Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що в липні 2013 року її брат, [PERSON] познайомився з відповідачкою, в той час як здійснював ремонт в її квартирі. Вказує, що в процесі спілкування її брат, [PERSON] розповів відповідачці про проблеми пов'язані з житлом, що разом з дружиною, [PERSON] та двома дітьми проживають разом з батьками дружини і потребують покращення житлових умов на що відповідачка запропонувала допомогти йому вирішити питання, щодо отримання позачергового житла за програмою щодо пільгових довготермінових кредитів молодим сім'ям, оскільки, відповідачка повідомила, що працює у структурному підрозділі Київської міської державної адміністрації причетному до реалізації програми забезпечення житлом молодим сім»ям. Зазначає, що про дану пропозицію її брат - [PERSON] повідомив позивачку, [PERSON], яка являється його рідною сестрою і яка також потребує поліпшення умов проживання, оскільки являється матір'ю одиначкою та винаймає житло. Вказує, що наприкінці 2013 року вона передала відповідачці 10000 доларів США, розписку позивачка не вимагала, оскільки повністю довіряла відповідачці, однак, що в серпні 2013 року відповідачка зателефонувала їй та повідомила, що для прискорення вирішення питання з житлом необхідно доплатити ще 4000 доларів США, довіряючи відповідачці через декілька днів після телефонної розмови зустрілася з останньою та передала їй кошти у розмірі 4000 доларів США. Вказує, що з серпня по грудень 2013 року відповідачка періодично телефонувала їй та повідомляла про те, що процес оформлення йде добре і незабаром позивачі отримують житло,однак з грудня 2013 року і на протязі майже року відповідачка в телефонному режимі повідомляла, що у зв'язку з складною ситуацією в країні виникли певні труднощі в оформленні документів і як тільки ситуація стане більш зрозумілою питання одразу буде вирішено. З 2014 року по 2015 року відповідачка постійно вигадувала причини за якими ми не в змозі на даний час отримати житло, однак надати документи на підтвердження оплати авансового платежу або скласти боргову розписку в отриманні коштів у розмірі 14000 доларів США, відповідачка постійно відмовлялася, знаходячи для цього будь які приводи. Зазначає, що в грудні 2015 року вона повідомила відповідачку про те, що відмовляється від отримання житла, посередником в придбанні якого вона виступила та просила повернути кошти, які передала відповідачці, у зв'язку чим в травні 2016 року вона звернулися із заявою до Подільського управління поліції про внесення в ЕРДР відомості про скоєння відносно них з боку відповідачки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України. У зв'язку з вищевикладеним, вона змушена була звернутись з позовом до суду та просить стягнути з відповідачки на її користь кошти в розмірі 348600 грн. та судовий збір. Представник позивачки в судове засідання не з'явився, як вбачається з матеріалів справи, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, однак подав до суду заяву в якій позов підтримали, просили його задоволити повністю з підстав, викладених в ньому та проводити розгляд справи у їхню відсутність на підставі всіх наявних доказів, долучених до матеріалів справи, тому суд приходить до висновку про можливість слухати справу у відсутність позивачки та її представника на підставі всіх наявних доказів, долучених до матеріалів справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, як вбачається з матеріалів справи, про час і місце розгляду була повідомлена належним чином, шляхом публікації оголошення в газеті «Урядовий Кур'єр», тому суд з урахуванням положення п. 5 ст. 74, ст. 224 ЦПК України та думки представника позивачки, вважає за можливе слухати справу у її відсутність на підставі всіх наявних доказів долучених до матеріалів даної цивільної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, що наприкінці 2013 року позивачка передала відповідачці кошти в сумі 10000 дол. США, розписки позивачка від відповідачки не вимагала, оскільки довіряла їй. Судом встановлено, що в серпні 2013 року відповідачка зателефонувала позивачці та повідомила, що для прискорення вирішення питання з житлом необхідно доплатити ще 4000 доларів США, довіряючи відповідачці позивачка через декілька днів після телефонної розмови зустрілася з відповідачкою та передала останній кошти у розмірі 4000 доларів США. Як встановлено судом з серпня по грудень 2013 року відповідачка періодично телефонувала позивачці, [PERSON] та повідомляла про те, що процес оформлення йде добре і незабаром позивачі отримують житло. Судом встановлено, що з грудня 2013 року і на протязі майже року відповідачка в телефонному режимі на запитання позивачки, коли вона отримає житло повідомляла , що у зв'язку з складною ситуацією в країні виникли певні труднощі в оформленні документів і як тільки ситуація стане більш зрозумілою питання одразу буде вирішено. З 2014 року по 2015 року відповідачка постійно вигадувала причини за якими ми не в змозі на даний час отримати житло, однак надати документи на підтвердження оплати авансового платежу або скласти боргову розписку в отриманні від позивачки коштів у розмірі 14000 доларів США , відповідачка постійно відмовлялася, знаходячи для цього будь які приводи. Як встановлено в ході судового розгляду, в грудні 2015 року позивачка повідомила відповідачку про те, що відмовляється від отримання житла, посередником в придбанні якого вона виступила та просила повернути кошти, які передала відповідачці. Судом встановлено, що в травні 2016 року позивачка звернулися із заявою до Подільського управління поліції про внесення в ЕРДР відомості про скоєння відносно них з боку відповідачки кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 КК України (а.с.10). Згідно ч.1. ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до вимог ст.. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), відповідно до ст.530 ЦК України. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст..610 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно роз'яснень, зазначених в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі», у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Згідно офіційного курсу НБУ станом на 21.06.2016 року 100 доларів США - 2490,86 гривень. Враховуючи зазначене, загальна заборгованість становить 348600 гривень. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, у відповідності до ст.ст. 79-89 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати в сумі 3610 гривень, а саме: судовий збір в сумі 3400 гривень (а.с.1), витрати пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 210 гривень. На підставі викладеного, ст.ст. 509, 524, 526, 530, 610, 612 ЦК України,

Outcome: approved