Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, у якому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS], Харківської області, посилаючись на те, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON], якому і належала ця земельна ділянка, але дотепер позивачка не має змоги реалізувати спадкові права на землю, у зв'язку з відсутністю відомостей у Державному земельному кадастрі. [PERSON] надала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала повністю та просила суд їх задовольнити. Від Виконавчого комітету Куп'янської міської ради Харківської області також надійшла заява про розгляд даної справи без участі їх представника, заперечень та доповнень щодо позовних вимог [PERSON] вони не мають, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду ( а.с.19). Суд, з'ясувавши позиції сторін та дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Судом встановлено, що [INFO] року помер чоловік позивачки - [PERSON] (а.с.7,12-15). Після спадкодавця, який до дня смерті був зареєстрований і мешкав за адресою: [ADDRESS] (а.с.6), залишилося спадкове майно, що складається з жилого будинку за вказаною вище адресою із земельної ділянки при ньому. Спадщину фактично прийняла його дружина [PERSON]. На випадок своєї смерті він залишив заповіт на користь позивачки ( а.с.6). Заповіт був складений 14 березня 2002 року та посвідчений державним нотаріусом Куп'янської державної нотаріальної контори Гречук Є.О. у цей же день, зареєстрований в реєстрі за № 1-1443 (а.с. 8). Як вбачається з тексту заповіту все майно, де б таке не знаходилось та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати на день смерті та на що він матиме право [PERSON] заповів [PERSON] ( а.с.8). Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Ст. 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статей 1233, 1236, 1251 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Згідно вимог ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто у даному випадку, з [INFO] року. Відповідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивачка спадщину прийняла, що вбачається з постанови нотаріуса. Відповідно до ст.125 3емельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з роз'ясненнями Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року №7 судам (підсудні) справи за заявами, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб. Постановою державного нотаріуса Куп'янської державної нотаріальної контори Харківської області Колосовською С.О. від 20 червня 2014 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку в [ADDRESS] після [PERSON], посилаючись на відсутність відомостей про дану земельну ділянку у Державному земельному кадастрі (а.с. 6,11). Згідно цієї ж постанови у нотаріуса відсутні відомості про інших спадкоємців. Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 134290, виданого 03.0.2003 року, [PERSON], який мешкав за адресою: [ADDRESS], на підставі рішення Куп'янської міської ради від 17 січня 2003 р. за № 4/12, є власником земельної ділянки площею 0.1507 га у межах згідно з планом, розташованої за адресою: Харківська область [ADDRESS], з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарчих будівель і споруд, акт зареєстровано у Книзі під № 25. Кадастровий номер земельної ділянки - 6310700000:07:000:0005 (а.с.9). Вартість цієї ділянки складає 112258,09 грн., що підтверджується копією Витягу з технічної документації про грошову нормативну оцінку земель м. Куп'янська, наданого 20.06.2014 р. Управлінням Держземагентства у Куп'янському районі Харківської області № 371-б-ф (а.с.10). Рішенням державного кадастрового реєстратора Білоконь О.М. за № 20 від 19.06.2014 року позивачці відмовлено у видачі витягу з Державного земельного кадастру про зареєстровану земельну ділянку, у зв'язку з відсутністю таких відомостей ( а.с. 11). Отже, своєю волею спадкодавець заповів все майно позивачці, у строк, передбачений ст. 1270 ЦК України, позивачка спадщину прийняла, відомості про інших спадкоємців відсутні, як вбачається з постанови нотаріуса від 20 червня 2014 року, однак без відомостей з Державного земельного кадастру про зареєстровану земельну ділянку [PERSON] позбавлена права реалізувати свої майнові спадкові права щодо земельної ділянки у позасудовому порядку, а тому суд, враховуючі викладені вище обставини, які були підтверджені доказами, та норми діючого законодавства, вважає необхідним позов [PERSON] задовольнити.

Outcome: approved