про що було зроблено відповідний актовий запис №6 від 01.03.1958 року і їм було присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.18). Відповідно до паспорта [NUMBER] він був виданий 24.10.1997 року Буринським РВ УМВС України в Сумській області на ім`я позивачки [PERSON] , [INFO] (а.с.19-20). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [INFO] в с.Нижня Сагарівка Буринського району Сумської області померла [PERSON] (а.с.6). Разом з тим, з довідки Суховерхівського старостинського округу Буринської міської ради №132 від 01.08.2019 року вбачається, що [PERSON] , 1913 року народження, яка померла [INFO] є матір`ю [PERSON] , 1939 року народження (а.с.8). Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Таким чином, даючи оцінку наведеним вище доказам, суд вважає, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] . З огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивачка прийняла спадщину після смерті своєї матері, суд приходить до висновку про обґрунтованість її вимог та необхідності задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved