Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого у сторін народилися син [PERSON], 28.10.2006року народження. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на дитину не надає. Оскільки відповідач не має постійного місця роботи, тому позивачка бажає отримувати від нього аліменти у твердій грошовій сумі. Син хворіє на цукровий діабет ІІ типу, середнього ступеня важкості, вимагає постійних витрат на лікування. Тому позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі по 500грн. та 200грн. на лікування щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву у якій просила справу розглянути у її відсутності, позов підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив хоча про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наданих позивачем матеріалів та винести заочне рішення по справі. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого у сторін народився син [PERSON], 28.10.2006року народження. Син хворіє на цукровий діабет ІІ типу, середнього ступеня важкості, інсулінозалежний. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на дитину не надає. Вказані обставини підтверджуються дослідженими доказами. Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд виходить з наступного: відповідно до ч.1 ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст..182 ч.2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст..185 ч.1 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). При цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін і вважає за необхідним визначити розмір аліментів на утримання сина [PERSON], 28.10.2006р.н. у твердій грошовій сумі по 900.00гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи, що з 01 травня 2017р. прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дитини віком від 6 до 18років складає 1777грн.. Суд відмовляє у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на лікування у розмірі 200грн. щомісячно, оскільки позивачем не надано належних доказів щодо суми витрат, повязаних з лікуванням сина.

Outcome: partial