Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування заявлених позовних вимог вказує, що 12.10.2003 між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб, актовий запис № 1556. Під час шлюбних відносин [INFO] у сторін народився син - [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис № 602 та видано свідоцтво серії [NUMBER] . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 26.12.2005 у справі 2-8863/05 шлюб між сторонами був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 27.02.2006 Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції. Рішенням Рівненського міського суду № 2-8863/05 від 26.12.2005 стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 300 грн., щомісячно, починаючи з 06.09.2005 і до повноліття дитини, про що 01.02.2006 видано виконавчий лист. У 2006 році відповідач не заперечував проти усиновлення сина іншою особою і надав нотаріально засвідчену відповідну письмову заяву, дана заява посвідчена приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу та зареєстрована в реєстрі 17.08.2006 за № 3790, станом на момент звернення до суду ця заява не скасована. Крім стягнених аліментів, які відповідач не платив і не платить, ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання сина не надавав і не надає по цей час, зовсім не цікавить дитиною. З моменту розлучення і по цей час звернення до суду відповідач бачив сина декілька раз. Маючи намір декілька років поспіль виїхати з сином за кордон на відпочинок, позивачка зверталася до відповідача з проханням надати письмову згоду, але останній дозвіл на виїзд дитини не надавав. Зданого приводу позивачка була змушена звертатись до Рівненського міського суду із заявою про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька. Так, 26.09.2016 рішенням Рівненського міського суду Рівненської області надано дозвіл неповнолітньому [PERSON] , [INFO] , на тимчасовий виїзд за межі України, а саме: до Республіки Польщі, Республіки Болгарії, Румунії, Республіки Чорногорії, Турецької Республіки, Арабської Республіки Єгипет та до Об`єднаних Арабських Еміратів на період з 01.11.2016 по 01.11.2017 без згоди батька [PERSON] . Також, відповідач зловживає спиртними напоями, порушує громадський порядок, неодноразово притягувався до адміністравтиної відповідальності. Позивачка вважає, що спілкування сина з біологічним батьком може негативно вплинути на його розвиток як особистості. Вказує, що теперішній чоловік позивачки, [PERSON] , займається вихованням та утриманням сина [PERSON] , його духовним та психологічним розвитком. Просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 19 січня 2021 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив загальне позовне провадження у справі та зобов`язав орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради надати до суду письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача.. В судове засідання сторони не з`явилися. У поданій до суду заяві від 02 липня 2021 року відповідач просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, наслідки визнання позову йому роз`яснені та зрозумілі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася. 02 липня 2021 року подала до суду заяву, в якій просить судове засідання 02.07.2021 проводити без участі представника ООП Рівненського міськвиконкому. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що 12.10.2003 між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб відділом РАГС м.Рівного, актовий запис № 1556. Під час шлюбу [INFO] у сторін народився син - [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис № 602 та видано 26.03.2004 відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції свідоцтво серії [NUMBER] . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 26.12.2005 у справі 2-8863/05 шлюб між сторонами був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 27.02.2006 Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 139. Рішенням Рівненського міського суду № 2-8863/05 від 26.12.2005 стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 300 грн., щомісячно, починаючи з 06.09.2005 і до повноліття дитини, про що 01.02.2006 видано виконавчий лист. Відповідно до копії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого Рівненським міським відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 28.03.2019 № 24991, боржник [PERSON] жодного разу з 06.09.2005 не сплатив аліментів, що стягнуті з нього рішенням Рівненського міського суду № 2-8863/05 від 26.12.2005, станом на березень 2019 року сума боргу становила - 48 781 грн. 75 коп. Відповідно до копії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого Рівненським міським відділом ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства України (м.Львів) 18.03.2021 № 50611, боржник [PERSON] жодного разу з квітня 2019 не сплатив аліментів, що стягнуті з нього рішенням Рівненського міського суду № 2-8863/05 від 26.12.2005, станом на 01.03.2021 року сума боргу становила - 65 087 грн. 25 коп. Відповідно до копії заочного рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26.09.2016, для неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , надано дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України, а саме: до Республіки Польщі, Республіки Болгарії, Румунії, Республіки Чорногорії, Турецької Республіки, Арабської Республіки Єгипет та до Об`єднаних Арабських Еміратів на період з 01.11.2016 по 01.11.2017 без згоди батька [PERSON] . Згідно з копією заяви [PERSON] від 17.08.2006, засвідченої приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Сивоглаз Світланою Станіславівною, він надав згоду на всиновлення його сина [PERSON] , [INFO] , [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 28.04.2012, позивачка [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] 28.04.2012. Відповідно до відповіді на запит від 17.05.2021 № 9843, що надійшла з ГУ Національної поліції в Рівненській області, [PERSON] , [INFO] , неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності, а саме: 08.12.2017, 16.04.2017, 26.10.2018, 11.10.2018, 08.01.2019, 28.01.2019, 11.03.2019, 02.04.2019, 19.08.2019, 14.12.2019, 03.01.2020, 17.01.2020, 22.04.2020, 28.10.2020, 26.12.2020, 13.01.2021, 14.01.2021, 15.01.2021, 11.02.2021. Згідно з довідкою № 55/01-26/21 від 26.03.2021, виданої Рівненською загальноосвітньою школи І-ІІІ ступенів № 28, батько неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , [PERSON] жодного разу не відвідував батьківські збори, не був пристуній на індивідуальних зустрічах з учителями. Частиною першою статті 165 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Нормами ст.150 СК України та ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлені обов`язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч.4 ст.155 СК України). Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується заявою від 02 липня 2021 року. Відповідач, який протягом тривалого часу не піклується про фізичний та духовний стан дитини, не спілкується з нею, не цікавиться її життям, навчанням та здоров`ям, не створює умов для отримання нею освіти, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо дитини, що суд розцінює як ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved