overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у шлюбі з відповідачем вона перебуває з 4 листопада 2009 року. Мають спільних дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки з відповідачем не склалися через те, що він не дбав про створення нормальних сімейних стосунків, не мав постійної роботи, між ними часто виникали сімейні конфлікти сварки, що негативно впливало на їх дітей, та призвело до припинення сімейно-шлюбних відносин. З 2014 року вони проживають окремо. Між ними досягнуто згоди щодо місця проживання дітей, які після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачкою. Спір щодо утримання дітей буде вирішуватися у судовому порядку, спору про поділ майна немає. Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, відповідно до якої просила розглянути справу за її відсутності, просила розірвати шлюб (а.с.16). Відповідач у судове засідання не з'явився, заявою просив розглянути справу за його відсутності, просив розірвати шлюб (а.с.17). У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але не з'явились в судове засідання, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі з 4 листопада 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6), мають спільних дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7,8) З січня 2014 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, з того часу проживають окремо, не ведуть спільного господарства та мають окремий бюджет, бажання примиритися не мають. Сторонами досягнуто згоди щодо місця проживання неповнолітніх дітей, які після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачкою. Позивачка буде стягувати аліменти у судовому порядку. Спору про поділ майна немає. За таких підстав суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивачки, так і відповідача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у шлюбі з відповідачем вона перебуває з 4 серпня 2007 року. Мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки з відповідачем не склалися через різні характери та відсутність взаєморозуміння і довіри. Сімейно-шлюбні відносини вони припинили в жовтні 2013 року. Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, відповідно до якої просила розглянути справу за її відсутності, просила розірвати шлюб, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.17). Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини не явки суд не повідомив. Був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи (а.с.16), у зв'язку з чим суд за згодою позивачки ухвалив справу розглядати заочно відповідно до ст.224 ЦПК України на підставі наявних у ній доказів. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але не з'явились в судове засідання, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі з 4 серпня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5), мають спільного сина - [PERSON], [INFO](а.с.6). У жовтні 2013 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини. За таких підстав суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивачки, так і відповідача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у шлюбі з відповідачем вона перебуває з 7 серпня 2010 року. Мають спільну дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки з відповідачем не склалися через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї. Між ними часто виникали непорозуміння та сварки, які негативно впливали на їх дитину. Внаслідок цього вони припинили сімейно-шлюбні відносини, проживають окремо. Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, відповідно до якої просила розглянути справу за її відсутності, просила розірвати шлюб (а.с.26). Відповідач у судове засідання не з'явився, заявою просив розглянути справу за його відсутності, просив розірвати шлюб (а.с.28). У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але не з'явились в судове засідання, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі з 7 серпня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6), мають спільну дитину: доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7). Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, проживають окремо. Як убачається із поданих ними заяв до суду, примиритися вони не бажають, просили розірвати шлюб (а.с.26,28). Позивачка подала до суду позов про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. За таких підстав суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивачки, так і відповідача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 06.03.1998р. між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження , серія [NUMBER]. Від вказаного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо, шлюбно-сімейні відносини припинені, спільного господарства не ведуть, спір про поділ майна відсутній та досягнута угода про утримання дитини. В судове засідання позивачка та відповідач не з'явилися надавши письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності не заперечуючи проти позову. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачами позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них , що мають істотне значення. Суд вважає , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини. В зв'язку з повним визнанням позову відповідачами та на підставі п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, суд вважає за можливе обмежитись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 14.08.2004р. між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження , серія [NUMBER]. Від вказаного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] На протязі останніх трьох років шлюбні відносини погіршились, що в кінцевому результаті призвело до фактичного їх припинення, спільного господарства не ведуть, спір про поділ майна відсутній та досягнута угода про утримання дитини. В судове засідання позивачка та відповідач не з'явилися надавши письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності не заперечуючи проти позову. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачами позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню повністю. В зв'язку з повним визнанням позову відповідачами та на підставі п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, суд вважає за можливе обмежитись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 17.11.2008р. між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження , серія [NUMBER]. Від вказаного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] Сторони проживають окремо, шлюбно-сімейні відносини припинені, спільного господарства не ведуть, спір про поділ майна відсутній та досягнута угода про утримання дитини. В судове засідання позивачка та відповідач не з'явилися надавши письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності не заперечуючи проти позову. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачами позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них , що мають істотне значення. Суд вважає , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини. В зв'язку з повним визнанням позову відповідачами та на підставі п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, суд вважає за можливе обмежитись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 03.01.2015 року зареєструвала з відповідачем шлюб у виконавчому комітеті Богдано-Надеждівської сільської ради П?