Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом про визнання права власності на майно, в якому зазначила, що їй на підставі свідоцтва про право власності на житло №20 від 28 лютого 1995 року належить квартира [ADDRESS]. Право власності на вищевказану квартиру зареєстроване у ОП «ЗМБТІ» 25 квітня 1995 року на основі свідоцтва про право власності на житло, виданого ВАТ «Запоріжалюмінбуд» 28 лютого 1995 року. На момент приватизації вона мала прізвище «Баченкова», яке змінила на «Третяк» після укладення шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС №257794, виданого відділом РАЦС Ленінського району м. Запоріжжя, актовий запис №460 від 22.04.1995 року. У неї виникла необхідність в використанні правовстановлюючого документу на квартиру, але під час пошуку документу, вона зясувала, що свідоцтво про право власності на житло зникло. У звязку з втратою зазначеного свідоцтва, вона звернулась з оголошенням в засоби масової інформації. Рішення про приватизацію спірного житла, а саме відповідний наказ №23 від 04.04.2006 року, приймав ВАТ «Трест «Запоріжалюмінбуд», тому за видачею дублікату свідоцтва про право власності на житло від 28 лютого 1995 року вона звернулась до ВАТ «Трест «Запоріжалюмінбуд». Але в видачі дублікату їй було відмовлено, так як документи по приватизації житла, яке перебувало на балансі тресту, були передані в ВРЕЖО №7 і балансоутримувачем було визнано Запорізьку міську раду. Не отримавши дублікату свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] від 28 лютого 1995 року , вона звернулась з позовом до суду і просить, на підставі ст.. 392 ЦК України, визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS]. Представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити на підставі доказів та обставин, викладених в позові, надала заяву про розгляд справи в її відсутності. Представники відповідачів, відповідно до ч.5\~ст.77 ЦПК України, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи,\~\~в судове засідання не з'явились, про час, день і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, в матеріалах справи не міститься будь-яких заяв від відповідачів про причини неявки в судове засідання. Від представника ВАТ «Запоріжалюмінбуд» до суду надійшли заперечення, які враховані судом під час винесення рішення. Згідно ч. 2\~ст. 77 ЦПК України\~сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Заяв, клопотань від відповідача до суду не надходило. Згідно\~ст. 224 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до\~ст. 224 ЦПК України, за письмовою згодою позивача, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ст. 317 Цивільного кодексу України власнику належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном. Статтею 321 ЦК України закріплено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не оспорюється або не визнається іншою особою, а також у випадку втрати ним документу, що посвідчує його право власності. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло №20, виданого 28 лютого 1995 року ВАТ «Запоріжалюмінбуд», належить квартира [ADDRESS]. Право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстроване у ОП «ЗМБТІ» 05 квітня 1995 року. Дані обставини підтверджуються наданими позивачкою доказами, отриманими з ТОВ «ЗМБТІ» 29.10.2015 року, а саме: копією свідоцтва про право власності на житло №20, виданого 28 лютого 1995 року ВАТ «Запоріжалюмінбуд», яким засвідчено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON], дане свідоцтво зареєстроване ТОВ «ЗМБТІ» 05.04.1995 року, а також копією технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], де власником зазначено [PERSON]. 22.04.1995 року позивачка зареєструвала шлюб і змінила прізвище «Баченкова» на «Третяк», що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 22.04.1995 року Ленінським відділом РАГС м. Запоріжжя, актовий запис № 460. Факт втрати позивачкою свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], виданого 28 лютого 1995 року ВАТ «Запоріжалюмінбуд», підтверджується оголошенням в газету «Запорізька Січ» від 05.11.2015 року. Рішення про приватизацію спірного житла, а саме відповідний наказ №23 від 04.04.2006 року, приймав ВАТ «Трест «Запоріжалюмінбуд», тому з заявою про видачу дублікату правовстановлюючого документу на спірну квартиру позивачка звернулась до ВАТ «Трест «Запоріжалюмінбуд», але в видачі дублікату їй було відмовлено, в звязку з тим, що первісні документи по приватизації житлового фонду ВАТ «Запоріжалюмінбуд» були передані трестом до ВРЕЖО №7. Дані обставини підтверджуються листом ВАТ «Запоріжалюмінбуд» за № 258 від 03.08.2005 року, направленим на адресу позивача. Таким чином, узагальнюючи вищевикладене у суда не викликає сумніву, що [PERSON] дійсно є власницею квартири [ADDRESS], це право не оспорюється відповідачем, однак документ, що посвідчує її право власності було втрачено, у зв'язку з чим захистити її права та законні інтереси, як власниці квартири можливо лише у судовому порядку, тому суд приходить до висновку, щодо визнання права власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved