Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що 30 травня 2011 року між нею, як фізичною особою-підприємцем, та відповідачкою, як працівником, було укладено трудовий договір, зареєстрований в Деснянському районному центрі зайнятості м. Києва 30.05.2011 року за № 1067. 31 липня 2012 року відповідачка перестала виконувати обов'язки за трудовим договором, не вийшовши на роботу, при цьому на неодноразові телефонні дзвінки остання не відповідала, у зв'язку з чим вона змушена була звернутися до Деснянського районного центру зайнятості міста Києва для розірвання даного трудового договору. У Деснянському районному центрі зайнятості повідомили, що без участі відповідачки (працівника) розірвати трудовий договір неможливо і запропонували звернутися до суду. Для досудового врегулювання спору з метою вирішення питання розірвання трудового договору вона також 18 квітня 2014 року здійснила виїзд до місця реєстрації відповідачки за адресою: [ADDRESS], 20901, але відповідачки вдома не було. А тому 23 квітня 2014 року на поштову адресу відповідачки було направлено лист з проханням з'явитися до Деснянського районного центру зайнятості для розірвання трудового договору або зв'язатися з нею по телефону. Не отримавши жодної відповіді на даний лист, вона 16 травня 2014 року повторно написала листа відповідачці з проханням зв'язатися для вирішення питання про розірвання трудового договору. Посилаючись на те, що станом на день звернення до суду з позовом відповідачка жодним чином не зв'язатися з нею, позивачка просила розірвати трудовий договір, укладений між нею та відповідачкою, і зареєстрований в Деснянському районному центрі зайнятості м. Києва та зобов'язати останнього зняти з реєстрації вказаний трудовий договір. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримав позовні вимоги та прохав їх задовольнити, пояснивши суду, що між позивачкою [PERSON] та відповідачкою [PERSON] 30.05.2011 року було укладено трудовий договір, який зареєстрований в Деснянському районному центрі зайнятості м.Києва. 31 липня 2012 року відповідачка не вийшла на роботу та не відповідала на телефонні дзвінки. Після того, як відповідачка не з'явилася на роботі, з нею різними способами намагалися зв'язатися, неодноразово посилали листи з проханням з'явитися за місцем роботи, але безрезультатно. Коли позивачка звернулася до центру зайнятості з приводу розірвання даного трудового договору, то їй пояснили, що це можливо лише в присутності двох сторін, а при відсутності однієї із сторін трудовий договір може бути розірваний лише за рішенням суду. Відповідачка, будучи належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила. Представник третьої особи також в судове засідання не з`явився, надіславши до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності та вказавши, що вони не заперечують проти позовних вимог позивача. Вислухавши представника позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати робітникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Як передбачено п.1 ч.1 ст.23 КЗпП України, трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк. Згідно до п.24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, у письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядження власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. В ст.24-1 КЗпП України вказано, що у разі укладення трудового договору між працівником і фізичною особою фізична особа або за нотаріальним дорученням уповноважена нею особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері трудових відносин, соціального захисту населення. Як встановлено судом, 30.05.2011 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було укладено безстроковий трудовий договір у письмовій формі та зареєстровано його у Деснянському районному центрі зайнятості міста Києва за № 1067, відповідно до якого [PERSON] була прийнята на роботу продавцем продтоварів. Однак 31 липня 2012 року відповідачка [PERSON] припинила виконувати свої обов'язки за трудовим договором, не вийшовши на роботу, у зв`язку з чим відповідно до листів від 22.04.2014 року та 16.05.2014 року була повідомлена про те, що їй необхідно з'явитися на своє робоче місце або для розірвання трудового договору. Відповідно до ст.36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є, зокрема, угода сторін, розірвання трудового договору з ініціативи працівника, з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Розірвання трудового договору, укладеного між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, має свої особливості. Відповідно до п.8 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 року №260, у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони повідомляють центр зайнятості, який зареєстрував трудовий договір. Пунктом 9 Порядку визначено, що відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів. Зняття з реєстрації трудового договору у разі його розірвання за ініціативою фізичної особи у випадках, визначених Кодексом законів про працю України, за відсутності працівника, проводиться у строк, зазначений в абзаці першому цього пункту, за умови подання фізичною особою (або за нотаріальним дорученням уповноваженою нею особою): примірника трудового договору; заяви про зняття трудового договору з реєстрації із зазначенням дати звільнення з роботи працівника та підстав розірвання зазначеного договору; копії документів, що підтверджують надсилання працівникові повідомлення про намір розірвання з ним трудового договору (рекомендованим листом з повідомленням про вручення). У разі коли вручити поштове повідомлення неможливо, подаються копії підтверджуваних документів; проведення передбаченого законодавством розрахунку з працівником або копію платіжної відомості із зазначенням суми депонованої заробітної плати. У цьому випадку центр зайнятості повідомляє працівника про зняття з реєстрації трудового договору. Відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України № 1168 від 29.10.2009 року «Про деякі питання застосування законодавства про працю фізичною особою, яка використовує найману працю» у разі розірвання трудового договору за ініціативою фізичної особи у випадках, визначених Кодексом законів про працю України, така особа зобов'язана письмово повідомити про свій намір працівникові та у визначений строк провести передбачений законодавством розрахунок. Пунктами 5, 6, 7 вище вказаної постанови передбачено, що зняття державною службою зайнятості з реєстрації трудового договору у випадках, передбачених пунктом 4 цієї постанови, проводиться за умови подання фізичною особою примірника трудового договору; заяви про зняття трудового договору з реєстрації із зазначенням дати звільнення з роботи працівника та підстав розірвання зазначеного договору; копій документів, що підтверджують надсилання працівникові повідомлення про намір розірвати з ним трудовий договір (рекомендованим листом з повідомленням про вручення). У разі коли вручити поштове повідомлення неможливо, подаються копії підтверджуваних документів; проведення передбаченого законодавством розрахунку з працівником або копію платіжної відомості із зазначенням суми депонованої заробітної плати. Державна служба зайнятості протягом трьох робочих днів з дня надходження зазначених у пункті 5 цієї постанови документів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів та повідомляє працівникові. За зверненням працівника, який не був присутній під час зняття трудового договору з реєстрації, посадова особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів з дня такого звернення робить відповідну відмітку у виданому йому примірнику трудового договору та засвідчує у трудовій книжці запис про звільнення з роботи, внесеній фізичною особою. В судовому засіданні було встановлено, що трудові відносини між позивачкою [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було припинено 31 липня 2012 року і позивачка не може зняти трудовий договір з реєстрації у Деснянському районному центрі зайнятості м. Києва. Однак розірвання трудового договору з підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, до компетенції судів не належить. Разом з тим суд приймає до уваги, що, враховуючи особливості правового регулювання зняття з державної реєстрації трудового договору, позивач позбавлений можливості самостійно зняти його з реєстрації і захистити своє порушене право. Відповідно до ст.38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті КЗпП України, про що сторони сповіщають державну службу зайнятості, яка зареєструвала трудовий договір. Пунктом 8 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 року №260, передбачено, що у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексом законів про працю України, про що сторони сповіщають центр зайнятості, який зареєстрував трудовий договір. Також в п.9 вказаного Порядку зазначено, що відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів. Зняття з реєстрації трудового договору у разі його розірвання за ініціативою фізичної особи у випадках, визначених Кодексом законів про працю України, за відсутності працівника, проводиться у строк, зазначений в абзаці першому цьому пункту, за умови подання фізичною особою повного пакету документів. У цьому випадку центр зайнятості повідомляє працівника про зняття з реєстрації трудового договору. Згідно з наказом Міністерства праці та соціальної політики України №260 від 08 червня 2001 року «Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою» та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27 червня 2001 року за № 554/5745, Державний центр зайнятості є органом, на який покладено функції реєстрації (зняття з реєстрації) трудових договорів, які укладаються із фізичними особами-роботодавцями та найманими працівниками, а також підтвердження записів, внесених фізичними особами-роботодавцями до трудових книжок працівників. Зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. Уразі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин фізичною особою-роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї із сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору. Як встановлено судом, позивачка зверталася до Деснянського районного центру зайнятості м. Києва з вимогою про зняття з державної реєстрації трудового договору, між нею та відповідачкою [PERSON] і зареєстрованого 30 травня 2011 року, але їй було відмовлено. За таких обставин суд, оцінюючи докази в їх сукупності, вважає необхідним розірвати трудовий договір, укладений 30.05.2011 року між сторонами, та зобов`язати Деснянський районний центр зайнятості м. Києва зняти його з реєстрації. Крім того відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивачки сплачений останньою судовий збір в сумі 243,60грн. На підставі викладеного та,

Outcome: approved