Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на квартиру за попереднім договором. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала та суду пояснила, що 06.03.2012р. між нею та відповідачем по справі, був укладений нотаріально посвідчений попередній договір про купівлю в майбутньому його квартири [ADDRESS]. По цьому договору ми зобовязались укласти основний договір не пізніше 06.05.2012р. В підтвердження своїх намірів відповідач передав їй документи на цю квартиру. Згідно п.2.3. цього договору вище вказана квартира продає [PERSON] мені за 80000грн., які я йому при укладенні договору сплатила. Відповідач отримавши гроші став ухилятися від виконання взятих на себе зобовязань по переоформленню квартири. Просить позов задовольнити стягнувши на її користь судові витрати. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позов не визнала і суду пояснила, що дійсно [PERSON] з [PERSON] укладав попередній договір на продаж квартири, однак вони цього не мали права робити так як спірна квартира на той час була під забороною. Крім того, позивачка не звернулась з вимогою про укладення основного договору купівлі-продажу квартири в піти денний строк як це передбачено в попередньому договорі від 06.03.12р. Також [PERSON] згідно розписки віддав [PERSON] 10000грн. отримані за свою квартиру. Крім того позивачка не довела того, що вона зверталася до відповідача з вимогою укласти основний договір і він від цього ухилявся. Просить в задоволенні позову відмовити. Вислухавши сторони, проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з договору-купівлі продажу від 21.11.1999 року відповідач є власниками квартиру [ADDRESS] /а.с.11/. Згідно нотаріально посвідченого попереднього договору від 06.03.2012р. про купівлю квартири [ADDRESS], [PERSON] зобовязався в майбутньому, не пізніше 06.05.2012 року, укласти договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] з [PERSON] /а.с.6/. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до п.2.3. цього договору, вказану квартиру [PERSON] продає [PERSON] за 80000грн., які я йому при укладенні договору були сплачені. п.4 цього договору передбачає Уразі, якщо одна сторона ухиляється від виконання зобовязань за цим договором… інша сторона вправі звернутися до суду … Покупець має право визнати в судовому порядку право власності на Обєкт цього договору /а.с.6/. Суд вважає, що відповідач тривалий час ухилявся, без поважних причин, від укладенні основного договору, що понудило позивачку звернутися до суду з позовом. Крім того позивачка не пропустила процесуальних строків звернення до суду. Згідно наданої відповідачем інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно до 2013р. 01.09.2010р. був накладений арешт нерухомого майна: обєкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно і була зазначена квартира [ADDRESS] а спір в справі йдеться про квартиру [ADDRESS] /а.с.33/. Таким чином суд вважає, що позивачці про існуюче обтяження на спірну квартиру не було відомо, також про це не було відоме і нотаріусу, і крім того виконавцем не була арештована саме спірна квартира, яка була предметом договірних відносин між іншими сторонами, а не тими по вимогам яких був накладений арешт на все майно [PERSON]. Крім того, надану відповідачем розписку /а.с.46/ про те, що [PERSON] 10000грн. за спірну квартиру, суд до уваги не бере, так як з неї не зрозуміло за що і від кого позивачка отримала ці гроші. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені і підлягають задоволенню. У відповідності зі ст.88 ЦПК України, треба стягнути судові витрати з відповідача на користь [PERSON] за сплачений судовий збір в сумі 243,60грн. та 121,80грн.; в доход держави в сумі 556,40 грн.

Outcome: approved