Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та, остаточно уточнивши позовні вимоги, обґрунтовує його тим, що 31 серпня 2018 року відповідач видав їй трудову книжку та ознайомив її з витягом зі свого наказу від 20 серпня 2018 року «Про звільнення працівників університету» за №107-к. Зі змісту цих документів вбачається, що не враховуючи безстроковий характер її трудових правовідносин та всупереч додаткових законних гарантій, які вона має як член виборного профспілкового органу - Комітету Вільної професійної спілки «Воля» Сумського державного педагогічного університету імені А.С.Макаренка (далі в тексті -Комітет профспілки), відповідач без законної підстави та в порушення встановленої ст.252 КЗпП України, ст.41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», процедури, без попереднього звернення за згодою на звільнення до виборних профспілкових органів звільнив її за п.2 ст.36 КЗпП України. В день звільнення відповідач всупереч ст.ст. 47, 116 КЗпП України не провів з нею остаточного розрахунку, та не надав їй відповідної письмової інформації про всі нараховані та виплачені суми. Про свою незгоду з діями відповідача вона зазначила в примірнику витягу з наказу, а також в своїх заявах від 04 вересня 2018 року та від 10 вересня 2018 року вона прохала невідкладно (через її представника і захисника її прав та інтересів за законом - Комітет Профспілки) надати їй інформацію, і які були проігноровані. При звільненні її з роботи відповідач не дотримався вимог ст.ст.119, 252 КЗпП України, ст.41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Відповідачеві було добре відомо про те, що вона є в складі виборного профспілкового органу - Комітету Вільної професійної спілки «Воля» Навчально-наукового інституту історії та філософії Сумського державного педагогічного університету імені А.С . Макаренка і має додаткові гарантії, передбачені ст.252 КЗпП України, ст.41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», відповідно до яких її звільнення з роботи може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу, членом якого вона є, а також за згодою вищого виборного профспілкового органу - Президії Сумського об`єднання вільних профспілок «Громадський контроль». Отже, ст.252 КЗпП України та ст.41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», не визначено на який саме трудовий договір поширюється додаткова гарантія для працівників підприємств, установ, організацій, обраних до профспілкових органів. Вважає, що відповідач не мав правових підстав звільняти її за п.2 ст. 36 КЗпП України, оскільки в силу ч. 2 ст. 39-1 КЗпП України, її тривалі трудові відносини набули безстрокового характеру. Так, записами в трудовій книжці за 2010-2018 рр. підтверджується, що після присвоєння 19 листопада 2010 року наукового ступеню кандидата наук, вона неодноразово проходила конкурс на посаду доцента Сумською державного педагогічного університету імені А.С.Макаренка і з нею неодноразово переукладалися строкові трудові договори, контракти на посаду доцента, зокрема, контракти від 02 вересня 2013 р. та від 27 липня 2015 р. та додаткові угоди до контрактів від 08 вересня 2016 р., від 01 жовтня 2016 р., 01 листопада 2016 р. Нехтуючи її правами та гарантіями, відповідач своїм листом № 26 від 07 травня 2018 року запросив її в травні 2018 року прийняти участь в конкурсі, в якому не передбачалися посади, що відповідають її кваліфікації, тому 22 травня 2018 р. та 30 серпня 2018 р. вона зверталась до нього за роз`ясненнями та проханням про надання педагогічного навантаження, які він по суті її додаткових гарантій проігнорував. Зазначає, що у неї відсутня «зацікавленість» у встановленні трудових відносин на короткий строк (як передбачається контрактами 2 чи 3 роки), за який навіть неможливо: підготувати ґрунтовні наукові праці та здійснити їх апробацію у вітчизняних і закордонних фахових виданнях, що включені до міжнародних науково-метричних баз; отримати сертифікат знання іноземної мови (В 2): захистити дисертацію; підвищити кваліфікацію та пройти стажування в Україні і за кордоном, як гарантується положеннями ст.ст. 56, 57, 58, 59, 60 Закону України «Про вищу освіту». У законодавстві України відсутні обмеження щодо обов`язкового укладання строкового трудового договору (контракту) як обов`язкової умови роботи на посаді доцента закладу вищої освіти, який вже проходив конкурсний відбір. Зокрема, ч.11 ст.55 Закону України «Про вищу освіту» законодавець передбачив альтернативу контракту, а саме: трудовий договір, який згідно до п.1 ч.1 ст.23 КЗпП України може бути укладено на невизначений строк (безстроковий). Статтями 35 Закону України «Про вищу освіту» вказані обмеження встановлені лише для зайняття керівних посад (ректор, заступник ректора, директор інституту, декан факультету, завідувач кафедр). Укладення контракту з усіма науково-педагогічними працівниками суперечить вимогам Конвенції МОП №158 (1982), яка ратифікована Україною 04 лютого 1994 року, оскільки знижує рівень їхньої соціальної захищеності та в силу ст.9 КЗпП України є нікчемним. Відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення, належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. У період її роботи, відповідачем, всупереч ст.12 Конвенції МОП №95 «Про захист заробітної плати», ст.ст.94. 95. 115 КЗпП України, ст.ст. 2, 12, 15, 24, 33, 34 Закону України «Про оплату праці», порушувалась регулярність (строки та періодичність) виплат заробітної плати. Крім того, заробітна плата виплачувалась частково (без урахування всіх її складових, якими є індексація та компенсація втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати). Згідно ч.3 ст.15 Закону України «Про оплату праці» оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Посилаючись на вказане, просить суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним наказ № 107-к від 20 серпня 2018 року «Про звільнення працівників університету» у частині звільнення доцента [PERSON] ; поновити її на посаді доцента Сумського педагогічного університету ім. А.С.Макаренка; стягнути з Сумського педагогічного університету ім. А.С. Макаренка на її користь заробітну плату в загальному розмірі 51765,46 грн., яка складається з невиплачених сум за період січень 2010 року по серпень 2018 року, а саме: 11177,79 грн. - посадового окладу; 2235,38 грн. - надбавки за вислугу років; 2358,79 грн. - доплати за науковий ступінь кандидата наук; 9653,20 грн. - доплати за вчене звання; 1253,00 грн. - щорічної матеріальної допомоги на оздоровлення: 49,57грн - допомоги за період тимчасової непрацездатності; 5091,32 грн. - заробітної плати за час щорічної відпустки; 854,50 грн. - компенсації за невикористану відпустку; 3083,73 грн. - індексації заробітної плати; а також 16008,18 грн. - компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати за період з червня 2010 року по лютий 2019 року; стягнути з відповідача на користь позивачки середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 03 вересня 2018 року. Просить допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі позивача та стягнення присуджених виплат заробітної плати за один місяць. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10 жовтня 2018 року відкрито провадження по справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче провадження на 31 жовтня 2018 року о 13 год. 30 хв. 31 жовтня 2018 року на адресу суду від Сумського державного педагогічного університету імені А.С. Макаренка надійшов відзив на позов, в якому зазначається, що 27 липня 2015 року між відповідачем та позивачкою було укладено контракт №77/2015 (далі - Контракт) на термін з 01 вересня 2015 року до 31 серпня 2018 року, за умовами якого позивачку призначено на посаду доцента кафедри всесвітньої історії та методики навчання суспільних дисциплін. Порядок зміни та умови розірвання контракту врегульовані розділом 5. Так, у пункті 5.1 Контракту визначено, що контракт може бути припинений або розірваний з підстав, передбачених чинним законодавством України та умовами самого контракту. У пункті 5.2. Контракту передбачені підстави для його розірвання, якими є, зокрема, закінчення строку його дії (підпункт 5.2.1. Контракту). Умови цього контракту можуть бути змінені за згодою сторін у письмовій формі(пункт 5.4.). Відповідно до пункту 5.5. Контракту, він набуває чинності з моменту видання наказу по Університету про призначення Науково-педагогічного працівника згідно преамбули цього Контракту. З моменту набрання чинності даного Контракту всі інші контракти та накази, що врегульовували трудові правовідносини між сторонами, втрачають юридичну силу. При укладенні контракту, строк його дії було встановлено за погодженням сторін і визначено конкретним терміном - 31 серпня2018 року, про що свідчать підписи позивача та відповідача на Контракті. Наказом від 28 серпня 2015 року № 155-к «Щодо особового складу» позивача було призначено на посаду доцента кафедри всесвітньої історії та методики навчання суспільних дисциплін як таку, що обрана за конкурсом на умовах контракту з 01 вересня 2015 року по 31 серпня 2018 року. Позивачка була ознайомлена з наказом та жодних заперечень проти укладання контракту на визначений строк ніколи не заявляла. 07 вересня 2016 року позивачка звернулася до ректора університету з заявою, у якій просила перевести її з посади доцента кафедри всесвітньої історії та методики навчання суспільних дисциплін на посаду доцента кафедри культурології і права з 08 вересня 2016 року на умовах попередньо укладеного контракту по 31 серпня 2018 року. Тобто, позивачка свідомо зверталася до відповідача та просила продовжувати з нею саме строкові трудові відносини, вказуючи при цьому їх термін - до 31 серпня 2018 року. Наказом від 07 вересня 2016 року № 144-к «Щодо особового складу» [PERSON] було переведено на посаду доцента кафедри культурології і права з 08 вересня 2016 року на умовах попередньо укладеного контракту. 