Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що з 15 травня 2003 року перебувала в реєстрованому шлюбі з відповідачем, який за рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми було розірвано. 09 липня 2008 року відділом РАЦСу Сумського міського управлінням юстиції було видано сві\-доцтво про розірвання шлюбу, від якого [INFO] народилася донька, [PERSON], батьком якої є відповідач. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 жовтня 2006 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на мою користь на утримання доньки в розмірі % частини заробітної плати /доходу/, до повноліття дитини. Виконавчий лист по стягнення алі\-ментів перебуває на виконанні в Зарічному відділі державної виконавчої служби м. Суми. Відповідно до розрахунку заборгованості Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми заборгованість по аліментам за 2015-2017 роки становить 23 495 гр. 20 коп., відповідач ухиляється сплачувати аліменти, матеріальної допомоги в вихованні дитини не надає, вона лише одна працює, але товариство має перед нею велику заборгованість по заробітній платі. Дитина навчається у школі, але за час її навчання відповідач не цікавився її успіхами та поведінкою, не відвідував батьківські збори, жодного разу не звертався до класного керівника з приводу навчання та розвитку дитини, умов перебування в закладі. Донька страждає на захворювання серця, перебуває під наглядом лікарів, лише вона займаюся лікуванням дитини, во\-дить її на прийом до лікаря, займається її реабілітацією. [PERSON] жодного разу до лікаря не звертався з цього приводу, не цікавився станом здоров'я доньки, також не проводить відповідач з донькою [PERSON] і вільний час, не поздоровляє зі святами, з днем народження. Між батьком та дитиною втрачено будь-який зв'язок. Ніякої зацікавленості до долі доньки, її стану здоров'я та розвитку відповідач не про\-являє, не виконує покладені на нього законом батьківські обов'язки. При таких обставинах з урахуванням найкращих інтересів дитини, просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно доньки, [PERSON], [INFO]. 04.04.2018 року надійшов відзив, в якому вказано, що дійсно, спільна дитина, [PERSON], проживає разом з позивачем за домовленістю сторін. Але від виконання своїх батьківських обов'язків відповідач не ухилявся, оскільки неодноразово висловлював турботу про доньку, бажання спілкуватись з нею та брати участь в її вихованні та утриманні. Після розірвання шлюбу він неодноразово зустрічався з донькою, брав її на прогулянки, спілкувався по телефону та за допомогою Інтернету. Донька кожного разу раділа зустрічам та спілкуванню з батьком. Відповідач не заперечує, що не приділяв уваги доньці в тій мірі, як того потребує дитина, але його вини в цьому не було, оскільки позивач увесь час чинила перешкоди батьку у спілкуванні з донькою. Перешкоди почалися через матеріальні претензії, а саме через те, що на думку позивача відповідач сплачує недостатньо коштів на утримання дитини. Так склалися обставини, що на даний час він перебуває у Чехії, на ім'я позивача відправлялись поштові посилки з Чехії де були речі для доньки (одяг, ролики). Остання посилка була відправлена в січні 2017 року. На сьогоднішній день повністю погашена заборгованість зі сплати аліментів, що підтверджується відповідним розрахунком державного виконавця. З урахуванням викладеного, вважає, що доводи, на які посилається позивач вимагаючи позбавлення батьківських прав відповідача, не є таким, що заслуговують на застосування такого крайнього заходу впливу, як позбавлення батьківських прав щодо доньки. (а.с.51-54) 11.04.2018 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що позивачка не чинила перешкод у спілкуванні з дитиною, це не відповідає дійсності і носить надуманий характер, жодного доказу на підтвердження цієї обставини не надано. За весь час відповідач жодного разу не звертався з цього приводу ні до Служби в справах дітей, ні до суду за захистом своїх прав, якщо б вони були порушені. З 2015 року по 2018 рік відповідач не надав коштів на утримання дитини, в зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 28 194 грн. 24 коп. Лише після численних звернень з відповідними скаргами до державного виконавця та накладання арешту на квартиру [ADDRESS], тимчасову заборону на виїзд за межі України, до поліції, на гарячу лінію Головного управління Національної поліції, з позовом до Ковпаківського районного суду м. Суми про стягнення пені за несвоєчасну сплату алі\-ментів кошти були сплачені. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 квітня 2018 року стягнуто пеню за несвоєчасну з вини відповідача сплату аліментів в сумі 6959 гр. 67 коп. Все це і сприяло погашенню заборгованості по аліментам. В той же час, [PERSON] не турбувало за які кошти дитина одягається, взувається, лікується, харчується. Все це прийшлось забезпечувати їй. До Чехії відповідач виїхав за власним бажанням. Він не проживав і не перебував в зоні АТО, оскільки весь час проживав в м. Суми. Будь-якої загрози для його життя не було і не має на теперішній час. З 2008 року по теперішній час він не цікавився життям та розвитком доньки, він не цікавився її навчанням та поведінкою в дошкільному закладі, а згодом і в школі. Він навіть не знає, хто у неї був вихователем в дитячому садочку та класним керівником в школі, що свідчить про його небажання приймати участь у житті дитини, про його невиконання бать\-ківських обов'язків по вихованню дитини, її орієнтації в життєвому середовищі. Він не цікавився станом її здоров'я, не цікавився її розвитком та потребами, не має наміру повертатися до України, а поклав тягар погашення заборгованості по аліментам на свою матір, оскільки саме вона погасила заборгованість по аліментам. Також, доступ до соціальних мереж не блокувала, у відповідача не має навіть жодного фото з донькою. (а.с. 70-72) У запереченнях від 17.04.2018 року представник відповідача зазначала, що відповідач дійсно не звертався ані до Служби у справах дітей СМР, ані до суду для усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, оскільки перешкоди з боку позивача носили періодичний характер і були пов'язані більшою мірою із претензіями матеріального характеру. Виїхати на територію іншої держави він був вимушений з 2015 до 2017 року і знаходився як особа, яка потребує додаткового захисту. (а.с.101-102) Позивачка та її адвокат у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, додавши, що відповідач з самого початку сімейного життя не бажав народження цієї дитини і завжди про це казав, ставився прохолодно до неї з малечку і дитина це відчуваючи з віком, сама попросила матір звернутися до суду з таким позовом. Малолітня [PERSON] особисто надала суду пояснення, вказуючи, що батька зовсім не пам»ятає, на фото його тільки бачила, він з нею не гуляв, не проявляв батьківських почуттів. Вона для себе вирішила, що якщо він нею за 13 років не цікавився, то і він їй не потрібен, вона звикла проживати разом із мамою, яка ніколи поганого про батька не розповідала. Спілкуватися у соціальних мережах з ним вона не хоче, подарунків їй ніколи не дарив, до школи не приходив . Відповідач особисто в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, при цьому адвокат [PERSON], яка представляє інтереси відповідача позовні вимоги не визнала, вважає їх необгрнутованими, так як докази того, що батько свідомо ухиляється від своїх батьківських обов»язків надано не було, а мати всіляко налаштовує дитину проти батька, мати заблокувала доступ до персональних сторінок у соціальних мережах тощо. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Сумської міської ради в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, підтримала вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини, надавши при цьому відповідний висновок. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в суді підтвердили ті обставини, на які посилається позивачка. Заслухавши позивачку, її адвоката, малолітню дитину, представника відповідача, третьої особи, свідків, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивачки про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 15.05.2003 року, який за рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми було розірвано, 09 липня 2008 року відділом РАЦС у Сумського міського управлінням юстиції було видано сві\-доцтво про розірвання шлюбу (а.с. 5) Під час перебування у шлюбі, у сторін [INFO] народилася донька, [PERSON], батьком якої є відповідач (а.с.4) Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з позивачкою, що підтверджується довідкою з місця проживання (а.с. 9) На підставі рішення Ковпаківського районного суду м. Суми та виданого на підставі нього виконавчого листа № 2-3415 від 12.01.2006 року та від 12.10.2006 року, з [PERSON] на користь позивачки стягнуто аліменти у розмірі на ? частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дитини - доньки [PERSON]. Згідно довідки Зарічного відділу ДВС станом на 01.01.2018 року мав відповідач заборгованість в сумі 27 544 грн.37 коп., яка з передплатою була погашена у березні 2018 року. (а.с.17-18, 58) До цього, позивачка зверталася до Сумського ВП ГУНП в Сумській області з заявами про несплату колишнім чоловіком аліментів. (а.с. 14- 15,75) 03.04.2018 року рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 6 956 грн. 67 коп. пені за прострочення сплати аліментів. (а.с. 87-88) Згідно довідок навчальних закладів, малолітня [PERSON] навчається, характеризується позитивно, вихованням доньки займається лише мати, за час навчання дитини в навчальному закладі батько школу не відвідував, на батьківські збори не приходив, не цікавився успіхами дитини. (а.с.6-7, 77,79,89-90). Ці обставини не були спростовані належними доказами відповідачем. Також, дитина має певні захворювання, потребує лікування, що підтверджується відповідними довідками (а.с. 10-11,16 ,73-74а) Актами комісії по соціальним відпусткам з місяця роботи позивачки від 13.04.2013 року, 01.04.2017 року та актами опросу сусідів позивачки від 22.03.2013 року, 20.02.2017 року, було зафіксовано про відсутність факту прийняття батька у вихованні дитини (а.с. 76, 80-82) Як убачається з наданих документів представником відповідача, [PERSON] з початку 2015 року і на даний час перебуває у Чеській Республіки. (а.с. 55-57) Як убачається із роздруківок, наданими сторонами з соціальної мережі Вайбер,13.12.2016 року написано повідомлення, як стверджує представник відповідача від батька дитині, хоча з його змісту не вбачається, що це саме батько пише і як пояснила [PERSON], вона думала, що хтось помилився номером і написала номер телефона мами. Пізніше, контакт відповідача було заблоковано (а.с.59-61, 84-86) Згідно психолого-педагогічної характеристики, у [PERSON] саме з матір»ю асоціюється домашній затишок та комфорт. Особа батька викликає у дитини негативні асоціації, він не є авторитетною людиною для дитини. (а.с.150) Відповідно до висновку Служби у справах дітей Сумської міської ради, служба вважає можливим позбавити батьківських прав відповідача відносно дитини [PERSON], після обстеження умов проживання дитини, спілкування з нею та матір»ю, враховуючи наявність заборгованості по аліментам на час подачі цього позову до суду, а також з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини. (а.с.48-50) Таким чином між сторонами склалися цивільні правові відносини, що регулюються нормами СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно положень ч. 2 ст. 3 СК України дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у пунктах 15, 16 постанови від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надав роз'яснення, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків і способом захисту прав та інтересів дитини. Тому його застосування має бути результатом переконання суду у тому, що після позбавлення батьківських прав, умови життя дитини будуть змінені на краще і що немає іншого способу захисту прав та інтересів дитини. Згідно ст. 81 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 цього кодексу визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, проаналізувавши надані докази сторонами, беручи до уваги положення чинного законодавства, на переконання суду, позовні вимоги є обгрунтованими, а доводи позивачки та її адвоката не спростовані достатніми та беззаперечними доказами відповідачем та його представником. Зокрема, не знайшов у судовому засіданні факт перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні (утриманні), так як згідно листа Служби у справах дітей від 13.04.2018 року [PERSON] із відповідними заявами до служби не звертався, про що сам і не заперечує, а також те, що мати налаштовує дитину проти батька. Також, не підтверджено факт активної участі батька у житті дитини, а саме направлення їй подарунків, привітань зі святами, листівок, поштових відправлень, телеграм, а також заінтересованості батька щодо успішності дитини у навчанні, побуті, стані її здоров»я як до від»зду у Чехію так і після. Оскільки, під час судового розгляду справи знайшли своє підтвердження доводи позивачки про те, що батько дитини ухиляється від обов'язків по вихованню доньки [PERSON] тривалий час, що виразилося у не достатньому піклуванні про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, побут, лікування, не спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved