Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом (а.с.1), який згодом уточнила (а.с.17), та просить постановити рішення, яким стягнути на її користь в інтересах доньки [PERSON], [INFO] - аліменти з батька [PERSON] у розмірі 600.00 гривен щомісячно до досягнення донькою повноліття. Дитина знаходиться повністю на утриманні позивачки, добровільно матеріальної допомоги відповідач не надає, хоча має таку можливість. Позивачка в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву про розгляд справи у її відсутність, та задоволення уточнених позовних вимог в повному обсязі (а.с.17). Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся згідно вимог чинного законодавства, про що в справі є відповідні докази (а.с.18). Подав заяву про часткове визнання вимог в розмірі 450.00 гривен, та просив справу розглянути у його відсутність. Також в своїй заяві зазначив, що він ніде не працює, заробітну плату не отримує, однак не відмовляється від своїх батьківських обов'язків, згоден виплачувати аліменти в розмірі, установленому законом (а.с.19). Розглянувши подані документи та матеріали, заяви сторін по справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про часткове задоволення уточнених позовних вимог за наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 15.06.2010 року, який було розірвано рішенням Болградського районного суду Одеської області від 28.01.2014 року, справа № 497/2799/13-ц (а.с.6). 14 листопада 2010 року від цього шлюбу народилася донька [PERSON], батьками якої є позивачка та відповідач по справі, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] (а.с.7). Прізвище матері «[PERSON]» змінено на дошлюбне прізвище «[PERSON]» після розірвання шлюбу (а.с.6). Відповідно до довідки № 196 від 27.01.2016 року, виданої Болградською міською радою Одеської області - неповнолітня [PERSON], [INFO], проживає та повністю знаходиться на утриманні позивачки (а.с.8). Відповідач уточнені позовні вимоги визнав частково, про що надав заяву (а.с.19). На підставі досліджених доказів суд вбачає, що позивачка перебуває у скрутному матеріальному становищі та має необхідність в отриманні аліментів. Будь-яких інших доказів в підтвердження передбачених ст. 182 Сімейного кодексу України обставин на підтвердження матеріального стану та стану здоров'я як відносно позивачки, так і відносно відповідача суду не надано, крім тих, що досліджені в судовому засіданні, не встановлено таких і при розгляді справи. Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою ( ч.1 ст. 141 СК України). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд приймає критично твердження відповідача про неможливість виплати аліментів в розмірі 600.00 гривен, в зв'язку з відсутністю роботи, та не отриманням заробітної плати, оскільки відповідач [PERSON] не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження цього. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991р. та набула чинності для України 27 вересня 1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить 1455.00 гривен. Таким чином, 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в даній справі складає 436.50 гривен. Тобто, розмір аліментів не може бути меншим ніж зазначена сума. З огляду на те, що дитина знаходиться на повному утриманні матері, а також те, що прожитковий мінімум в державі змінюється в сторону збільшення декілька разів на рік, вважає за необхідне вимоги позивачки задовольнити частково, та стягнути аліменти в розмірі 500.00 гривен щомісячно. У відповідності зі ст.ст.79, 88 ЦПК України також підлягає стягненню на користь держави з відповідача судовий збір у розмірі 551.20 гривен На підставі викладеного і

Outcome: partial