08 вересня 2016 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 27/2016 до Контракт з науково-педагогічним працівником Сумського державного педагогічного університету імені А. С. Макаренка від 27 липня 2015 р. № 77/2015, якою внесено зміни до вступної частини контракту, а саме: змінено назву кафедри всесвітньої історії та методики навчання суспільних дисциплін на кафедру культурології і права. Інші пункти Контракту залишено без змін. 01 жовтня 2016 р. між сторонами укладено Додаткову угоду № 32/2016 до Контракту з науково-педагогічним працівником Сумського державного педагогічного університету імені А. С. Макаренка від 27 липня 2015 р. № 77/2015, якою внесено зміни до вступної частини контракту, а саме: змінено назву кафедри культурології і права на кафедру права, політології та міжнародних відносин (пункт 1 додаткової угоди). Інші пункти Контракту залишено без змін (пункт 2 додаткової угоди). Листом від 07 травня 2018 р. № 26 позивачку було попереджено про закінчення 31 серпня 2018 р. терміну дії укладеного Контракту та наступне звільнення з посади, їй запропоновано взяти участь в конкурсі на заміщення посад науково-педагогічних працівників університету, який буде оголошено у травні 2018 року. Наказом ректора Сумського державного педагогічного університету імені А.С. Макаренка від 20 серпня 2018 року №107-к «Про звільнення працівників університету», позивачку було звільнено з посади доцента кафедри права та міжнародних відносин 31 серпня 2018 року у зв`язку із закінченням строку дії трудового договору за п.2 ст.36 КЗпП України, про що внесено відповідний запис до трудової книжки. 31 серпня 2018 року позивачку було ознайомлено з цим наказом, видано трудову книжку та проведено остаточний розрахунок . За специфікою виконуваної роботи науково-педагогічного працівника, визначальним для якого є обсяг педагогічного навантаження, який безпосередньо залежить від кількості студентів у поточному році, трудові відносини із роботодавцем не можуть вважатись безстроковими. При укладенні трудового договору на визначений строк цей строк встановлюється погодженням сторін, і може визначатись як конкретним терміном, так і часом настання певної події. Строк, на який працівник наймається на роботу, обов`язково має бути вказаний у наказі про прийняття на роботу, інакше буде вважатися, що працівник прийнятий на роботу за безстроковим трудовим договором. У трудовій книжці робиться запис без посилання на строковий характер трудових відносин. Відповідно до ч.1 ст.55 ЗУ «Про вищу освіту» однією з основних посад науково-педагогічних працівників закладів вищої освіти є: посада доцента. Частиною 11 статті 55 Закону України «Про вищу освіту», визначено, що під час заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників - завідувачів (начальників) кафедр, професорів, доцентів, старших викладачів, викладачів укладенню трудового договору (контракту) передує конкурсний відбір, порядок проведення якого затверджується вченою радою закладу вищої освіти. Тобто посада, на якій працювала позивач передбачає укладання строкового трудового договору у формі контракту. З метою належної реалізації норм Закону України «Про вищу освіту» Міністерством освіти і науки України було видано наказ від 05 жовтня 2015 року № 1005 «Про затвердження Рекомендації щодо проведення конкурсного відбору при заміщенні вакантних посад науково-педагогічних працівників та укладання з ними трудових договорів (контрактів)» до якого згодом було внесено зміни наказом від 26 листопада 2015 р. № 1230 «Про внесення змін до наказу Міністерства освіти і науки України від 05 жовтня 2015 р. № 1005», яким було затверджено Рекомендації щодо проведення конкурсного відбору при заміщенні вакантних посад науково-педагогічних працівників та укладання з ними трудових договорів (контрактів) та рекомендовано вищим навчальним закладам розробити та затвердити вченими радами власні Порядки проведення конкурсного відбору. На виконання Наказу МОН України від 05 жовтня 2015 року №1005 в університеті наказом від 11 квітня 2016 року №144 було затверджено Порядок проведення конкурсного відбору при заміщенні вакантних посад науково-педагогічних працівників Сумського державного педагогічного університету імені А. С. Макаренка та укладання з ними трудових договорів (контрактів), який визначає процедуру конкурсного відбору, обрання за конкурсом при заміщенні вакантних посад науково-педагогічних працівників Сумського державного педагогічного університету імені А.