Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог вказала, що [INFO] року померла її мати [PERSON], на час смерті якої залишилось спадкове майно, а саме: домоволодіння розташоване за адресою: [ADDRESS] та присадибна земельна ділянка за тією ж адресою розміром 0,0843 га. За життя її мати - 11.10.2006 року склала заповіт, згідно якого, все своє майно заповідала позивачу. Інших спадкоємців, ані за заповітом, ані за законом не має. Спадкове майно [PERSON] прийняла шляхом подачі до Вишгородської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, на підставі якої їй було видано свідоцтво про право на спадщину на жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. У видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, а саме тому, що в державному акті серія [NUMBER] на право власності на земельну ділянку був відсутній номер реєстрації у Книзі записів державних актів на право власності на землю. Факт передачі і отримання [PERSON] у власність даної земельної ділянки підтверджується рішенням Новопетрівської сільської ради, на підставі якого був виготовлений і отриманий нею державний акт на право власності на земельну ділянку, на відсутність реєстраційного номеру в даному акті її мати не звернула уваги, і в подальшому своєчасно не змогла зареєструвати даний акт в Книзі записів державних актів. У зв'язку із чим просить її позов розглянути та задовольнити, оскільки факт належності на праві власності її матері спірної земельної ділянки підтверджується наданими до суду документами. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача - Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області у судове засідання не з'явився, надав заяву згідно якої просив розгляд справи провести без участі представника відповідача, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти задоволення позову у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст. 10 ЦПК України говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], [PERSON], на підставі рішення 14 сесії ХХІУ скликання Новопетрівської сільської ради №128 від 17 вересня 2004 року, є власником земельної ділянки площею 0,0843 га, розташованої за адресою: [ADDRESS], наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку (а.с.12). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] року (а.с.6). З свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.9), свідоцтва про укладання шлюбу між позивачем та [PERSON] (а.с.9), копії паспорту [PERSON] (а.с.8). та копії запису акту про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], вбачається що [PERSON] є матір'ю позивачки. 11.10.2006 року [PERSON] було складено заповіт, згідно якого вона все своє майно заповідала [PERSON], [INFO], даний заповіт було посвідчено секретарем Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області та зареєстровано за №301 (а.с.7). Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а заповітом, згідно до ст.1233 ЦК України є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Таким чином, встановлено, що [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка розташована за адресою: [ADDRESS], та за життя [PERSON] було складено заповіт на користь [PERSON], яка є її донькою. Згідно статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщенні. З матеріалів спадкової справи №25/2012 до майна померлої [INFO] року [PERSON] вбачається, що [PERSON], у відповідності до законодавства звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, надала документи підтверджуючи її родинний зв'язок з померлою [PERSON], заповіт, та отримала свідоцтва про прийняття спадщини, а саме житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0, 1637га При зверненні [PERSON] до Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку розташовану за адресою: [ADDRESS], 19.12.2014 року за №1861/02-14 було отримано роз'яснення, про неможливість надання свідоцтва, оскільки відсутні правовстановлюючі документи (а.с.11), а саме у державному акті на земельну ділянку відсутні відомості про реєстрацію його в Книзі записів реєстрації державних актів. Державний акт на право власності на земельну ділянку це документ встановленого зразку, який посвідчує право власності на земельну ділянку. Форма державного акту на право власності на земельну ділянку затверджена Постановою КМУ №449 від 02.04.2002 року «Про затвердження форм державного акту на право власності на земельну ділянку та державного акту на право постійного користування земельною ділянкою», а порядок його складання встановлений Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів. Наданий до суду позивачем державний акт на право власності на спірну земельну ділянку виданий на ім'я [PERSON] відповідає зазначеним вище вимогам законодавства. Згідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно до ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч. 2 цієї статті. Згідно з ч. 2 ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки; свідоцтвом про право на спадщину. На підставі викладеного суд вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню, оскільки вона є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, а наданий державний акт на право власності на земельну ділянку відповідає вимогам законодавства, та є документом підтверджуючим право власності [PERSON] на спірну земельну ділянку.

Outcome: approved