Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

Позивачка звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 02 червня 2007 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю, актовий запис № 370. [INFO] в сторін народився син - [PERSON]. 04.05.2016 року рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області шлюб між сторонами був розірваний. Як вказує позивачка, з грудня 2014 року сторони разом не проживають, син проживає разом з позивачкою, а також знаходиться на її утриманні. Відповідач тривалий час не займається вихованням сина, коштів на утриманні не надає. Долею сина не цікавиться, про його фізичний, духовний та розумовий розвиток не піклується, фактично самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. На підставі вищевикладеного позивачка просить суд: позбавити батьківських прав відповідача [PERSON], [INFO] по відношенню до його малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак від неї надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак в матеріалах справи наявна письмова заява його представника, згідно якої відповідач визнає позовні вимоги в повному обсязі, справу просить слухати у його відсутність. Від представника відділу органу опіки та піклування Мелітопольська міської ради Запорізької області надійшла письмова заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію представника відділу опіки та піклування Мелітопольська міської ради Запорізької області, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.2 статті 164 СК України підставою для позбавлення батьківських прав може бути ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини. Згідно з вимогами ч. ч. 2,3,4 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. Згідно положень абз. 2 п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Окремого рішення суду на підтвердження цього факту не потрібно. Згідно положень п. 15 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У пункті 16 цієї ж Постанови Пленуму ВСУ роз'яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення: не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками, все це є ознаками ухилення від виконання батьківських обов'язків, що є підставою для позбавлення батьківських прав. Згідно ст. ст.150,157 СК України,батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У відповідності зі ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей. Матір'ю малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], являється [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження./а.с.8/ Батьком дитини записаний відповідач - [PERSON]. Позивачка стверджує, що син проживає разом з нею, а також знаходиться на її утриманні. Відповідач тривалий час не займається вихованням сина, коштів на утриманні не надає. Долею сина не цікавиться, про його фізичний, духовний та розумовий розвиток не піклується, фактично самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Позивачем позовні вимоги визнані в повному обсязі. Як вбачається з висновку відділу опіки та піклування Мелітопольська міської ради Запорізької області № 239/1 від 28 грудня 2017 року [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню сина протягом тривалого часу, а тому вважають доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його сина. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку, що відповідач не виконує своїх обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, її фізичний розвиток, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Таким чином суд вважає, що в судовому засіданні здобуто достатньо доказів, які доводять, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітньої дитини, суд приходить до висновку про повне задоволення позову щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його сина - [PERSON], [INFO]. Враховуючі, що одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину, та оскільки відповідач не виділяє грошових коштів на утримання доньки, вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню.

Outcome: approved