С. Макаренка. Таким чином, прийняття на роботу науково-педагогічних працівників здійснюється на основі КЗпП України, Законів України «Про вищу освіту», «Про освіту», Наказу МОН України від 05 жовтня 2015 р. № 1005 та Порядку проведення конкурсного відбору при заміщенні вакантних посад науково-педагогічних працівників Сумського державного педагогічного університету імені А. С. Макаренка та укладання з ними трудових договорів (контрактів) (далі - Порядок). Просить суд критично оцінити посилання позивача та його представника, що у відповідності до ч. 2 ст. 39-1 КЗпП трудовий договір, що був укладений між позивачем та відповідачем, в зв`язку з переукладанням декілька разів є таким, що укладений на невизначений строк, оскільки, виходячи з того, що застосування контракту як особливої форми трудового договору допускається за умови, що його укладання (сфера застосування) передбачено законом, він є різновидом строкового трудового договору, про який йдеться в ч. 2 ст. 23 КЗпП України, а тому норма ч. 2 ст. 39-1 КЗпП України, щодо продовження чинності строкового трудового договору на невизначений строк не поширюється на строкові трудові договори, в тому числі контракти, передбачені ч. 2 ст. 23 КЗпП України. Таким чином, відповідно до положень ч. 2 ст. 23 КЗпП України, трудові правовідносини науково-педагогічних працівників носять строковий характер, що виключає можливість вважати їх такими, що укладені на невизначений строк (ч. 2 ст. 39-1 КЗпП України). Оскільки строк дії контракту, укладеного 27 липня 2015 року між Сумським державним педагогічним університетом імені А. С. Макаренка та [PERSON] сплив 31 серпня 2018 року, новий контракт не укладено, а тому строковий типовий договір припинився у зв`язку з закінченням його строку, тому відповідачем правомірно застосовано п. 2 ст. 36 КЗпП України та контракт з позивачем припинено у зв`язку із закінченням його строку, а тому відсутні підстави для скасування наказу про звільнення позивача № 107- к від 20 серпня 2018 р. Той факт, що позивач, працюючи в університеті, був членом вченої ради навчально- наукового інституту історії та філософії Сумського державного педагогічного університету та членом виборного органу профспілки жодним чином не впливає на трудові відносини та строк їх дії. Відповідно до п. 2.7. Положення про Вчену раду Навчально-наукового інституту історії та філософії СумДПУ імені А. С. Макаренка, затвердженого наказом по університету від 30 січня 2017 року № 47, членство у вченій раді достроково припиняється у зв`язку зі звільненням з роботи. Звільнення у зв`язку з закінченням строку дії трудового договору на підставі п.2 ст. 36 КЗпП України здійснюється з додержанням загальних вимог щодо порядку звільнення та не потребує наявності попередньої згоди профспілкового комітету. Тому процедура звільнення позивача проведена з дотриманням чинного законодавства, а тому правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] немає. Просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. 31 жовтня 2018 року у зв`язку залученням до участі у справі як третю особу Вільну професійну спілку «Воля» Сумського державного педагогічного університету ім. А.С.Макаренка, підготовче засідання відкладено до 23 листопада 2018 року о 09 год. 30 хв. 23 листопада 2018 року від представника Вільної професійної спілки «Воля» Сумського державного педагогічного університету ім. А.С.Макаренко [PERSON] надійшли пояснення на відзив відповідача, в якому зазначається про не спростування відповідачем аргументів заявленого позову (т. І а.с.112-114). 23 листопада 2018 року в судовому засіданні оголошено перерву до 21 грудня 2018 року для уточнення позивачем позовних вимог. 21 грудня 2018 року в судовому засіданні оголошено перерву до 28 січня 2019 року в зв`язку з необхідністю уточнення позовної заяви та витребуванням доказів по справі. 28 січня 2019 року в судовому засіданні оголошено перерву до 21 лютого 2019 року для уточнення позовних вимог. 21 лютого 2019 року в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 07 березня 2019 року, надано час для усунення недоліків в поданому позивачкою уточненої позовної заяви. 27 лютого 2019 року позивачкою подано уточнену позовну заяву (т. І а.с.227-240). 07 березня 2019 року в підготовчому засіданні оголошено перерву до 22 квітня 2019 року в зв`язку з необхідністю надання часу представникам відповідача для ознайомлення з позовною заявою в новій редакції. 22 квітня 2019 року підготовче засідання відкладено до 15 травня 2019 року в зв`язку з неявкою в судове засідання представника відповідача. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 15 травня 2019 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 25 липня 2019 року о 14 год. 00 хв. 25 липня 2019 року в зв`язку з закінченням робочого часу, по справі оголошено перерву до 08 серпня 2019 року о09 год. 20 хв. 08 серпня 2019 року по справі оголошено перерву до 11 листопада 2019 року для надання додаткових доказів по справі. 08 листопада 2019 року від представника СумДПУ імені Макаренка надійшли письмові пояснення, в яких заперечуються доводи позивача в частині заявлених позовних вимог щодо стягнення заборгованості по заробітній платі (т. ІІ а.с. 38-46). 11 листопада 2019 року в судовому засіданні оголошено перерву до 15 листопада 2019 року для ознайомлення з письмовими поясненнями відповідача. 15 листопада 2019 року надійшли заперечення [PERSON] на пояснення представника відповідача. В судових засіданнях позивачка, її представник - представник третьої особи підтримали заявлений позов. Представники відповідача заперечували про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Суд, вислухавши думку осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку. Під час судового розгляду встановлено, що 30 червня 2011 року між Сумським державним педагогічним університетом ім. А.С.Макаренко та [PERSON] було укладено контракт на термін з 01 вересня 2011 року по 31 серпня 2013 року, за умовами якого позивачку призначено на посаду доцента кафедри всесвітньої історії та методики навчання суспільних дисциплін (т. І а.с.150-151). 02 вересня 2013 року між Сумським державним педагогічним університетом ім. А.С.Макаренко та [PERSON] було укладено контракт №22/2013 на термін з 02 вересня 2013 року по 31 серпня 2015 року, за умовами якого позивачку призначено на посаду доцента кафедри всесвітньої історії та методики навчання суспільних дисциплін (т. І а.с.18-20). 27 липня 2015 року між Сумським державним педагогічним університетом ім. А.С.Макаренко та [PERSON] було укладено контракт №77/2015 на термін з 02 вересня 2015 року по 31 серпня 2018 року, за умовами якого позивачку призначено на посаду доцента кафедри історії України (т. І а.с.21-23). Відповідно до наказу СумДПУ імені А.С.Макаренка від 28 серпня 2015 року №155-2 [PERSON] прийнято на посаду доцента кафедри всесвітньої історії та методики навчання суспільних дисциплін як обрану за конкурсом на умовах контракту з 01 вересня 2015 року по 31 серпня 2018 року з посадовим окладом за 17 тарифним розрядом та встановлено надбавку за вислугу років у розмірі 20% від посадового окладу (т. І а.с.171). 07 вересня 2016 року [PERSON] звернулась до СумДПУ імені А.С.Макаренка з заявою, в якій просила перевести її з кафедри доцента кафедри всесвітньої історії та методики навчання суспільних дисциплін на посаду доцента кафедри культурології і права з 08 вересня 2016 року на умовах попередньо укладеного контракту по 31 серпня 2018 року на умовах повного робочого часу (т. І а.с.52). Відповідно до умов Додаткової угоди №27/2016 до контракту з науково-педагогічним працівником СумДПУ імені А.С.Макаренка від 27 липня 2015 року №77/2015 року, укладеної 08 вересня 2016 року змінено назву кафедри всесвітньої історії та методики навчання суспільних дисциплін на кафедру культурології і права (т. І а.с.24). Наказом СумДПУ імені А.С.Макаренка від 07 вересня 2016 року №114-к [PERSON] переведено з посади доцента кафедри всесвітньої історії та методики навчання суспільних дисциплін на посаду доцента кафедри культурології і права з 08 вересня 2016 року на умовах попередньо укладеного контракту по 31 серпня 2018 року з посадовим окладом 4053 грн. на місяць зі збереженням раніше встановлених виплат (т. І а.с.53). Відповідно до умов Додаткової угоди №27/2016 до контракту з науково-педагогічним працівником СумДПУ імені А.С.Макаренка від 27 липня 2015 року №77/2015 року, укладеної 01 жовтня 2016 року змінено назву кафедри культурології та права на кафедру права, політології та міжнародних відносин (т. І а.с.25). Згідно положень Додаткової угоди №32/2016 до контракту з науково-педагогічним працівником СумДПУ імені А.С.Макаренка від 27 липня 2015 року №77/2015 року, укладеної 01 листопада 2016 року змінено назву кафедри культурології та права на кафедру права та міжнародних відносин (т. І а.с.26). Листом від 07 травня 2018 року №26 СумДПУ імені А.С.Макаренка повідомив [PERSON] про те, що термін дії укладеного з нею трудового договору закінчується 31 серпня 2018 року і вона буде звільнена з посади. Запрошено її взяти участь у конкурсі на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників університету, який буде оголошено університетом у травні 2018 року (т. І а.с.27). Наказом №107-к від 20 серпня 2018 року ректора Сумського державного педагогічного університету ім. А .С.Макаренка [PERSON] була звільнена з посади доцента кафедри права та міжнародних відносин 31 серпня 2018 року в зв`язку з закінченням строку трудового договору, п.2 ст.36 КЗпП України (т. І а.