Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом, у якому вказує, що 02 червня 2015 року помер її батько [PERSON], про що свідчить свідоцтво про його смерть від 05 червня 2015 року. Спадкодавець проживав за адресою [INFO]. Факт родинних відносин підтверджується Свідоцтвом про народження [PERSON], актовий запис № 16, виданий Хуторо-Губинихською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області. Позивачка вказує, що вона постійно проживає у м. Львів, куди після закінчення вищого навчального закладу була направлена для роботи. Останній рік вона мешкала разом з батьком, у момент його смерті вона проживала зі спадкодавцем, він був інвалідом 1 групи Великої Вітчизняної війни, а останні дні знаходився у безпорадному стані, хворів і вона доглядала за ним. За життя, 2 березня 2006 року, батько склав заповіт, яким все майно належне йому, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, усі майнові права та обовязки, а також ті майнові права та обовязки, які належать йому на день смерті він заповідав дочці [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулась до нотаріальної контори з питанням оформлення спадщини, однак їй було відмовлено в звязку тим, що вона пропустила строк на прийняття спадщини. Позивачка пропустила строк тому, що вона була юридично необізнана відповідно строків подання заяви про прийняття спадщини, а коли звернулась до нотаріальної контори, не звертаючи на те, що вона на момент смерті спадкодавця мешкала разом з ним, їй повідомили, що вона пропустила встановлений законом строк. 08 грудня 2015 року, позивачка, як спадкоємець першої черги у строк відповідно до ст. 1261 ЦК України, звернулась до приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу [PERSON], який у 2006 році був державним нотаріусом і посвідчував заповіт її батька, і при цьому була посвідчена довіреність на продаж від імені батька всього його майна, а коли вона звернулась до цієї контори з метою прийняття спадщини, їй відмовили. Про що свідчить Постанова за вих.. №109/02-31 від 09.12.2015 року про відмову у вчинені нотаріальної дії. Позивачка вважає, що вона пропустила строк подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька з поважної причини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може надати додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачка просить визнати причину пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини поважною і визначити їй додатковий строк 2 місяця, для подання заяви у державну нотаріальну контору про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер 02червня 2015 року. У судове засідання представник позивачки за довіреністю [PERSON] не зявився, письмово просить розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача - Територіальної Громади в особі Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлений належним чином. Суд вважає, розглянути справу за відсутності сторін та винести заочне рішення на підставі доказів, які містяться у справі, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 02 червня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 05 червня 2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис №539. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все його майно, в тому числі на житловий будинок №61 по пров. Підлісний, у м. Новомосковську, Дніпропетровської області з земельною ділянкою при ньому. Згідно даним паспорту [PERSON] був постійно зареєстрований у вищевказаному житловому будинку. При житті, 2 березня 2006 року, [PERSON] склав заповіт, яким все майно належне йому, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось , усі майнові права та обовязки, а також ті майнові права та обовязки, які належать йому на день смерті, він заповідав дочці [PERSON], [INFO]. ( Заповіт ВСР 223786 за реєстровим № 2.611). 08 грудня 2015 року, позивачка, як спадкоємець першої черги, звернулась до приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу [PERSON], який у 2006 році був державним нотаріусом і посвідчував заповіт її батька, а коли вона звернулась до цієї контори з метою прийняття спадщини, їй відмовили. Про що свідчить Постанова за вих.. №109/02-31 від 09.12.2015 року про відмову у вчинені нотаріальної дії. З відповіді приватного нотаріуса Новомосковського нотаріального округу Дніпропетровської області від 09.12.2015 року вбачається, що із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] звернулась його дочка [PERSON] Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, в звязку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини. Аналізуючи надані докази у справі, суд прийшов до висновку, що строк для прийняття спадщини позивачкою було пропущено з поважних причин. Так, позивачка після поховання свого батька звернулась у встановлений законом строк до нотаріуса [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, але у неї відсутні були правовстановлюючи документи. У звязку з тим, що вона вимушена була уїхати у м. Львів, а там захворіла, що підтверджується медичним висновком ЛКК, тому через півроку, вона знову приїхала у м. Новомосковськ, щоб оформити спадщину, маючі при собі оригінали необхідних документів, проте реалізувати мету прибуття не зміг через пропущений строк прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України свідоцтво про право на спадщину має бути видано спадкоємцям, що прийняли спадщину, або постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не заявили про відмову від неї. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. (ст. 1220 ЦК України). Відповідно до п. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для поданням ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає встановленим, що позивачка пропустила 6-місячний строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька [PERSON], померлого 02 червня 2015 року, з поважної причини. Інших спадкоємців не має. Суд вважає надати додатковий строк позивачу для звернення до нотаріальної контори з заявою на прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], померлого 02 червня 2015 року, на 2 місяця. На підставі викладеного та

Outcome: approved