Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої дитини - сина [PERSON]. Позов обґрунтовано тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню малолітньої дитини, не виявляє бажання спілкуватись з дитиною. У судове засідання позивачка та її представник з`явилися, на позовних вимогах наполягають в повному обсязі, просять їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що проти позову заперечує в повному обсязі. Посилається на те, що позивач перешкоджає йому спілкуватися з його дитиною. Прокурор та представник третьої особи - служби у справах дітей Приморської райдержадміністрації Запорізької області просять позов задовольнити. Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до вимог ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу у межах вимог, заперечень та доказів наданих сторонами. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідач по справі - [PERSON], не виконує належним чином своїх батьківських обов'язків щодо виховання своєї малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у зв'язку з чим позивачка звернулася до суду з позовом про позбавлення його батьківських прав. Так, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконкомом Зеленівської сільської ради Приморського району Запорізької області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.10). 10 червня 2008 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 63 (а.с.12). З часу розірвання шлюбу [PERSON] проживав з матір'ю, спорів стосовно місця проживання дитини не було, відповідач не заперечував, що дитина буде проживати з позивачкою. Позивачка зазначила, що відповідач весь цей час життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. 26 жовтня 2011 р. позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON], [INFO], та з цього часу почала проживати з сином та [PERSON] однією сім'єю у власному будинку за адресою: [ADDRESS]. Позивачка пояснила, що вони разом з чоловіком забезпечують гідні умови проживання дитині та гармонійну атмосферу оточення. Відповідно до висновку від 14.11.2013 року № 01-40/1527 комісії з питань захисту прав дитини Приморської райдержадміністрації відповідач [PERSON] не виконує жодного з покладених законодавством на батьків обов'язків: не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної, трудової або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються матір'ю самостійно без участі та підтримки з боку батька. Зважаючи на викладене та враховуючи інтереси дитини, комісія вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої дитини - сина [PERSON] (а.с.13). У своєму письмовому поясненні [PERSON] підтвердив, що він дійсно не займається вихованням своєї дитини через постійне перебування закордоном та не бажанню матері допускати його до спілкування до сина, проте він заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина (а.с.14). Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 12.09.2013 р. служби у справах дітей Приморської райдержадміністрації Запорізької області в будинку [ADDRESS] умови утримання та виховання дитини відповідають санітарно-гігієнічним нормам, санітарний стан приміщення - добрий, в наявності необхідні меблі та речі, дитина має окрему кімнату, місце для навчання та відпочинку, забезпечена одягом, є запас продуктів харчування. Взаємовідносини членів сім'ї добрі, [PERSON] називає вітчима батьком, дуже до нього прив'язаний. Для утримання та виховання дитини створені необхідні умови (а.с.16). Також судом встановлено, що позивачка вже втретє звертається з аналогічним позовом до суду. Так, рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 24.01.2013 р. відмовлено [PERSON] у позбавленні батьківських прав [PERSON], попереджено останнього про недопустимість в подальшому ухилятись від своїх батьківських обов'язків стосовно сина (а.с.9). Ухвалою Приморського районного суду Запорізької області від 09.04.2014 р. позовну заяву [PERSON] залишено без розгляду в зв'язку із заявленим клопотанням (а.с.34). Крім того, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Приморської райдержадміністрації відповідач 25.12.2012 р. [PERSON] було роз'яснено його права та обов'язки у вихованні дитини. Однак, відповідач для себе відповідних висновків не зробив, і на сьогоднішній день не виконує батьківські обов'язки по вихованню сина. Згідно положень ст. 164 п. 2 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. А відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. З наведених вище доказів вбачається, що тривалий час відповідач не виконує свої батьківські обов'язки, хоча має для цього можливість, не усвідомлює негативних наслідків своєї поведінки, та не виправляє становище, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню малолітньої дитини. Твердження відповідача щодо створення йому перешкод у спілкуванні з дитиною не знайшли свого підтвердження в суді. Також, суд зазначає, що дослідження та встановлення даних обставин можуть бути предметом окремого цивільного позову. Спираючись на зазначені докази, суд визнає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача, згідно положень ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. ст. 164 , 166, 180, 191 СК України,

Outcome: approved