Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини та на своє утримання, просить суд стягувати на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1 / 4 частини усіх видів його доходу щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на їх утримання, а також просить стягувати по 500 грн. на своє утримання. Позивачка у судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити повністю. Зазначила, що отримує щомісячно 810 грн. допомоги від держави на дитину. Пояснила, що з березня 2014 року відповідач взагалі не надає матеріальної допомоги. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, а саме не заперечував щодо стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1 / 4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, в решті просив відмовити. Зазначив, що отримує заробітну плату близько 2000 гривень. У позивачки є 950 доларів на депозиті у банку, тобто кошти, які їм обом подаровані на весілля і крім того позивачка отримала кошти за декретну відпустку та отримує допомогу щомісячно на дитину. Тому просив в задоволені позову в цій частині позивачці відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Встановленим фактам відповідають сімейні правовідносини. Сторони є батьками неповнолітнього сина дітей: [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з матір'ю, перебуває на її утриманні. Домовленості про утримання дітей сторони не досягли. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі ст. ст. 180, 183 СК України, батьки зобов»язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Матеріали справи дають суду підстави для задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1 / 4 частини доходів відповідача і це задоволення позову не суперечить діючому законодавству і не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Щодо вимоги про стягнення по 500 грн. щомісячно на утримання позивачки з відповідача, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині, а саме про стягнення по 200 грн. щомісячно, враховуючи що відповідач може надавати таку допомогу та те, що у позивача є 425 доларів США (тобто половина коштів відповідача), якими вона користується. Крім того, судом встановлено, що позивач перебуває у декретній відпустці. А кошти, які остання отримала за декретну відпустку та кошти, які отримує щомісячно від держави суд за основу взяти не може в силу ч. 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України, відповідно до якої право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Тому доводи відповідача з цих питань є безпідставними. Відповідно до ст. 88 ЦПК України , суд стягує також з відповідача судовий збір в сумі 243, 60 гривни, який слід зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України. На підставі викладеного та

Outcome: partial