Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи, що сторонами зареєстровано шлюб 23 січня 1993 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 83. Від даного шлюбу сторони мають дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені в липні 2010 року. Спору про розподіл майна, що є спільно сумісною власністю подружжя в сторін не виникає. Подальше збереження шлюбу вважає неможливим, тому просить розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не зявилась, від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, на заявлених позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позов визнає повністю. \~ Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їхньої відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 23 січня 1993 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 83, про що свідчить копія повторного свідоцтва про шлюб. /а.с. 9/. Від даного шлюбу сторони мають дітей: малолітню доньку [PERSON], [INFO] та повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], про що свідчить копії свідоцтв про народження. /а.с. 5,6/.\~\~ Як встановлено судом, причиною розпаду сімї стала відсутність між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння, втрата почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені в липні 2010 року, намірів до відновлення шлюбних відносин сторони не мають. Спору про розподіл майна, що є спільно сумісною власністю подружжя в сторін немає. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Питання про утримання малолітньої дитини сторони вирішуватимуть у встановленому законом порядку. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи викладене, та на підставі ст. 112 СК України, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: approved