Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що 06 квітня 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Ківшоватської сільської ради Таращанського району Київської області, актовий запис № 1. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який в даний час проживає біля неї і перебуває на її утриманні. Крім того, позивачка зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя, внаслідок чого між ними почали виникати спори і непорозуміння, які призвели до розпаду їхньої сім'ї. Остаточно сімейно-шлюбні стосунки та ведення спільного господарства вони припинили з вересня 2013 року і з вказаного часу разом не проживають, на примирення не згідна, на розірванні шлюбу наполягає, вважаючи, що збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їхнього малолітнього сина. В судове засідання позивачка не з'явилася, про час, день розгляду справи повідомлена належно, проте подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позов і в разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Зі згоди позивачки суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06 квітня 2012 року у виконавчому комітеті Ківшоватської сільської ради Таращанського району Київської області, актовий запис № 1. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який в даний час проживає біля позивачки і перебуває на її утриманні. Причиною розірвання шлюбу стало те, що сторони мають різні погляди на життя, внаслідок чого між ними почали виникати спори і непорозуміння, які призвели до розпаду їхньої сім'ї. Остаточно сімейно-шлюбні стосунки та ведення спільного господарства сторони припинили з вересня 2013 року і з вказаного часу разом не проживають. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає на примирення не згідна, вважаючи, що збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їхнього малолітнього сина, якого просить залишити з нею. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, а тому даний позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн. на користь позивачки.

Outcome: approved