Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання, в обґрунтування якого зазначила, що з відповідачем вона з 14.01.2000 року перебувала у шлюбі, від якого [INFO] народилась донька [PERSON] , яка після розірвання шлюбу 08.07.2003 року залишились мешкати разом з матір`ю. [INFO] [PERSON] досягла повноліття та з 01.09.2018 року зарахована до 1 курсу Запорізького національного університету освітнього рівня бакалавр, соціальної педагогіки та психології факультету, напрямку підготовки «Дошкільна освіта» денної форми навчання. Згідно договору про навчання від 15.08.2018 року № 841/Д, стипендія не нараховується та не виплачується. Термін навчання 2018/2019-2021/2022 навчальні роки. У позові зазначає, що на теперішній час вона тимчасово не працює, має випадкові заробітки, пенсія її матері практично є єдиним джерелом доходу, іншого доходу в сім`ї немає, а відповідач аліменти не сплачує, працює на ПАТ «Украграфіт» та має стабільну заробітну плату у розмірі 12000,00 грн., а тому має матеріальну можливість сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі вказаної заяви і до закінчення дочкою навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Справа розглядається в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Сторони повідомлені про дату розгляду справи. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити у повному обсязі з наведених у позовній заяві підстав. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього аліментів, але заперечував проти стягнення саме у розмірі ј частини його заробітків, оскільки на теперішній час він сплачує аліменти ще на трьох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини заробітку. Просив стягнути аліменти у розмірі, який би не порушував інтереси його дітей. Вислухавши думку учасників процесу, розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 18.05.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя, [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] , виданого 18.05.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Позивачка разом з дочкою зареєстровані та мешкають разом за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України позивачки та Витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 2313-558555-2017 від 24.06.2017 року. [INFO] [PERSON] досягла повноліття. Згідно Довідки Запорізького національного університету № 17-61/622-4 від 03.06.2019 року, [PERSON] є студенткою 1 курсу освітнього рівня бакалавр, соціальної педагогіки та психології факультету, напрямку підготовки «Дошкільна освіта» денної форми навчання. Згідно договору про навчання від 15.08.2018 року № 841/Д, стипендія не нараховується та не виплачується. Термін навчання 2018/2019-2021/2022 навчальні роки. Відповідач [PERSON] працює на ПАТ «Украграфіт», його сукупний дохід за період з квітня 2019 року по жовтень 2019 року становить 93624,58 грн., що підтверджується Довідкою про доходи від 26.11.2019 №10/450. Згідно рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20.02.2018 він сплачує аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) на утримання трьох своїх дітей. Довідкою з місця роботи [PERSON] підтверджується, що з серпня 2019 року із заробітку відповідача відраховуються аліменти на утримання трьох дітей у розмірі 33,3%. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав В силу роз`яснень п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України, обов`язок батьків з утримання повнолітніх сина, доньки, на відміну від обов`язку утримувати неповнолітніх дітей, не є безумовним, а його настання закон пов`язує з сукупністю кількох передумов, тобто продовженням особою навчання, ненастанням 23 років, потребою в матеріальній допомозі, можливістю батьків надавати таку допомогу. Виходячи з наведеного, при винесенні рішення, суд бере до уваги пояснення позивачки, викладені у позові, та пояснення відповідача і надані ним письмові докази, його часткове визнання позову. Враховуючи встановлені на підставі наданих учасниками процесу доказів обставин справи, а також матеріальне становище позивачки та відповідача, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме, про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/9 частини усіх його доходів (заробітків) щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову до суду, а саме з 08.08.2019 року і до закінчення донькою навчання, але не більше ніж досягнення нею 23 років. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 768,40 грн.

Outcome: partial