ятихатського р-ну, Дніпропетровської області про що було видано свідоцтво про укладення шлюбу, серія [NUMBER] та зроблено відповідний актовий запис №1. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . З березня 2019 року шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені, вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Шлюб існує формально подальше збереження шлюбу неможливе. Просила розірвати шлюб. Ухвалою П?ятихатського районного суду від 08.10.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу запропоновано у строк, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали, подати відзив на позов та заяву із запереченнями проти розгляду справу за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належними чином. Надали заяви, в яких просять розглянути справу без їх особистої участі, при цьому позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнає, не заперечуючи проти розірвання шлюбу. Примирення сторони не бажають. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , - сторони 03 січня 2015 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Богдано-Надеждівської сільської ради П?ятихатського району, Дніпропетровської області, актовий запис №1. Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON] [INFO] . На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Шлюб існує формально, подальше збереження шлюбу неможливе. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За змістом ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, вважаючи, що шлюб існує лише формально і примирення між ними не можливе, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 08 червня 2001 зареєструвала з відповідачем шлюб у виконавчому комітеті Саврівської сільської ради П?ятихатського району Дніпропетровської області, актовий запис №3. З 2007 року вона з відповідачем спільно не проживають, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Таким чином, шлюб існує формально і подальше збереження шлюбу неможливе. Просила розірвати шлюб. В добровільному порядку в органах РАЦСу за спільною заявою подружжя, відповідач відмовляється розірвати шлюб, тому вона змушена звернутись до суду з зазначеним позовом. Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належними чином. Надали заяви, в яких просять розглянути справу без їх особистої участі, при цьому позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнає, не заперечуючи проти розірвання шлюбу. Примирення сторони не бажають. Позивач просила після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище - [PERSON] Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , - сторони 08 червня 2001 зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Саврівської сільської ради П?ятихатського району Дніпропетровської області, актовий запис №3. Тривалий час сторони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, кожен з них створив нові сім`ї. Неповнолітніх дітей сторони не мають. Шлюб існує формально, подальше збереження шлюбу неможливе. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За змістом ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, вважаючи, що шлюб існує лише формально і примирення між ними не можливе, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 10.08.1993 зареєструвала з відповідачем шлюб у виконавчому комітеті Лихівської селищної ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, актовий запис №10. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У травні 2002 року відповідач залишив сім`ю та припинив сумісне проживання та виїхав на свою батьківщину, - Білорусь. Згодом відповідач повернувся до України , але в сім`ю не повернувся, має іншу сім`ю та з сином не спілкується. Проживають у різних містах за різними адресами. Шлюб існує формально подальше збереження шлюбу неможливе. Просила розірвати шлюб. Позивач в\~судове засідання не з`явилася, в позовній заяві прохає розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив; заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не надав, своїм правом надання відзиву та заперечень на позовну заяву, не скористався. Відповідно до вимог ч.4\~ст.223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , - сторони 10 серпня 1993 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Лихівської селищної ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, актовий запис №10. (а.с.8) Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . (а.с.9) Подружні стосунки між ними припинені в травні 2002 року та з цього часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, заходів примирення не вживають, відповідач має іншу сім`ю, з сином не спілкується. Шлюб існує формально, подальше збереження шлюбу неможливе. За змістом\~ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статей\~105\~та\~112 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За змістом\~ст.113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~\~\~\~ Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 19.08.2014 зареєструвала з відповідачем шлюб у виконавчому комітеті Саксаганської сільської ради П?ятихатського району Дніпропетровської області за актовим записом №3. Від спільного життя мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Під час спільного проживання між сторонами часто виникали сварки, внаслідок чого вони втратили почуття взаємної поваги і між ними склалися неприязні стосунки. На даний час шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння та різними поглядами на життя. Шлюб існує формально подальше збереження шлюбу неможливе. Просила розірвати шлюб. Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належними чином. Надали заяви, в яких просять розглянути справу без їх особистої участі, при цьому позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнає, не заперечуючи проти розірвання шлюбу. Примирення сторони не бажають. Позивач просила після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на [PERSON] . Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , - сторони 19.08.2014 зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Саксаганської сільської ради П?ятихатського району Дніпропетровської області, актовий запис №3. Від спільного життя сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Під час спільного проживання між сторонами часто виникали сварки, внаслідок чого вони втратили почуття взаємної поваги і між ними склалися неприязні стосунки. На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння та різними поглядами на життя. Шлюб існує формально, подальше збереження шлюбу неможливе. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За змістом ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, вважаючи, що шлюб існує лише формально і примирення між ними не можливе, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved