Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , мешканки [INFO] , про стягнення боргу за договором позики . Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав зазначених в позові і просять їх задовольнити в повному обсязі . При цьому під присягою показала , що дійсно позичила відповідачці 08.04.2013 року гроші в сумі 11\~000,00 гривень , які остання зобовязалася повернути до 08.06.2013 року , але не зважаючи на неодноразове нагадування , про повернення боргу , остання борг так і не повернула , а тому вирішила звернутися до суду з позовом про стягнення боргу з врахуванням інфляції та річних відсотків за користування позиченими коштами і судового збору , а всього на загальну суму 22\~565,49 гривень . Відповідачка в судове засідання не зявилася , хоча була належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи , звернулася до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи у її відсутність , оскільки не вважає себе належним відповідачем , а тому суд вважає за необхідне розглянути справу в заочному порядку , про що не заперечувала позивачка . Суд , дослідивши матеріали справи вважає позов таким , що підлягає задоволенню в повному обсязі . Судом встановлено , що позивачка позичила відповідачці 08.04.2013 року гроші в сумі 11\~000,00 гривень , які остання зобовязувалася повернути до 18.06.2013 року , що стверджується розпискою відповідачки , про отримання вище зазначеної суми та час повернення боргу ( а.с.7 ) . Тобто слід вважати , що договір позики відбувся , оскільки були досягнуті всі істотні умови усного договору , між сторонами , відбулася передача грошових коштів позивачкою відповідачу . На час розгляду справи в суді позика не повернута , що стверджує позивачка . Як убачається з матеріалів справи та пояснень позивачки відповідачка умисно ухиляється від повернення боргу. Відповідно до ч. 1,2 ст.207 ЦК правочин вважається таким , що вчинений у письмовій формі , якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах , у листах , телеграмах якими обмінялися сторони ; правочин вважається таким , що вчинений у письмовій формі , якщо він підписаний його стороною / сторонами / . Стаття 208 у п.3 ч.1 зазначає , що у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму , що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян . Відповідно до ст.ст.52 , 526 ЦК зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору . Одностороння відмова від виконання зобовязань і одностороння зміна зобовязань не допускається . Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобовязання . В ч.2 ст. 625 ЦК зазначено , що боржник , який прострочив виконання грошового зобовязання , на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми , якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом . Суд вважає доведеним , що договір позики відбувся у відповідності до умов передбачених ст.ст. 1046 - 1049 ЦК , відповідачка не погасила борг , а тому з останньої слід стягнути борг на суму боргу з врахуванням процентів , інфляції та судові витрати в повному обсязі . В задоволенні клопотання відповідачки слід відмовити , оскільки відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК саме на відповідачку покладається обовязок навести ті обставини на які вона посилається , як на підставу своїх заперечень .

Outcome: approved