Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх його видів заробітку (доходу), але не менш 30% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі позову до суду та до досягнення сином повноліття. Позивачка зазначає, що 27 серпня 2005 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу [INFO] у них народився син - [PERSON], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Починаючи з грудня 2015 року шлюбні стосунки між ними були призупинені, оскільки між ними не було порозуміння та разом проживати з відповідачем було неможливо. У зв'язку з чим, вона вимушена була зібрати свої речі та переїхати з дитиною до своєї матері. Вони проживають окремо та спільне господарство не ведуть. Відповідач офіційно не працевлаштований, але має постійний регулярний дохід. Інших утриманців відповідач не має. Після припинення шлюбних відносин відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому вона змушена звернутися до суду з цим позовом. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов визнав у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб від 27.08.2005 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міського управління юстиції Запорізької області між сторонами було зареєстровано шлюб (а.с.8). Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Судом встановлено, що з грудня 2015 року сторони не підтримують шлюбні стосунки та з цого часу разом не проживають, та спільне господарство не ведуть. З матеріалів справи вбачається, що дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, про що свідчить надана суду довідка з місця проживання позивачки (а.с. 9). Крім того, судом встановлено, що відповідач не надає позивачці добровільно регулярної матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча є працездатним та має можливість надавати таку допомогу. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При вирішенні питання щодо визначення розміру аліментів, суд враховує обставини, зазначені у ст. 182 СК України, а також приймає до уваги визнання позову відповідачем. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає необхідним відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір». Стягнення аліментів слід здійснювати відповідно до вимог ч.1 ст.191 СК України з дня звернення позивачки до суду з даним позовом, тобто з 17 лютого 2016 року та до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved