Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], мешканця [ADDRESS] ; Олевського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, м. Олевськ, вул.Володимирська,5, Житомирської області,, про встановлення батьківства та стягнення аліментів на утримання дітей . В судовому засіданні позивачка та її представники позовні вимоги підтримали повністю і просять суд їх задовольнити у повному обсязі . Представник Олевської міської ради позовні вимоги підтримав повністю і просить їх задовольнити у повному обсязі . Відповідач в судовому засіданні позов визнав і пояснив , що дійсно проживав з позивачкою однією сім'єю з 2011 року і у них народилися діти : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , не заперечує встановлення батьківства та внесення виправлень в актові записи про народження дітей і стягнення аліментів на утримання його дітей. Представник відповідача - Олевський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, в судове засідання не з'явився , але звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутність та не заперечує стосовно внесення виправлень до актового запису про народження дитини . Суд заслухавши думку представників позивачки , показання свідка , дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав , а саме : Судом встановлено, що відповідач проживав з 2011 року з позивачкою однією сім'єю , вели спільне господарство . У зазначених осіб народилися діти : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У свідоцтвах про народження дітей в графі «батько» зазначено прізвище « [PERSON] » (а.с. 4,5), запис про батька дитини в актовий запис було внесено за вимогою позивачки , матері дітей , на підставі ст. 135 СК України. Відповідач від проходження судово-медичної генетичної ідентифікації відмовився , але в судовому засіданні позов визнав повністю , крім визнання позову батьківство відповідача встановлено: показаннями свідка [PERSON] матері позивачки , фотознімками сторін за участю малолітніх дітей ( а.с.45 ) , заявою про державну реєстрацію шлюбу ( а.с.46 ) . Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. За змістом статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню. Оскільки відповідно до ч.1 ст.147 СК України по батькові дитини визначається за іменем батька , тому в актовому записі про народження дітей необхідно змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », а також внести відповідні зміни і до свідоцтва про народження вище зазначених дітей . Як убачається з матеріалів справи та пояснень позивачки , її представників , відповідач є фізично здоровою особою , може надавати достатню матеріальну допомогу позивачці на утримання дітей , які потребують матеріальної допомоги від відповідача на їх утримання . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Із змісту ч. 3 ст. 181 СК України вбачається, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також ст. 183 СК України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину , визначається судом. В ч.1 ст. 184 СК зазначено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі , а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст.191 зазначеного Кодексу убачається , що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 « Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства , материнства та стягнення аліментів » зазначено , що вирішуючи питання щодо розміру аліментів , суд повинен ураховувати : стан здоров'я , матеріальне становище дитини і платника аліментів ; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей , непрацездатних чоловіка , дружини , батьків , повнолітніх дочки , сина ; інших обставини , що мають істотне значення . Суд, дослідивши письмові докази, які є в справі, заслухавши пояснення позивачки , представників , відповідача , приходить до висновку , що позов слід задовольнити повністю , оскільки відповідач ухиляється від обов'язку утримувати малолітніх дітей , чим ставить їх у складне матеріальне становище, а тому аліменти на утримання дітей повинні бути стягнуті з відповідача в судовому порядку , у відповідній частці від заробітку ( доходів ) останнього. Визначаючи розмір аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки в розмірі 1/3 частки заробітку ( доходу ) відповідача , але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого Законом України « Про державний бюджет України » на відповідний рік , щомісячно, починаючи з дня подачі до суду позовної заяви до досягнення старшої дитини повноліття , а потім продовжити стягнення аліментів в розмірі ? частки заробітку ( доходу ) відповідача , до досягнення меншої дитини повноліття , що на думку суду є достатнім і необхідним для утримання дітей позивачкою , оскільки обов'язок утримувати дітей лежить на обох батьках . Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки судовий збір , оскільки позивачка сплатила судовий збір при подачі до суду позову .

Outcome: approved