Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, який в подальшому (06.09.2016р.) вточнила і який мотивує тим, що вона 21.10.2015р. стала власником квартири [ADDRESS], в якій з 31.12.2015р. зареєстрований її чоловік [PERSON]. 05.11.2015р. між нею та МКП «Основаніє» було укладено договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території. 26.11.2015р нею на адресу ТОВ «Умвельт-Запоріжжя», [PERSON] «Міські теплові мережі», КП «Водоканал» були направлені листи з проханням укласти договори про надання відповідних послуг. 01.12.2015р. нею було укладено договір про надання послуг централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання з [PERSON] МТМ, КП «Водоканал» проігнорував її прохання, а ТОВ «Умвельт-Запоріжжя» повідомило, що не укладає індивідуальних договорів з мешканцями, а лише з балансоутримувачем, тобто МКП «Основаніє», який і здійснює нарахування плати за вивезення ТПВ. З грудня 2015р. їй стали надходити рахунки на сплату житлово-комунальних послуг по особовому рахунку №63121931, відкритого на її квартиру за вказаною адресою, в яких, крім нарахованої суми за отримані безпосередньо нею та членами її сімї житлово-комунальні послуги, вказувалась заборгованість попереднього власника квартири. З приводу цього вона зверталась до комунальних підприємств, зокрема, просила відкрити їй окремий особовий рахунок для облікування плати за спожиті послуги, починаючи з 07.11.2015р., коли вона фактично стала користуватись квартирою, а за послуги з централізованого постачання гарячої води, водопостачання та водовідведення з 20.11.2015р., або виключити з особового рахунку №63121931 заборгованість попереднього власника квартири та членів її сімї за житлово-комунальні послуги. МКП «Основаніє» повідомило про неможливість задоволення її прохання. Рахунки на сплату житлово-комунальних послуг із зазначенням заборгованості, що виникла до моменту придбання нею квартири, так і продовжують надходити на її адресу, в той час, коли вона є новим власником квартири і на неї не може бути покладено обовязок по сплаті заборгованості за надані послуги, що виникли до моменту набуття нею права власності на вказану квартиру. Обовязок по сплаті таких послуг безпосередньо у неї виник з 07.11.2015р. за послуги з утримання будинку та прибудинкової території та централізованого опалення, з 31.12.2015р. за послуги з водопостачання та водовідведення гарячої та холодної води. Вона, придбаючи квартиру, не брала на себе зобовязання по сплаті заборгованості попереднього власника, не є його правонаступником. Вважає, що рахунки на сплату послуг із зазначенням заборгованості за попереднього власника порушують її права споживача, ганьбить її честь та гідність, оскільки роблять її злісним неплатником. Періодично до неї надходять письмові претензії комунальних установ з вимогою сплатити заборгованість, або інакше надання послуг буде припинено. Просить зобовязати ТОВ «Умвельт-Запоріжжя» виключити (списати) з її особового рахунку №63121931 зі сплати житлово-комунальних послуг по квартирі [ADDRESS] заборгованість попереднього власника квартири та членів його сімї, що виникла за період часу до 31 грудня 2015р. за спожиті послуги по вивезенню ТПВ та не включати їй таку заборгованість в майбутньому; зобовязати [PERSON] «Міські теплові мережі» виключити (списати) з її особового рахунку №63121931 зі сплати житлово-комунальних послуг по квартирі [ADDRESS] заборгованість попереднього власника квартири та членів його сімї, що виникла за період часу до 07 листопада 2015р. за спожиті послуги з опалення та до 31 грудня 2015р. за спожиті послуги по централізованому ГВП та не включати їй таку заборгованість в майбутньому; зобовязати КП «Водоканал» виключити (списати) з її особового рахунку №63121931 зі сплати житлово-комунальних послуг по квартирі [ADDRESS] заборгованість попереднього власника квартири та членів його сімї, що виникла за період часу до 31 грудня 2015р. за спожиті послуги по ХВП, водовідводу ХВП та стокам ГВП та не включати їй таку заборгованість в майбутньому. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в первісній та уточненій позовній заяві, просить позов задовольнити. Додатково пояснив, що вказані рахунки із зазначенням заборгованості, яку позивачка не зобовязувалась сплачувати, порушують її права, оскільки зобовязують її сплатити вказані суми і у випадку несплати можуть мати для неї негативні наслідки. З моменту користування квартирою позивачка сплачує житлово-комунальні послуги, які нараховуються вже за період з листопада 2015р., коли вона фактично стала користуватись квартирою, але періодично вона отримує рахунки та претензії комунальних підприємств сплатити існуючу заборгованість, що спричиняє їй душевні страждання. Представник відповідача КП «Водоканал» в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю, подала письмові заперечення проти позову та додатково суду пояснила, що вимоги позивачки не ґрунтуються на законі, відповідно до законодавства, що регулює податковий та бухгалтерський облік списання дебіторської заборгованості можливо лише у випадку її безнадійності. Заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення, що виникла за особовим рахунком №63121931 на квартиру [ADDRESS], не підпадає не під одну з ознак безнадійної заборгованості, визначених Податковим кодексом України. Крім того, судовим наказом Хортицького районного суду м.