Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до Дроздовицької сільської ради Городнянського району Чернігівської області та просила визнати за нею право власності на житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами №36 по вул. Малькова у с. Дроздовиця Городнянського району Чернігівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері [PERSON], померлої 31 липня 2016 року. З позовної заяви виходить, що 31.07.2016 року померла матір позивачки [PERSON], яка фактично прийняла спадщину свого чоловіка [PERSON], померлого 15.02.2003 року, який у свою чергу фактично прийняв спадщину своє матері [PERSON], померлої 20.12.1998 року. Після смерті матері позивачки відкрилась спадщина за заповітом, яким вона заповіла все своє майно позивачці. Спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у спадщині, немає. 22.09.2016 року позивачкою була подана заява до нотаріуса про прийняття спадщини. За даними Дроздовицької сільської ради Городнянського району Чернігівської області спадкодавцям [PERSON], [PERSON], [PERSON] за їхнє життя належало по 1/3 частині житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами №36 по вул. Малькова у с. Дроздовиця Городнянського району Чернігівської області. Первинна реєстрація права власності на цей будинок не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній. Через відсутність правовстановлюючого документу на будинок позивачка не може звернутись до нотаріуса для оформлення спадщини. У звязку з цим вона змушена звернутись до суду. Ухвалою судді від 02 березня 2017 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, надала до суду письмову заяву від 06.03.2017 року в якій просила розглянути позов у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с.44). Представник відповідача Дроздовицької сільської ради Городнянського району Чернігівської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Сільський голова Дроздовицької сільської ради Городнянського району Чернігівської області [PERSON] надала до суду письмову заяву від 09.03.2017 року з проханням розглянути справу без участі представника сільської ради, проти позову [PERSON] не заперечують( а.с.62). Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Голова Городнянської районної державної адміністрації [PERSON] надала до суду письмову заяву від 07.03.2017 року з проханням розглянути справу за позовом [PERSON] без участі їх представника, проти позовних вимог третя особа не заперечує ( а.с. 57 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON], про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, в судове засідання не зявилась, у супровідному листі від 03.03.2017 року просила розглядати справу без її присутності. ( а.с. 45 ). Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи, дійшов висновку про те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, а позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Дослідженням повторного свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 297674 встановлено, що [PERSON] померла 20 грудня 1998 року у с. Будище Городнянського району Чернігівської області (а.с.9). Після її смерті відкрилась спадщина за законом на все належне їй майно. Спадщину [PERSON] прийняв її син [PERSON], який станом на момент смерті його матері проживав та був зареєстрований разом з нею. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджений свідоцтвом про народження серії ЯВ № 221767. (а.с.10). Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 46997275 від 07.03.2017 року, виданої Городнянською районною державною нотаріальною конторою Чернігівської області, встановлено, що у Спадковому реєстрі відсутня інформація про відкриття спадкової справи до майна померлої 20.12.1998 року [PERSON] ( а.с. 53 ). Доказом фактичного прийняття [PERSON] спадщини його матері [PERSON] є довідка Дроздовицької сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 07.02.2017 року № 49(а.с.14). [PERSON] помер 15 лютого 2003 року у с. Будище Городнянського району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕЛ № 159592 ( а.с. 8 ) Після його смерті відкрилася спадщина за законом на все належне йому майно. Спадщину померлого [PERSON] фактично прийняла його дружина [PERSON], яка проживала з чоловіком [PERSON] на момент його смерті, що підтверджено відповідною довідкою Дроздовицької сільради від 07.02.2017 року №41. (а.с. 13) Факт перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] підтверджений свідоцтвом про шлюб (а.с.11). Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 46997229 від 07.03.2017 року, виданої Городнянською районною державною нотаріальною конторою Чернігівської області, встановлено, що у Спадковому реєстрі відсутня інформація про відкриття спадкової справи до майна померлого 15.02.2003 року [PERSON] ( а.с. 55). [PERSON] померла 31 липня 2016 року у віці 79 років у м. Городня Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 282556 (а.с.7). Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на все належне їй майно. З дослідженого в судовому засіданні заповіту від 24.12.2010 року, посвідченого секретарем виконкому Дроздовицької сільської ради Городнянського району Чернігівської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 69, встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все своє майно [PERSON], [INFO] (а.с.47). Після смерті [PERSON]Д . [PERSON], як спадкоємець за заповітом, 22.09.2016 року звернулась до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області з відповідною заявою про прийняття спадщини померлої 31.07.2016 року [PERSON]. 22.09.2016 року була заведена спадкова справа № 295/2016 до майна [PERSON] Осіб, що мають право на обовязкову частку спадщини на підставі статті 1241 Цивільного кодексу України та пережившого подружжя спадкодавець не має. ( а.с. 46-51 ). Дослідженням довідок виконкому Дроздовицької сільської ради Городнянського району Чернігівської області встановлено, що згідно записів в погосподарських книгах в будинку № 36 по вулиці Малькова в с. Дроздовиця Городнянського району Чернігівської області станом на 15.04.1991 року були постійно зареєстровані та постійно проживали: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Дане домоволодіння мало статус колгоспного двору та членами колгоспного двору являлись [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та їм належало по 1/3 частині вказаного домоволодіння, які не втратили право на частку в його майні ( а.с. 12-15 ). Ці дані підтверджуються записами в погосподарській книзі по с. Будище Городнянського району Чернігівської області ( а.с. 17-18 ). Статтею 120 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) було передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме : а ) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б ) розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. З інформаційної довідки Городнянського РГ БТІ від 14.02.2017 року № 207 встановлено, що станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с. Дроздовиця, вул. Малькова, буд. 36, не зареєстровано ( а.с. 19 ). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав та прав власності на нерухоме майно дані про реєстрацію будинку № 36 по вулиці Малькова в селі Дроздовиця Городнянського району Чернігівської області відсутні ( а.с. 60 ). Суд бере до уваги особливість забудови спірного будинку, який було збудовано в системі колгоспного двору. Частина 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.\~ Оскільки реєстрація прав власності на нерухоме майно в сільській місцевості на момент закінчення будівництва спірного будинку законодавчо передбачена не була, а за даними погосподарської книги спірний будинок мав статус колгоспного двору, право власності, яке виникло у членів цього колгоспного двору, визнається дійсним і при відсутності його державної реєстрації. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, станом на момент прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність», члени колгоспного двору [PERSON], [PERSON] та [PERSON] мали на праві власності кожний по 1/3 частині спірного домоволодіння. Вказане право кожного спадкодавця в силу ст.2018 ЦК України перейшло до їхніх спадкоємців. Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 року № 79, передбачає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (присадибних) житлових будинків, господарських будівель і споруд є технічний паспорт. З виготовленого Городнянським РГ БТІ технічного паспорта на спірний житловий будинок встановлено, він складається з наступних будівель та спору : А-1 житловий будинок, з а-1 прибудовою, загальною площею 55,2 кв.м. в тому числі житловою 23,3 кв.м., Б-1 сарай, В-1 погріб з шийкою, 1. ворота з хвірткою, огорожа суцільна (а.с.20-21). Враховуючи те, що за життя спадкодавцями [PERSON]А, [PERSON] та [PERSON] частки у нерухомому майні не зареєструвано, це унеможливлює реалізацію позивачкою її права на оформлення спадкового будинку в нотаріальному порядку . Підсумовуючи викладене, суд дійшов обєктивного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] Враховуючи наведене,

Outcome: approved