Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просила ухвалити рішення, яким змінити розмір аліментів, встановлених рішенням апеляційного суду Одеської області від 06.02.2017 року та стягнути з відповідача, аліменти на її користь на утримання дітей: неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], малолітнього сина [PERSON], [INFO], малолітнього сина [PERSON] [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи з дня звернення до суду - 07.11.2017 року. Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 06.02.2017 року стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей: неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO], малолітнього сина [PERSON], [INFO], малолітнього сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно. З часу визначення аліментів за рішенням суду, змінилося матеріальне становище позивачки та змінились інші обставини. В даний час не вистачає визначених судом аліментів в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку, на дітей для їх утримання. У зв'язку з викладеним, позивачка звернулась до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивачка та її представник на позові наполягали та просили стягнути з відповідача аліменти у сумі 1500 грн. на кожну дитину щомісячно. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що згоден допомагати дітям, але виплачувати таку суму коштів у нього немає можливості, оскільки він не працевлаштований, проживає у селі, він в змозі сплачувати аліменти у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, оскільки така сума являється для нього допустимою, при цьому надав до суду письмовий відзив на позовну заяву (а.с.41-42). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішенням апеляційного суду Одеської області від 06.02.2017 року, з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON] [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 19 вересня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.10-13). Згідно ч.1 ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. У відповідності до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. На підставі ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. На підставі ст. 180 СК України батьки несуть рівний обов'язок по утриманні дитини до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка просить збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача на утримання їх дітей кошти у розмірі 1500,0 грн. щомісяця на кожну дитину, суд враховує той факт, що [PERSON] офіційно не працевлаштований, не має постійного заробітку, разом з тим суд також звертає увагу на працездатний вік відповідача, за фахом відповідач - електромонтер, також враховує бажання [PERSON] надавати допомогу їхнім дітям, при цьому суду не було надано відповідачем доказів того, що він має будь-які вади здоров'я, що перешкоджають йому працювати, також не було надано відповідачем доказів того, що він звертався та перебуває на обліку в районному центрі зайнятості для працевлаштування та отримування гідної зарплатні, а отже має змогу працевлаштуватися та отримувати гідну зарплатню, крім того суд приймає до уваги те, що з часу винесення судового рішення 06.02.2017 року зросли ціни на продукти та товари, а аліменти, які сплачує відповідач в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно на дитину, є недостатніми для її утримання, тому суд прийшов до переконання про наявність правових підстав для збільшення розміру аліментів, що відповідатиме інтересам дитини та принципам розумності, рівності та справедливості. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати по справі.

Outcome: partial