Запоріжжя №2н/2034/2012р. з попередніх власників [PERSON] за період з 01.12.2008р. по 30.06.2012р. в сумі 8361,46грн. Судовий наказ знаходиться на примусовому виконанні в ДВС. Безпосередньо до нового власника квартири позивачки [PERSON] претензій у їх підприємства немає, оплата за спожиті нею послуги проводиться регулярно. КП «Водоканал» не може змінити особовий рахунок, він відкривається МКП «Основаніє» на конкретну квартиру, рахунки на сплату житлово-комунальних послуг формуються компютерною базою даних автоматично також МКП «Основаніє», розділити заборгованість попереднього власника і нового технічно неможливо, вона вказується автоматично, але зміна власника може бути врахована у випадку підготовки матеріалів до суду, якщо у нового власника виникне заборгованість. На даний час підстав для звернення до суду з позовом до [PERSON] у підприємства немає. Просить в позові відмовити. Представник відповідача [PERSON] «Міські теплові мережі» в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю, подала письмові заперечення проти позову та додатково суду пояснила, що попередніми власниками квартири [ADDRESS] була родина [PERSON], які неналежним чином виконували свої зобовязання з приводи оплати за послуги централізованого опалення. Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя з них була стягнута заборгованість за період з 01.01.2009р. по 27.10.2015р. в сумі 26369,05грн., судове рішення знаходиться на примусовому виконанні в ДВС. До позивача МТМ не має жодних претензій з приводу заборгованості за надані послуги. Рахунки на плату за житлово-комунальні послуги формуються в автоматичному режимі єдиною абонентською службою по роботі зі споживачами МКП «Основаніє», хоча нарахування, облік сплачених сум, заборгованості, прийняття рішення про реструктуризацію заборгованості, її списання входить до компетенції відповідного комунального підприємства, що надає відповідні послуги. Вимога про списання заборгованості попередніх власників є безпідставною, оскільки вона не підпадає під ознаки безнадійної заборгованості, визначені п.14.1.11 Податкового кодексу України. Підприємство може списати лише безнадійну заборгованість. Просить в позові відмовити. Представник відповідача ТОВ «Умвельт-Запоріжжя» в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника відповідача ТОВ «Умвельт-Запоріжжя». Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, знаходить позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню за таких підстав. Суд встановив, що позивачка є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності, видане приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] 28.10.2015р., реєстровий №2230. Право власності зареєстровано в установленому порядку 28.10.2015р. (арк..4,5). Раніше вказана квартира належала [PERSON], в ній було зареєстровано 4 особи (арк..4,13). У вказаній квартирі з 31.12.2015р. зареєстрована 1 особа [PERSON] (арк..7,17) Вказана квартира знаходиться в багатоквартирному житловому будинку, який перебуває на балансі МКП «Основаніє». 05.11.2015р. між МКП «Основаніє» (Виконавець) та [PERSON] (Власник) укладено договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території (арк..6) Згідно рахунку на сплату житлово-комунальних послуг за листопад 2015р. по особовому рахунку №63121931 на квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON], вказано розмір заборгованості станом на 01.11.2015р. по МКП «Основаніє» - 6914,97грн., ТОВ «Умвельт-Запоріжжя» - 1480,15грн., [PERSON] «МТМ» - 26067,49грн., КП «Водоканал» - 22095,47грн. (арк..13) Згідно з ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до змісту ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Згідно з ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений в ст. 16 ЦК України. Так, згідно з ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права, 2) визнання правочину недійсним, 3) припинення дії, яка порушує право, 4) відновлення становища, яке існувало до порушення, 5) примусове виконання обовязку в натурі, 6) зміна правовідношення, 7) припинення правовідношення, 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди, 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади АР Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Як правило, власник порушеного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все, спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Право вибору способу захисту порушеного або оспорюваного права належить позивачеві відповідно до вимог ст.3,11,31 ЦПК України, тоді як перевірка відповідності цього способу наявному порушенню і меті судового розгляду у відповідності до ст.4 ЦПК України є обовязком суду. Суд вважає, що виниклі між сторонами спірні правовідносини є зобовязальними і регулюються нормами Цивільного кодексу України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», іншими спеціальними нормативно-правовими актами. Так, відповідно до ст.321 ЦК України власник майна зобовязаний його утримувати. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Виходячи зі змісту ст.526,610,511 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Згідно з ст.16,19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно з ст.20,32 вказаного закону споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному КМУ. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, оцінивши обставини справи, доводи сторін в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що предметом даного спору фактично стало нарахування та облікування на єдиному особовому рахунку №63121931, що заведений на квартиру [ADDRESS], власником якої з 28.10.2015р. є позивачка [PERSON], заборгованості за житлово-комунальні послуги за період до 01.11.2015р., яка утворилась у попереднього власника квартири [PERSON] Позивачка просить списати (виключити) з її особового рахунку вказану заборгованість і не включати її у майбутньому. Суд вважає, що вказані позовні вимоги не відповідають передбаченим діючим законодавством способам захисту порушених прав, зокрема, прав споживача житлово-комунальних послуг. Суд вважає, що само по собі нарахування комунальними підприємствами заборгованості за житлово-комунальні послуги, в т.ч. і за ті, що фактично не отримувались позивачкою як власником житла або членами її сімї, оскільки позивачка набула право власності на житло лише з 28.10.2015р., облікування такої заборгованості в єдиній абонентській базі даних споживачів і її зазначення в автоматично сформованих МКП «Основаніє» рахунках на сплату житлово-комунальних послуг не встановлює для позивачки будь-яких обов'язків і, на думку суду, не порушує будь-яких її прав, свобод та інтересів, за захистом яких вона могла би звернутися до суду. Рахунок за своїм змістом є рекомендацією сплатити нараховані суми, тобто різновидом претензії. Як документ він може бути одним із джерел доказів у справі про стягнення заборгованості за вказані послуги, ініціатором якої повинно бути підприємство, що надає відповідні житлово-комунальні послуги, оскільки виниклі між сторонами правовідносини є зобовязальними і за змістом ст.509 ЦК України саме виконавець має право вимагати виконання договору в частині оплати за надані послуги, відшкодування збитків, в т.ч. і шляхом пред'явлення позову про стягнення заборгованості. Обґрунтованість нарахування плати за житлово-комунальні послуги може бути перевірена при вирішенні іншого спору, де б оспорювались дії, рішення, які є обов'язковими для виконання, зокрема, про стягнення суми заборгованості за вказані послуги, при вирішенні якого суд зобов'язаний буде дати їм оцінку. В той же час судом встановлено, що будь-яких претензій до позивачки з приводу здійснення нею за період з 01.11.2015р. оплати за спожиті житлово-комунальні послуги, що надаються відповідачами, останні не мають, позивачка здійснює оплату регулярно, з позовами до неї відповідачі не звертались. Також ними не предявлялись позовні вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості за період до 01.11.2015р. Вказані обставини сторонами не заперечуються. Крім того, судом встановлено і не заперечується сторонами, що заборгованість, яка обліковується на особовому рахунку №63121931 на вказану квартиру станом на 01.11.2015р., виникла у попереднього власника квартири [PERSON], відповідачі [PERSON] «МТМ» та КП «Водоканал» звертались до суду з приводу стягнення цієї заборгованості і є рішення судів, якими з [PERSON] та членів її родини були стягнуті суми заборгованості. Такі судові рішення звернуті до примусового виконання. Облікування ж цієї заборгованості на особовому рахунку №63121931, який не змінився у звязку із зміною власника квартири, повязано лише з функціонуванням автоматизованої системи обліку споживачів, і технічною неможливістю виключити з особового рахунку таку заборгованість, на що вказали в судовому засіданні представники відповідачів. Суд не приймає до уваги і вважає безпідставними доводи представника позивача про те, що позивачка зверталась до МКП «Основаніє» з приводу відкриття їй як новому власнику квартири іншого особового рахунку, однак їй було відмовлено і розяснено, що «Відкриття нового особового рахунку можливе лише за умови надання Вами відповідного рішення суду, в якому буде покладено зобовязання на МКП «Основаніє» по списанню боргу попереднього власника з Вашого особового рахунку» (арк..14), тому вона і звернулась до суду з даним позовом. Однак звернення до суду повинно відбуватись у чіткій відповідності до вимог діючого законодавства, з урахуванням того, що суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.16 ЦК України, ст.4 ЦПК України), а лист МКП «Основаніє», на який посилається представник позивачки, носить лише рекомендаційний характер. Дії МКП «Основаніє» щодо відмови у відкритті нового особового рахунку позивачка не оскаржувала. Таким чином, розглядаючи справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], як вони викладені ній в позовній заяві, не ґрунтуються на законі і не відповідають передбаченому діючим законодавством способу захисту порушених прав. Такий спосіб не відповідає змісту порушеного права і є неефективним. На підставі вищевикладеного, в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed