Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

Позивачка, звернулася в суд з даним позовом, в якому просить стягувати з відповідача, щомісячно на її користь аліменти на утримання їх сина, в твердій грошовій сумі, в розмірі 3000 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу. Позов обгрунтовує тим, що 02.03.2002 року, сторони уклали шлюб, який зареєстрували у виконавчому комітеті Війтівської сільської ради Бершадського району Вінницької області. [INFO] у сторін народився син [PERSON] , який на даний час є повнолітнім та 19.06.2009 року син [PERSON] .. [PERSON] син [PERSON] , з 14.09.2020 року почав навчатися на факультеті інформаційних технологій та комп`ютерної інженерії Вінницького національного технічного університету, а тому потребує матеріального забезпечення, оскільки немає змоги працювати так як навчається на денній формі навчання. Проте відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати сина, хоча стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому це робити, оскільки останній має нерегулярний, мінливий дохід, постійно виїжджаючи на заробітки до Фінляндії та Польщі. Викладені вище обставини стали причиною звернення позивачки з даним позовом до суду. Дана позовна заява надійшла до суду 22.10.2020 року та відповідно до автоматизованого розподілу судових справ між суддями була передана на розгляд судді Хмель Р.В.. Ухвалою суду від 23.10.2020 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи на 13.01.2021 року. Позивачка, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, проте через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність та вказала, що бажання зменшити розмір аліментів, які вона просить стягувати з відповідача до 2000 грн. Відповідач, [PERSON] , також в судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 02.03.2002 року сторони уклади шлюб, який зареєстували у виконкомі Війтівської сільської ради Бершадського району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] . Згідно наявного в матеріалах справи свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Війтівською сільською радою Бершадського району Вінницької області, сторони є батьками повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який згідно довідки №765 від 19.10.2020 року, вданої виконкомом Війтівської сільської ради Бершадського району Вінницької області знаходиться на утриманні позивачки. Згідно довідки №326 від 21.10.2020 року, син сторін [PERSON] , в даний час є студентом ФІТКІ, денної контрактної форми навчання, першого курсу, Вінницького національного технічного університету. Термін навчання з 14.09.2020 року по 30.06.2024 рік. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 Постанови від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Ст. 200 цього ж кодексу визначає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Так, судом встановлено, що син сторін, [PERSON] , досяг повноліття, однак не досяг 23 років, навчається на денній формі навчання та потребує утримання не лише від матері, а також від батька, а тому суд прийшов до висновку про наявність обов`язку відповідача [PERSON] піклуватися та матеріально забезпечувати свого повнолітнього сина та сплачувати аліменти на його утримання на період навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітнього сина , який в даний час є студентом Вінницького національного технічного університету, суд враховує всі фактичні обставини справи та виходячи із засад розумності і справедливості, а також найкращого забезпечення інтересів повнолітнього [PERSON] , беручи до уваги його потребу в матеріальній допомозі з боку батька, прийшов до висновку, що на його користь з відповідача слід стягувати аліменти, в твердій грошовій сумі, в розмірі 2000 грн.. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Крім того, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати, які складаються з витрат на профіесійну правничу допомогу в розмірі 1500грн.. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження звернення позивачки за правничою допомогою до адвоката, до матеріалів позову долучено договір про надання професійної правничої допомоги, квитанція від 22.10.2020 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, розрахунок суми гонорару за надану професійну правничу (правову) допомогу, акт приймання - передачі наданої професійної правничої допомоги, які є належними доказами на підтвердження здійснення [PERSON] фактичних витрат на правничу допомогу в сумі 1500 грн., внаслідок чого дані витрати саме в такій сумі підлягають стягненню з відповідача. Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, тому згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 840,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved