Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. В обгрунтування вимог посилалася на те, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 17.12.2005 року по 30.11.2015 року. Від шлюбних відносин народила сина [PERSON] [INFO]. Після припинення шлюбних відносин, відповідач не надає добровільно допомоги на утримання дитини, таким чином, просила стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 2 000,00 грн., щомісяця до досягнення дитиною повноліття, оскільки вона самостійно не має можливості надати дитині необхідне і достатнє утримання. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується отриманням судової повістки в суді (а.с. 24), причини неявки не повідомляв, заява про розгляд справи у його відсутність не надходила. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України про що не заперечувала позивачка. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 17.12.2005 року по 30.11.2015 рік. Від шлюбних відносин народила сина [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Після припинення фактичних шлюбних відносин, відповідач не надає добровільно допомоги на утримання дитини, яка проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. Також встановлено, що [PERSON], інших наповнолітніх дітей, непрацездатних батьків на утриманні не має. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд приймає до уваги матеріальне становище платника аліментів, утримання інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В силу частин 1-3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами першою другою статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивачки підлягають задоволенню частково. Визначаючи розмір аліментів, суд приймає до уваги вимоги ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» щодо встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який батьки зобовязані забезпечити дитині. З урахуванням обставин, що мають істотне значення, а саме стану здоровя батька та матері дитини, матеріального становища платника, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача має становити прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, що становить 1\~426,00 грн. Встановлений судом розмір не перевищує 50% доходу отримуваного відповідачем. Решту коштів, необхідних для повного забезпечення з утримання дитини, повинна забезпечити мати неповнолітнього. Позивачка не довела до суду, та не надала доказів про можливість відповідача виплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі. В силу п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 640 грн 00 коп. На підставі ст.ст. 84, 166, 182, 191, 193 СК України,

Outcome: partial