Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить суд стягувати з останнього аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] В»ячеславовича, [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову покликається на те, що 24.11.2014 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Відповідач не надає коштів на утримання спільного сина, свідомо ухиляючись від виконання батьківських обовязків. Місце праці відповідача їй не відоме. Позивачка подала заяву про розгляд справи без її участі та підтримання позовних вимог із зміною розміру аліментів в сумі 500 грн.; від відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та визнання позову. Дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступного. Встановлено, що від шлюбу [PERSON] В»ячеслава Ігоровича до [PERSON], 17.11.2010 року народився син [PERSON]. Обовязок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, яка надає матеріальну допомогу дитині, однак самостійно не може повноцінно утримувати її, оскільки несе інші витрати повязані з її фізичним, духовним та моральним розвитком, і відповідача - платника аліментів (є працездатною особою, молодого віку), рівність прав та обов'язків обох батьків щодо дітей, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вимоги розумності та справедливості і визначає їх в розмірі 500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, що на думку суду, на даний час буде відповідати інтересам дитини, враховуючи вік та матеріальні потреби, можливості відповідача, а також те, що доходи з відрахуванням вищезгаданих витрат (аліментів на утримання дитини) повинні забезпечити йому прожитковий мінімум, визначений державою. Крім цього, суд вважає безпідставною вимогу позивачки про стягнення аліментів на її утримання у розмірі, що не менший від 30% прожиткового мінімуму, оскільки у випадку визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України, даний мінімальний розмір не може застосовуватись, адже підлягає індексації відповідно до закону. Разом з цим, суд вважає за необхідне розяснити, що ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, - що не позбавляє позивачку чи відповідача права за наявності вказаних підстав та доказів звернутись до суду з таким позовом. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Відповідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved