Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про визнання - [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, зокрема, квартирою [ADDRESS], у зв'язку з тим, що останній не проживає за вищевказаною адресою. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 11 липня 2012 року вона є власником квартири [ADDRESS]. У квартирі зареєстрований відповідач з 2006 року, але у 2014 році він виїхав до Російської Федерації, де вже отримав вид на проживання. З вказаного часу він у квартирі не проживає, особистих речей його не має, комунальні послуги не сплачує. Така ситуація створює перешкоди у користуванні позивачкою належним їй об'єктом нерухомості, ускладнює реалізацію її прав, як власника житла. У зв'язку з цим, вона була вимушена звернутися до суду для вирішення спірного питання. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм відносини. 11 липня 2012 року Управлінням міського майна було видано Свідоцтво на право власності на житло ([NUMBER] від 11.07.2012 року) - квартиру [ADDRESS], відповідно до якого вона належить на праві власності [PERSON]. Загальна площа квартири складає 57,6кв.м. Згідно інформації №02-126-1046 від 26.07.2018 року наданої Відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг, у квартирі [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно акту про фактичне проживання, складеного Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Будівельників 136», [PERSON], зареєстрований у [ADDRESS], але фактично не проживає, що підтверджують сусіди. Статтями 317, 319, 321 і 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним право користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців та у відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. Статтею 405 Цивільного Кодексу України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право користування жилим приміщенням у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік. Відповідач не проживає у [ADDRESS], а відповідно втратив право користування житлом, у зв'язку з чим, суд вважає обґрунтованими твердження позивачки про порушення її прав, як власника спірного житла, з боку відповідача, за захистом якого вона звернулася до суду. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved