Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що з вересня 1999 року вона перебувала у цивільному шлюб з відповідачем по справі, періодично вони проживали разом, інколи сварились і проживали окремо. Від цивільного шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO]. На теперішній час вони з відповідачем проживають окремо з травня 2013року, син залишився проживати з нею Дитина повністю знаходиться на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку відповідач не надає: ні грошей, ні продуктів харчування, ні одягу та одежі дитини він не купує. Тож син практично повністю перебуває на її утриманні. Тому вона вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Аліменти відповідач нікому не платить. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повнолітня, починаючи з дня подачі позову. В судове засідання позивачка не зявилася, хоча завчасно та належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, причини своєї неявки суду не повідомила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення відповідачу судової повістки. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, з урахуванням згоди представника позивача, вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі нижчезазначено. Так, судом встановлено, що відповідно до копії актового запису про народження №26 від 25.12.2013 року, вбачається, що 13.12.2006 року народився [PERSON], батьком дитини записано відповідач, а матірю - позивач. З свідоцтв про народження [PERSON], [INFO], актовий запис №26 від 25.12.2006 року, вбачається, що батьком дитини є відповідач, а матірю є позивач. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову у частці заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, яка відповідно до ч.1 ст.183 СК України визначається судом. Таким чином суд, дослідивши позовні вимоги та долучені до позову письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, тому суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved