Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстрований відповідач, але з 2014 року він там не проживає і житлом не користується. В добровільному порядку [PERSON] не знявся з реєстраційного обліку за вказаною адресою, чим порушує права позивачки, як власника даного помешкання. У зв`язку з цим вона просить визнати відповідача таким, що втратив право користування належним їй житловим приміщенням. Позивачка в судовому засіданні свої вимоги підтримала. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але в судове засідання не з`явився з невідомих причин і не подав відзив. Згідно вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих причин, приймаючи до уваги згоду позивачки на заочний розгляд, суд вважає можливим ухвалити у справі заочне рішення. Вислухавши позивачку, свідка [PERSON] , який в судовому засіданні підтвердив той факт, що [PERSON] дійсно не проживає в помешканні [PERSON] понад один рік, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] За вказаною адресою зареєстрований відповідач, але не проживає там понад один рік. Позивачка у своєму позові посилається на те, що реєстрація [PERSON] в її помешканні створює для неї перешкоди у вільному володінні, користуванні та розпорядженні своїм нерухомим майном, що і змусило її звернутися до суду за захистом порушених прав. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року № 1382-IV зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З досліджених доказів встановлено, що відповідач не проживає і не з`являється у належному позивачці помешканні понад один рік, а тому суд доходить висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . На підставі вище наведеного,

Outcome: approved