с.6). З довідки СумДПУ ім. А.С.Макаренка від 28 вересня 2018 року вбачається, що [PERSON] є членом виборного профспілкового органу - Комітету Вільної професійної спілки «Воля» Сумського державного педагогічного університету ім.. А.. Макаренка (т. І а.с.11). [PERSON] 04 вересня 2018 року звернулась з заявою до ректора СумДПУ імені А.С.Макаренка, в якій пропонувала скасувати наказ про її звільнення №107-к від 20 серпня 2018 року, поновити її на роботі та надати педагогічне навантаження. Крім того, просила надати копії всіх розпорядчих актів, які регулюють її трудові відносини з СумДПУ імені А.С. Макаренка (т. І а.с.12). 17 вересня 2018 року Вільна професійна спілка «Воля» СумДПУ ім. А.С.Макаренка звернулась з заявою до ректора СумДПУ імені А.С.Макаренка, в якій вимагала негайно скасувати наказ по університету №107-к від 20 серпня 2018 року в частині звільнення членів виборних профспілкових органів, в т.ч. [PERSON] (т. І а.с.14). На зазначене звернення СумДПУ ім. А.С.Макаренка 28 вересня 2018 року надало вільній профспілці «Воля» відповідь (т. І а.с.96). Наказами СумДПУ імені А.С.Макаренка від 03 травня 2018 року №173 та від 12 вересня 2018 року №317 оголошено конкурс на заміщення посад науково-педагогічних працівників (т. І а.с.129-130, 131-132). З довідки СумДПУ імені А.С.Макаренка від 30 листопада 2018 року №3064 вбачається, що [PERSON] не брала участі у конкурсі, документів не подавала (т. І а.с.133). Згідно зі статтею 21 КЗпП України трудовий договір - це угода між працiвником та власником пiдприємства, установи, органiзацiї або уповноваженим ним органом чи фiзичною особою. Працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цiєю угодою, та дотримуватись внутрiшнього трудового розпорядку, а власник пiдприємства, установи, органiзацiї або уповноважений ним орган чи фiзична особа зобов`язується виплачувати працiвниковi заробiтну плату й забезпечувати умови працi, передбаченi законодавством про працю, колективним договором i угодою сторiн. Відповідно до статті 23 КЗпП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений термін з урахуванням характеру наступної роботи або умов її виконання, або інтересів працівника, та в інших випадках, передбачених законодавством. Підставою для укладення строкового трудового договору на вимогу працівника є його заява про прийняття на роботу, в якій вказуються обставини або причини, що спонукають працівника найматися на роботу за строковим трудовим договором, а також строк, протягом якого він працюватиме. При укладенні трудового договору на визначений строк цей строк встановлюється погодженням сторін і може визначатись як конкретним терміном, так і часом настання певної події (наприклад, повернення на роботу працівниці з відпустки по вагітності, родах і догляду за дитиною; особи, яка звільнилась з роботи в зв`язку з призовом на дійсну строкову військову чи альтернативну службу, обранням народним депутатом чи на виборну посаду (або виконанням певного обсягу робіт). Строк, на який працівник наймається на роботу, обов`язково має бути вказаний у наказі про прийняття на роботу, інакше буде вважатися, що працівник прийнятий на роботу за безстроковим трудовим договором. У трудовій книжці робиться запис без посилання на строковий характер трудових відносин. Укладення трудового договору на визначений строк при відсутності умов, зазначених у частині другій статті 23 КЗпП України, є підставою для визнання його недійсним у частині визначення строку. Тобто такі договори вважатимуться укладеними на невизначений строк від часу їх укладення. Таким чином, порядок оформлення трудових відносин за строковим трудовим договором такий же, як і за безстроковим. Але при цьому факт укладання трудового договору на певний строк чи на час виконання певної роботи повинен бути відображений як у заяві працівника про прийняття на роботу, так і в наказі чи розпорядженні роботодавця, яким оформляється цей трудовий договір. У частині третій статті 54 Закону України «Про освіту» (в редакції на час укладення контракту з позивачкою 27 липня 2015 року) педагогічні та науково-педагогічні працівники приймаються на роботу шляхом укладення трудового договору, в тому числі за контрактом. Прийняття на роботу науково-педагогічних працівників здійснюється на основі конкурсного відбору. Згідно з положеннями частин 9, 11 статті 55 Закону України «Про вищу освіту» (в редакції на час укладення контракту з позивачкою 27 липня 2015 року) посади науково-педагогічних працівників можуть займати особи, які мають науковий ступінь або вчене звання, а також особи, які мають ступінь магістра. Під час заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників - завідувачів (начальників) кафедр, професорів, доцентів, старших викладачів, викладачів