Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до всіх країн Європейського союзу, в тому числі Болгарії, Австрії, Бельгії, Угорщини, Греції, Німеччини, Данії, Італії, Іспанії, Республіки Кіпр, Латвії, Литви, Португалії, Польщі, Словаччини, Франції, Фінляндії, Хорватії, Чорногорії, Чехії, а також до країн Єгипет, Туреччина, Об'єднані Арабські Емірати, Туніс, Марокко, Йорданія, Ізраїль, неповнолітньому [PERSON], [INFO], без згоди та супроводу батька [PERSON], [INFO], в період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона перебувала з [PERSON] у шлюбі. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюб розірвано 29.09.2016 року. Позивачка матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини та її моральний розвиток. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, з дитиною спілкується дуже рідко, аліменти не сплачує. Відповідач без пояснення причин відмовляється надати нотаріально оформлені дозволи на тимчасові поїздки сина за територію України. Тому позивачка змушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, просили задовольнити його. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений у встановленому порядку, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просить розглядати справу в його відсутність. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутність відповідача [PERSON] відповідно до ст. 169 ЦПК України. Суд, вислухавши позивачку та її представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 30.09.2006 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON], 04.11.2011р. народження. Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно зі ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх права та виконання обовязків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до положення ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в їзду в Україну громадян України» документами, що дають право на виїзд з України і вїзд в Україну та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Згідно з п. 2-2 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі предявлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій, зокрема, на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Крім того, відповідно до п.16 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, через відсутність згоди на виїзд одного з батьків неповнолітньої дитини за кордон, дозвіл може бути наданий судом. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, слід надати [PERSON] дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до всіх країн Європейського союзу, в тому числі Болгарії, Австрії, Бельгії, Угорщини, Греції, Німеччини, Данії, Італії, Іспанії, Республіки Кіпр, Латвії, Литви, Португалії, Польщі, Словаччини, Франції, Фінляндії, Хорватії, Чорногорії, Чехії, а також до країн Єгипет, Туреччина, Об'єднані Арабські Емірати, Туніс, Марокко, Йорданія, Ізраїль, неповнолітньому [PERSON], [INFO], без згоди та супроводу батька [PERSON], [INFO], в період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а якщо позов удоволений частково, судові витрати присуджуються позивачу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені позивачкою судові витрати.

Outcome: approved