Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 70 431,30 грн. заборгованості за договором позики (розпискою) від 03.12.2009 року, стягнення 704,31 грн. витрат по оплаті судового збору, мотивуючи тим, що згідно договору позики (розписки) від 03.12.2009 року відповідачка отримала в позивача грошові кошти в розмірі 2 865 дол. США з кінцевим терміном повернення 03.01.2010 року включно. На виконання своїх зобовязань, відповідачка 26.12.2012 року та 13.04.2015 року повернула позивачці 1 100,00 грн. та 830,00 грн. відповідно. Однак, відповідачка у визначений в договорі термін решту суми коштів так і не повернула, а тому позивачка просила стягнути суму заборгованості згідно договору позики (розписки) в розмірі 70 431,30 грн. Позивачка в судове засідання не зявилась, представник позивачки попередньо подав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не зперечив проти заочного розгляду справи (а.с.52). Відповідачка в судове засідання не з`явилася повторно, про причини неявки суд не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 28-33, 38-43, 49-51). Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов договору позики(розписки) грошових коштів, внаслідок чого [PERSON] позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за вказаним договором. Статтею 1046 Цивільного Кодексу України визначено зміст договору позики. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Судом встановлено, що 03.12.2009 року між позивачкою [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було укладено договір позики(розписка) грошових коштів. Відповідно до вказаного договору позики(розписки) відповідачка отримала у позивачки грошові кошти в розмірі 2 865,00 дол. США до 03.01.2010 року (а.с. 21). На виконання договірних зобовязань відповідачка 26.12.2012 року та 13.04.2015 року повернула позивачці 1 100,00 грн. та 830,00 грн. відповідно, що підтверджується копіями розписок (а.с.6, 7). Проте, відповідачка по даний час частину своїх зобовязань згідно договору позики(розписки) не виконала. Зазначена обставина нічим не спростована. За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу дії ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому, у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до офіційного курсу гривні, встановленого НБУ станом на 19.05.2016 року(дата звернення позивачки до суду з позовом) 100 дол. США 2 525,7239 грн.(а.с. 8). А тому, 2 865,00 дол. США станом на 19.05.2016 року становить 72 361,30 грн., від яких слід відняти 1 930,00 грн., які були повернуті відповідачкою. Таким чином, до стягнення за договором позики (розпискою) підлягає 70 431,30 коп. Будь-яких доказів, які б спростовували наведену позивачем суму заборгованості за вказаним договором позики(розпискою) та доводи представника позивача суду не представлено. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за договором позики(розпискою) є обгрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачки також слід стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 526, 527, 1046, 1049 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ЦПК України,

Outcome: approved