укладенню трудового договору (контракту) передує конкурсний відбір, порядок проведення якого затверджується вченою радою вищого навчального закладу. Пунктом 10 Положення про обрання та прийняття на роботу науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів третього і четвертого рівнів акредитації (далі - Положення), затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 24 грудня 2002 року № 744 (в редакції на час укладення контракту з позивачкою 27 липня 2015 року), передбачено, що при прийнятті на роботу науково-педагогічних працівників може укладатися безстроковий, строковий трудовий договір, у тому числі контракт. Термін строкового трудового договору встановлюється за погодженням сторін. Вносити пропозиції щодо терміну трудового договору має право кожна із сторін. Таким чином, норми трудового законодавства та спеціальні норми, що регулюють трудові правовідносини у вищих навчальних закладах, передбачають, зокрема, обіймання посад науково-педагогічних працівників - завідувачів (начальників) кафедр, професорів, доцентів, старших викладачів, викладачів укладенню трудового договору (контракту) виключно шляхом проходження працівником конкурсного відбору. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 308/8168/15-ц (№ 6-254цс17), висновки якої щодо застосування норм права відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Зі змісту укладеного між сторонами 27 липня 2015 року контракту порядок зміни та умови його розірвання врегульовані розділом 5. Пунктом 5.1 контракту визначено, що контракт може бути припинений або розірваний з підстав, передбачених чинним законодавством України та умовами самого контракту. У пункті 5.2. контракту передбачені підстави для його розірвання, зокрема, закінчення терміну його дії. При укладенні з позивачкою контракту, строк його дії було встановлено за погодженням сторін і визначено конкретним терміном - 31 серпня 2018 року. Отже, позивачку було призначено на посаду доцента за результатами конкурсу та укладено з нею контракт, який є угодою двох сторін, в якому був встановлений строк його дії. Позивачка власноруч подавала заяву про переведення з однієї кафедри на іншу на умовах попередньо укладеного контракту, підписувала додаткові угоди до контракту, зазначаючи про строк його дії. Відтак, відсутні підстави стверджувати, на чому наполягає позивач, що трудові відносини носили безстроковий характер. Жодних заперечень проти укладання строкового контракту позивачка не заявляла та не оспорювала. Норми трудового законодавства та спеціальні норми, що регулюють трудові правовідносини у вищих навчальних закладах, передбачають, зокрема обіймання посад науково-педагогічних працівників - завідувачів (начальників) кафедр, професорів, доцентів, старших викладачів, викладачів укладенню трудового договору (контракту) виключно шляхом проходження працівником конкурсного відбору. Тому, суд відхиляє доводи позивача та її представника, що укладання контрактів при прийомі на роботу можливе лише з керівниками навчальних закладів. Відповідно до п.2 ст.36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 ст.23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення. Строк дії контракту, 25 липня 2015 року між університетом та [PERSON] , сплив 31 серпня 2018 року, трудові відносини між сторонами припинилися і не тривали після закінчення строку дії контракту, тому відповідач відповідно до вимог законодавства звільнив позивачку за п.2 ст.36 КЗпП України у зв`язку з закінченням строку дії контракту. Під час судового розгляду встановлено що позивачка перебувала в складі виборного профспілкового органу - Комітету Вільної професійної спілки «Воля» Навчально-наукового інституту історії та філософії Сумського державного педагогічного університету ім..А.С.Макаренко та являлась членом вченої ради Навчально-наукового інституту історії та філософії університету (т. І а.с. 137). Статтею 43 КЗпП України передбачені випадки, у яких розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого органу проводиться за попередньою згодою виборного органу. Це розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.252 КЗпП України звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, його керівників, профспілкового представника, крім додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки (об`єднання професійних спілок). Ця норма встановлює необхідність отримання попередньої згоди не лише виборного органу, а і вищого виборного органу професійної спілки для членів виборного профспілкового органу і застосовується у взаємозв`язку зі ст.43 КЗпП України, якою передбачені випадки отримання попередньої згоди виборного профспілкового органу при звільненні з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Обов`язковість отримання згоди профспілки на звільнення працівників в зв`язку з закінчення строку дії трудового договору, з ініціативи працівника, за згодою сторін чинне законодавство України не передбачає. Позивачка [PERSON] уклала строковий трудовий договір (контракт), виразивши свою волю на припинення такого трудового договору після закінчення строку, на який він був укладений. Конвенція МОП №158 «Про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982 року» застосовується до правовідносин з приводу припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця, а не закінчення строку дії контракту, який був визначений за погодженням сторін. Звільнення в зв`язку з закінченням строку дії трудового договору на підставі п.2 ст.36 КЗпП України здійснюється з додержанням загальних вимог щодо порядку звільнення та не потребує наявності попередньої згоди виборного профспілкового органу. Враховуючи положення ст. 43 КЗпП України при припиненні трудових відносин між сторонами з підстав закінчення строку трудового договору, відсутні підстави для отримання попередньої згоди професійної спілки, членом якої є позивачка. Сторони домовилися про припинення контракту по закінченню строку його дії, тому на таку домовленість між сторонами не може впливати рішення професійної спілки. Оскільки під час судового розгляду судом не встановлено підстав для поновлення позивачки на вказаній посаді, відсутні й правові підстави про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. За таких обставин вимоги позивачки про визнання недійсним наказу №107-к від 20 серпня 2018 року в частині її звільнення, поновлення її на посаді доцента Сумського державного педагогічного університету ім..А.С.Макаренко, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволенню не підлягають. Позивачкою заявлено позовні вимоги про стягнення невиплачених сум посадового окладу, надбавок і доплат, невиплачених сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, сум щорічної відпустки, лікарняних, а також компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. Підставою стягнення вказаних сум позивачка вказує на неправомірність їх нарахування за 17 тарифним розрядом, та необхідності обрахування окладу за 19 тарифним розрядом. Наказом МОН України від 26 вересня 2005 року №557 «Про впорядкування умов оплати праці та затвердження схем тарифних розрядів працівників навчальних закладів, установ освіти та наукових установ» та постановою КМУ від 30 серпня 2002 року №1298 «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» встановлено, що науково-педагогічним працівникам, які обрані чи призначені на посади професорів чи доцентів, але не мають відповідного вченого звання, один раз строком до двох років від часу першого обрання чи призначення встановлюються відповідні тарифні розряди: професор - 20, доцент - 19. Пунктом 6.2 Інструкції про оплату праці та розміри ставок заробітної плати професорсько-викладацького складу вищих навчальних закладів, затвердженої наказом МОН України №90 від 02 квітня 1993 року, визначено, що якщо після закінчення двох років перебування на посаді професора чи доцента вчене звання не присвоєне, цим особам встановлюється оклад асистента (викладача) з урахуванням наявності наукового ступеня, а при переході на ці посади з посад доцента, старшого викладача - оклад доцента, старшого викладача. Позивачка була вперше обрана на посаду доцента 30 червня 2011 року та при укладенні з нею наступних контрактів було встановлено посадовий оклад за 17 тарифним розрядом в зв`язку з перевищенням терміну перебування на посаді доцента більше двох років без вченого звання. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі, позивачка здійснила розрахунок виплат, виходячи з 19 тарифного розряду, проте такий розрахунок не ґрунтується на нормах вказаного законодавства, а тому такі вимоги є безпідставними. Наказом СумДПУ ім. А.С.Макаренка від 13 квітня 2009 року №37-к встановлено з 01 квітня 2009 року співробітникам університету, які займають науково-педагогічні посади доплати у відсотках до посадового окладу, та з 01 квітня 2009 року співробітникам університету за науковий ступінь кандидата наук встановлена доплата у розмірі 15%, а за збільшення навчального навантаження - в розмірі 5% від посадового окладу (т. ІІ а.с.47-48). Оскільки наказ про встановлення доплат за науковий ступінь є чинним, відомості про його скасування або визнання незаконним відсутні, доводи позивачки щодо наявності в них дискримінаційних норм є необґрунтованими. Позивачкою не доведено належними та допустимими доказами обставини порушення її прав при обрахуванні заробітної плати, а тому у задоволенні позовних вимог і в цій частині необхідно відмовити. Отже, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача [PERSON] заборгованості з заробітної плати.

Outcome: dismissed