Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до ПАТ «Імексбанк» про стягнення грошових коштів, який обґрунтовує тим, що 12 вересня 2013 року між нею та відповідачем був укладений договір банківського вкладу №990403708 на суму 100 000, 00 грн. строком дії до 16 жовтня 2014 року з нарахуванням 21, 0 % річних за користування грошовими коштами. Також [PERSON] вказує, що вона виконала умови вищевказаного договору належним чином, перечисливши на депозитний рахунок Банку вищевказані кошти. Однак, ПАТ «Імексбанк», в свою чергу, на офіційну вимогу позивачки від 16 жовтня 2014 року про дострокове розірвання договору банківського вкладу не повернув вищевказані кошти, що стало приводом для звернення до суду з дійсним позовом. Представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та подав заяву про розгляд справи в заочному порядку. Представник відповідача ПАТ «Імексбанк» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про вручення судової повітки представнику Банку 25 листопада 2014 року. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тобто, враховуючи неявку представника відповідача за даною цивільною справою, а також наявність відповідної заяви представника позивача про винесення заочного рішення, суд вважає можливим розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши думку представника позивачки, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 вересня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «Імексбанк» був укладений договір банківського вкладу №990403708 на суму 100 000, 00 грн. строком дії до 16 жовтня 2014 року з нарахуванням 21, 0 % річних за користування грошовими коштами. Позивачка належним чином виконала умови вищевказаного договору, перечисливши на депозитний рахунок Банку грошові кошти у розмірі 100 000, 00 грн., що підтверджується відповідною квитанцією №45685 від 12 вересня 2013 року. Відповідно до п. 1.1 договору Банк приймає кошти вкладника в сумі 100 000, 00 грн. строком на 399 днів на депозитний рахунок №26355285361994// 26350109316536 зі сплатою 21, 0 % річних. Згідно до п. 2.1.4 договору вкладник має право у відповідності до умов договору достроково припинити договір з письмовим повідомленням Банку про це за сім банківських днів. Судом також встановлено, що 16 жовтня 2014 року [PERSON] письмово звернулась до ПАТ «Імексбанк» з вимогою про повернення грошових коштів у розмірі 100 000, 00 грн. Однак, ПАТ «Імексбанк» всупереч вищевказаним умовам договору не повернув позивачці вищевказані кошти. У відповідності до положень ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. За приписами ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Відповідно до ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Частиною 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно до п. 3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 03.12.2003 р. № 516 та зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 29.12.2003 р. за № 1256/8577, за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Враховуючи вищевикладені норми, та зважаючи на те, що внесок, який перебуває на вищезазначеному рахунку у відповідача, належить [PERSON] на праві приватної власності, вона має право вимагати від відповідача повернення вказаних грошових коштів, що відповідає ст. 41 Конституції України, ст. ст. 321, 1060 ЦК України, тому ця сума вкладу підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. Таким чином, в судовому засіданні доведено, що в порушення вищевикладених норм та договору відповідач не повернув грошові кошти в розмірі 100 000, 00 грн., наявні на депозитному рахунку [PERSON] До того ж, п. 5.1 договору передбачено, що відсотки по вкладу за фактичний термін зберігання коштів на депозитному рахунку перераховуються та сплачуються, виходячи зі ставки 5% річних. Тому, за період з 17 жовтня 2014 року по 17 листопада 2014 року 5 % річних складатимуть 263, 01 грн. (100 000, 00 грн. х 32 х 5% / 365 = 263, 01 грн.). Тому, суд вважає за можливе стягнути з ПАТ «Імексбанк» на користь позивачки грошові кошти у розмірі 100 263, 01 грн. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачем договору банківського вкладу позивачка понесла додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 002, 63 грн., які відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Виходячи з вищевикладеного, повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши думки сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved