Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що власниками житлового будинку по [ADDRESS] є вона - [PERSON], якій належить 59/100 частини та [PERSON], якому належить 49/100 частини зазначеного домогосподарства. [PERSON] як співвласник майна самостійно користується та володіє належною їй частиною житлового будинку, спільних приміщень з відповідачем не має, однак належність їм майна на праві спільної часткової власності не дає їй можливості вільно володіти та розпоряджатися цим майном, оскільки при зверненні до будь-якої державної інстанції необхідно враховувати думку іншого співвласника, який протягом тривалого часу не проживає та не з?являється за даною адресою. Тому вона звернулася до суду та просила виділити їй частку нерухомого майна із складу спільної часткової власності в натурі, припинити право спільної часткової власності та визнати за нею право власності на окремий об?єкт нерухомого майна - житловий будинок по [ADDRESS] а також стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. В судове засідання позивачка та її представник не з'явилися. Представник надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за їх відсутності та після проведення судової будівельно-технічної експертизи уточнила позовні вимоги і просила виділити [PERSON] в натурі частину житлового будинку літ. «А» згідно варіанту № 1 його розподілу, вказаного у висновку експертизи № 50/10 від 07.06.10 року у складі наступних приміщень: № 1 - веранда, площею 19,2 кв. м, № 2 - коридор, площею 5,8 кв. м, житлова кімната № 3, площею 18,4 кв. м, житлова кімната №4, площею 10,6 кв. м, загальною площею - 54,0 кв. м, в тому числі житловою - 29,0 кв. м; частину погребу цегляного під частиною будівлі сараю літ. «Б»; частину сараю цегляного літ. «Б»; частину навісу дощатого літ. «В»; частину огорожі дощатої «№1-2» з окремим входом на [ADDRESS], що становить 56/100 частин житлового будинку. Припинити між сторонами право спільної часткової власності на спірне домогосподарство. Визнати за [PERSON] право власності на цілий окремий об'єкт нерухомого майна - виділену їй частину спірного домогосподарства. Стягнути з відповідача на користь позивачки компенсацію різниці вартості виділених часток та судові витрати. Відповідач в судове засідання теж не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, причини неявки до суду не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання також не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечив. З паспорта, картки (а.с. 5), досліджених в судовому засіданні вбачається, що позивачкою є [PERSON], [INFO], уродженка с. Семенівка Л.-Долинського району Сумської області, зареєстрована [ADDRESS] [NUMBER] та [PERSON], [INFO], уродженка с. Михайлівка Лебединського району Сумської області, зареєстрована по [ADDRESS] З свідоцтв, витягів, технічного паспорту, довідки (а.с. 6-13), досліджених в судовому засіданні вбачається, що позивачці належить 59/100 частини, а відповідачу - 49/100 частини житлового будинку по [ADDRESS]. Дане господарство складається з житлового будинку, 1972 року побудови, шлакоблочного обкладеного цеглою під літ. «А», загальною площею 97,4 кв. м., житловою - 48,5 кв. м. вартістю 73 907 грн. 00 коп., з верандою цегляною під літ. «а», вартістю 22 991 грн. 00 коп. та верандою цегляною під літ. «а1» вартістю 5 287 грн. 00 коп.; а також надвірних будівель та споруд: погребу цегляного під частиною будівлі під літ. п/г вартістю 4 993 грн. 00 коп., погребу цегляного під частиною будівлі під літ. п/г1 вартістю 1 348 грн. 00 коп., сараю цегляного під літ. «Б» вартістю 8 316 грн. 00 коп., навісу дощатого під літ. «В» вартістю 750 грн. 00 коп., огорожі дощатої під «№ 1- 2» вартістю 2 455 грн. 00 коп. Загальна інвентаризаційна вартість станом на 10.05.2018 року складає 120 047 грн. 00 коп. З рішення, варіанту (а.с. 14-16), досліджених в судовому засіданні вбачається, що 16.01.2018 року заочним рішення Лебединського райсуду розподілено земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться по [ADDRESS] між її співвласниками відповідно до ідеальних часток співвласників та виділено [PERSON] 59/100 частин земельної ділянки, відповідно до висновку земельно-технічної експертизи № 1140 від 17.02.2017 року варіант 2 додаток 5, розміром 427 кв.м., а [PERSON] - 297 кв.м. З довідки (а.с. 17), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що частина земельної ділянки площею 0,0430 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] передана на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON] Померлий [INFO] [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку за свого життя не виготовляв. Кадастровий номер земельної ділянки відсутній. Обмеження та сервітути не зареєстровані, інформація щодо перебування під забороною та арештом відсутня. З висновку (а.с. 67 - 82), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що розділ (виділення частки) житлового будинку та надвірних будівель і споруд по [ADDRESS] відповідно до ідеальних часток співвласників не є можливим. Співвласнику [PERSON] можливо виділити в натурі частину житлового будинку літ. «А», у складі наступних приміщень: № 1 - веранда, площею 19,2 кв. м, № 2 - коридор, площею 5,8 кв. м, житлова кімната № 3, площею 18,4 кв. м, житлова кімната №4, площею 10,6 кв. м, загальною площею - 54,0 кв. м, в тому числі житловою - 29,0 кв. м; частину погребу цегляного під частиною будівлі сараю літ. «Б»; частину сараю цегляного літ. «Б»; навісу дощатого літ. «В»; частину огорожі дощатої «№1-2» з окремим входом на [ADDRESS] (пофактичному користуванню, що становить 56/100 частин житлового будинку. По запропонованому експертом варіанту розподілу (виділення частки) житлового будинку та надвірних будівель і споруд (фактичне користування) частка [PERSON] складає 56/100 (замість 59/100), а частка [PERSON] 44/100 (замість 41/100). Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява обґрунтована, між сторонами мають місце цивільні правовідносини і позов підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що власниками житлового будинку по [ADDRESS] є [PERSON] - 59/100 частини та [PERSON] - 49/100 частини, що належить їм на праві спільної часткової власності. [PERSON] як співвласник майна самостійно користується та володіє належною їй частиною житлового будинку, спільних приміщень з відповідачем не має, однак належність їм майна на праві спільної часткової власності не дає їй можливості вільно володіти та розпоряджатися належним їй майном, оскільки при зверненні до державних інстанцій необхідно враховувати думку іншого співвласника, а останній протягом тривалого часу не проживає та не з?являється за даною адресою. Тому вона звернулася до суду та просила виділити частку нерухомого майна із складу спільної часткової власності в натурі, припинити право спільної часткової власності та визнати за нею права власності на окремий об?єкт нерухомого майна - житловий будинок по [ADDRESS] згідно варіанту № 1 його розподілу, вказаного у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 50/10 від 07.06.10 року. Вказані обставини стверджуються матеріалами справи і не були оспорені в судовому засіданні. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 316, ст. 317, ч. ч. 1-3 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання, своїм майном. На зміст права власності не виливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 355, ч. 1 ст. 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 358, ч.ч. 1,3 ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Співвласник має право на виділ у натурі частки майна, що с у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Згідно вимог ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов?язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна. Відповідно до ч. 4 ст. 120 Земельного Кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Ст.ст. 15,16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес способом, що встановлений договором або законом. Суд враховує те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, заяви про розгляд справи за його відсутності чи про відкладення її розгляду. Також суд бере до уваги, що згідно вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що в судовому засіданні позивачкою та її представником було доведено необхідність виділу частки нерухомого майна зі складу спільної часткової власності, так якпозивачка позбавлена права вільно володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. В той же час, в судовому засіданні відповідачем та третьою особою не було доведено того, що позивачка за даних обставин має можливість вільно реалізувати право власності відносно свого майна чи, що існують обставини, які виключають необхідність виділу її частини будинку. Тому суд вважає необхідним задовольнити позов в повному обсязі. Також суд вважає необхідним на підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved