Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 29.07.2006 року вона з відповідачем перебувала у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Бобровицького районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис №68, який розірвано згідно рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 08.08.2016 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач працює механізатором в ТОВ «ТВН - АГРО», має постійний заробіток та може сплачувати аліменти на утримання дитини, однак допомоги на утримання сина не надає, тому просить стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частки від його доходу (заробітку) до досягнення сином повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с. 25 ). Відповідач в судове засідання також не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає (а.с. 29 ). Враховуючи те, що сторони до суду не з'явились, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.247 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що з 29.07.2006 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 08.08.2016 року розірвано (а.с.8). Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO] (а.с.9). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину не залежить від віку батьків. При визначенні розміру аліментів, у відповідності до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею ЦПК України. Враховуючи всі обставини, зокрема те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча даний обов'язок покладений на нього законом, він офіційно працевлаштований та має постійний дохід, а тому може сплачувати аліменти на утримання сина, не заперечує проти задоволення позовних вимог та стягнення з нього аліментів на утримання дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/3 частки з його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка звільнена від його сплати при подачі позову до суду. Суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць у відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України.

Outcome: approved