Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на майно. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що її мама [PERSON] була власником будинковолодіння № 15 по вул. Гірська в с. Стриганці Тисменицького району Івано-Франківської області. Дане домоволодіння належало до колгоспного двору, головою якого станом на 15.04.1991 р. була мама та проживала у дворі одноособово. Право власності на вказане будинковолодіння не було зареєстровано, належний правовстановлюючий документ відсутній. Вартість будинковолодіння на даний час складає 177763грн.15 березня 1998 року мама склала заповіт, посвідчений секретарем Стриганецької сільської ради Тисменицького району, згідно якого все належне їй на день смерті майно заповіла позивачці. Після смерті 22.05.1998 р. мами позивачка прийняла спадщину відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.), шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Інших спадкоємців немає. У звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове будинковолодіння нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Просила визнати за нею право власності на будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON] Позивачка у судове засідання не зявилась, у поданій суду заяві позивачка просила справу розглянути у її відсутності, позов підтримала і просила його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві відповідач позов визнав, щодо його задоволення не заперечував, просив розглянути справу у відсутності свого представника. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що предметом спору у даній справі є право власності на будинковолодіння № 15 по вул. Гірська в с. Стриганці Тисменицького Івано-Франківської області, інвентаризаційна вартість якого на даний час складає 177763 грн. Спірне будинковолодіння мало статус колгоспного двору. Станом на 1991 р. у дворі проживала одноособово [PERSON] голова двору. Право власності на вказане будинковолодіння підтверджується відповідним записом у погосподарській книзі сільської ради, однак, право власності не було зареєстровано, належний правовстановлюючий документ відсутній. Після смерті 22 травня 1998 року [PERSON] позивачка як єдиний спадкоємець за заповітом, посвідченим 15.03.1998 р. секретарем Стриганецької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, прийняла спадщину відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.), шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Інших спадкоємців немає. Вказані обставини, які відповідачем не заперечувались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами. З огляду на те, що відсутність правоустановлюючого документу на спадкове будинковолодіння позбавляє позивачку можливості оформити свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку, за нею слід визнати право власності на будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом після померлої мами. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 120, 123, 549 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), ст.ст. 1223, 1268 ЦК України,

Outcome: approved