overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів (заробітку), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення повноліття дітьми. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 22.04.2000 року. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей, які проживають з нею. Відповідач у добровільному порядку аліменти не сплачує. Позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, просила їх задовольнити у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про день розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до свідоцтва про одруження серії І-НО № 105805 від 17.08.2000 року між [PERSON] та [PERSON] 22.04.2000 року було зареєстровано шлюб /а.с. 7/. Згідно наданих копій свідоцтв про народження, відповідач є батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду. У відповідності з ч.3 ст.181 СК України по рішенню суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подачі позовної заяви та до повноліття дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , який мотивує тим, що остання навчається на денній формі, факультету іноземної філології УжНУ та стягнути з відповідача витрати за навчання, які нею понесені в період з 01.09.2018 року по 01.09.2019 року. В судове засідання сторони не зявилися. Суд розглянув справу у спрощеному позовному провадженні на підставі наявних у справі письмових матеріалів. Оглянувши письмові матеріали позовної заяви, письмові матеріали відзиву на позовну заяву, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. За правилом ст. 199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Належними доказами встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками повнолітньої [PERSON] , [INFO] , яка навчається на денній формі, факультету іноземної філології УжНУ. Враховуючи викладене, а також те, що відповідачем не наведено належних обставин неможливості надання матеріальної допомоги та не підтверджено письмовими матеріалами, вимога про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка навчається в частині стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) на період її навчання слід задовольнити. Щодо вимоги позивачки про стягнення з відповідача витрат за навчання, які нею понесені в період з 01.09.2018 року по 01.09.2019 року, то така до задоволення не підлягає, оскільки Закон не передбачає стягнення додатково понесених витрат на повнолітню дитину. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просить суд встановити факт володіння на праві власності спадкодавцем [PERSON] житловим будинком [ADDRESS] та визнати за нею право власності на нього в порядку спадкування. Позивачка та її представник в судове засідання не з'явилися, проте надали заяву в якій просять справу слухати без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позов визнає в повному обсязі. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON], який до дня смерті проживав в с. Лука Таращанського району Київської області. На день його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого входить і житловий будинок [ADDRESS]. За життя чоловік позивачки заповіту не складав. Спадкоємцями за законом після його смерті є його дружина, позивачка по справі та їх діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], останні подали заяви нотаріусу про відмову від прийняття спадщини. У встановлений чинним законодавством термін позивачка звернулася до приватного нотаріуса Таращанського районного нотаріального округу Київської області із питанням прийняття спадщини за законом. На частину спадкового майна, а саме на земельну ділянку, площею 0,1309 га, розташовану по [ADDRESS], призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний вище житловий будинок їй було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього та рекомендовано звернутися до суду. Факт належності померлому чоловіку позивачки на праві власності, зазначеного вище, житлового будинку, підтверджується довідкою №2170 від 04.12.2014 року, виданої Лучанською сільською радою Таращанського району Київської області, згідно погосподарської книги №1, а саме [PERSON], [INFO], являвся власником житлового будинку, розташованого по [ADDRESS], особовий рахунок [NUMBER], по день смерті [INFO]. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ст. 1216 ЦК України визначає спадкуванням як перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки., суд вважає за необхідне задовольнити даний позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просить суд встановити факт належності [PERSON], померлого [INFO] року, житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS], загальною площею 63,8 кв.м., житловою площею 36,5 кв.м., вартістю 136067 грн. та визнати за нею (позивачкою) право власності на даний спадковий житловий будинок. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте надала заяву в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, не заперечує проти задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] року помер батько позивачки [PERSON], що проживав та був зареєстрований в [ADDRESS]. На день його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, розташованого по [ADDRESS], загальною площею 63,8 кв.м., житловою площею 36,5 кв.м., вартістю 136067 грн.. 04.11.2008 року він склав заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 824, посвідчений секретарем виконавчого комітету Лісовицької сільської ради Таращанського району Київської області, відповідно до якого все своє майно заповів позивачці [PERSON]. Інших спадкоємців за заповітом та законом немає. При зверненні позивачки до приватного нотаріуса Таращанського районного нотаріального округу Київської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки на житловий будинок по [ADDRESS] на ім'я [PERSON] не було виготовлено технічної документації та відсутнє належно зареєстроване свідоцтво на право власності на даний житловий будинок. Факт належності вказаного вище житлового будинку на праві власності померлому [PERSON] підтверджується матеріалами дослідженими в судовому засіданні, зокрема довідкою № 02-26/615 від 08.10.2014 року виданою виконавчим комітетом Лісовицької сільської ради Таращанського району Київської області, згідно якої він був власником житлового будинку, розташованого за адресою: по [ADDRESS]. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ст. 1216 ЦК України визначає спадкуванням як перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті і у відповідності до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а ст.ст. 1235, 1236 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб та визначити обсяг спадщини, що має спадкуватися за заповітом, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просить суд встановити факт належності [PERSON], померлої [INFO] року, житлового будинку з господарськими спорудами, загальною площею 48,6 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS], вартістю 50263 грн. та визнати за нею (позивачкою) право власності на даний спадковий житловий будинок. Позивачка та її представник в судове засідання не з'явилася, проте вказала в позові про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, не заперечує проти задоволення позову. Судом встановлено, що 25.11.2013 року померла [PERSON], що проживала та була зареєстрована в [ADDRESS]. На день її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, розташованого в [ADDRESS], загальною площею 48,6 кв.м., вартістю 50263 грн.. 28.09.2012 року вона склала заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 79, посвідчений секретарем виконавчого комітету Ківшоватської сільської ради Таращанського району Київської області, відповідно до якого все своє майно заповіла позивачці [PERSON]. Інших спадкоємців за заповітом та законом немає. При зверненні позивачки до приватного нотаріуса Таращанського районного нотаріального округу Київської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки на житловий будинок по [ADDRESS] на ім'я [PERSON] не було виготовлено технічної документації та відсутнє належно зареєстроване свідоцтво на право власності на даний житловий будинок. Факт належності вказаного вище житлового будинку на праві власності померлій [PERSON] підтверджується матеріалами дослідженими в судовому засіданні, зокрема довідкою № 1306 від 23.09.2014 року, виписками з погосподарської книги за 1991-2015 рр., виданими виконавчим комітетом Ківшоватської сільської ради Таращанського району Київської області, згідно яких померла [PERSON] була власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ст. 1216 ЦК України визначає спадкуванням як перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті і у відповідності до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а ст.ст. 1235, 1236 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб та визначити обсяг спадщини, що має спадкуватися за заповітом, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом в якому просить суд встановити факт належності [PERSON], яка померла [INFO] року, житлового будинку з господарськими спорудами, загальною площею 60,00 кв.м. розташованого за адресою [ADDRESS] загальною вартістю 77375 грн. та визнати за нею (позивачкою) право власності на даний спадковий житловий будинок. Позивачка в судове засіданні не з'явилася, проте вказала в позові про те, щоб розгляд справи проводився без її участі та участі представника, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засіданні не з'явився, проте надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, не заперечує проти задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] 10.01.1996 року вона склала заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Косяківської сільської ради Таращанського району Київської області, зареєстрований у реєстрі за № 1, згідно якого заповіла все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі те, що належатиме їй по закону на день її смерті позивачці [PERSON]. Інші особи які б претендували на спадкове майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по [ADDRESS] в шестимісячний строк заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавали. З метою оформлення права власності на спадкове майно позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у зв'язку з відсутністю на момент смерті [PERSON] документу, що підтверджує її право власності на будинок по [ADDRESS], у видачі свідоцтва про право на спадщину на вище вказаний будинок їй було відмовлено. Факт належності даного житлового будинку на праві власності померлій [PERSON] підтверджується матеріалами дослідженими в судовому засіданні, зокрема довідкою виданою виконавчим комітетом Косяківської сільської ради Таращанського району Київської області № 532 від 03.11.2013 року, виписками з погосподарської книги Косяківської сільської ради Таращанського району Київської області №№2,3 за 1991-2013 рр.. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ст. 1216 ЦК України визначає спадкуванням як перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті і у відповідності до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а ст.ст. 1235, 1236 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб та визначити обсяг спадщини, що має спадкуватися за заповітом, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі, зареєстрований 06.06.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Таращанського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис за № 33. Вона в судове засідання не з'явилася, належним чином повідомлена, проте надала заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, після розірвання шлюбу малолітню дочку [PERSON], [INFO] просить залишити проживати з нею. Відповідач двічі в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений. Причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони з 06.06.2012 року перебувають в шлюбі зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Таращанського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис за № 33. Від даного шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яку позивачка просить залишити проживати з нею. Причиною розірвання шлюбу стало те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння. Сімейно-шлюбні відносини припинили, разом не проживають. Позивачка не бажає продовжувати сімейно-шлюбні відносини. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, що подальше спільне їх життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, суд прийшов до висновку, що сім'ю зберегти неможливо і шлюб необхідно розірвати. Звільнити позивачку від сплати судового збору як потерпілу в наслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії. Судові витрати та витрати по наданню правової допомоги суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі, зареєстрований 08.06.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис за № 459. Вона в судове засідання не з'явилася, належним чином повідомлена, проте надала заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, після розірвання шлюбу малолітнього сина [PERSON], [INFO] просить залишити проживати з нею та залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач двічі в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений. Причиною неявки є перебування його в ізоляторі тимчасового тримання. Зі згоди позивачки суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони з 08.06.2007 року перебувають в шлюбі зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис за № 459. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], якого позивачка просить залишити проживати з нею. Причиною розірвання шлюбу стало те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння. Сімейно-шлюбні відносини припинили, разом не проживають. Позивачка не бажає продовжувати сімейно-шлюбні відносини. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, що подальше спільне їх життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, суд прийшов до висновку, що сім'ю зберегти неможливо і шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом в якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі, зареєстрований 09.11.2013 року виконавчим комітетом Ківшоватської сільської ради Таращанського району Київської області, актовий запис за № 12. Після розірвання шлюбу малолітнього сина [PERSON], [INFO] просить залишити проживати з нею. Позивачка у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи належно повідомлена, проте подала заяву в які позовні вимоги підтримує в повному обсязі, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Гагіна» та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи належно повідомлений, про причини неявки до суду не повідомив. Враховуючи позицію позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони з 09.11.2013 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Ківшоватської сільської ради Таращанського району Київської області, актовий запис за № 12. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні.. Причиною розірвання шлюбу стало те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили, разом не проживають, спільний сімейний бюджет ними не ведеться з жовтня 2015 року. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, що подальше спільне їх життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, суд прийшов до висновку, що сімю зберегти неможливо і шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved