Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, які стягнуті на підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06 лютого 2008 року з відповідача на її користь на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , шляхом зміни способу присудження аліментів з твердої грошової суми 300 гривень щомісячно на 1/4 частку з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що змінилися матеріальні умови життя, збільшився розмір витрат на дитину, а тому стягнутих грошових коштів не вистачає на належне її утримання. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Судова повістка про виклик до суду надсилалася йому за зареєстрованим у встановленому порядку місцем його проживання за адресою: [ADDRESS] , та повернулася до суду за відсутністю за адресою місця проживання. Вищезазначену адресу відповідач також вказував в своїх заявах, як місце свого проживання та іншої адреси суду не повідомляв. Відповідно до ст.128 ч. 7. ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ст.128 ч. 8 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. 16.05.2019 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому він зазначає, що він вважає позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними та протиправними, оскільки на виконання рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06 лютого 2008 року він постійно своєчасно і в повному обсязі виплачує призначену суму аліментів у твердій грошовій сумі розміром 300 грн. Вважає, що позивачка звернулася з цим позовом у зв`язку з тим, що у неї утворилися борги по комунальним послугам, зокрема по оплаті газу, які вона бажає сплатити за рахунок аліментів, використавши їх не за призначенням. Позивачка проживає у приватному будинку разом із своєю матір`ю, сином та своїм цивільним чоловіком. Сама позивачка фізично здорова і працездатна особа але ніде не працює. Мати позивачки має свій малий бізнес, як фізична особа - підприємець торгує на Мелітопольському центральному ринку - продає одяг. Повідомляє, що з 2013 у нього склалася нова сім`я, від цього шлюбу у нього в липні 2013 року народилася донька [PERSON] , яка знаходиться у нього з дружиною на утриманні. Він не має можливості працювати на державних підприємствах, де мав би можливість регулярно заробляти високу заробітну плату, а тому вимушений працювати на приватну особу - підприємця найманим працівником, та отримує мінімальну заробітну плату в межах 4000 - 4500грн. Він не має на праві власності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключених прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, проживає у будинку своєї матері разом із своєю сім`єю. 13 квітня 2019 він потрапив у ДТП, в наслідок чого був травмований і не транспортабельний та сам потребує матеріальної допомоги. Просить суд взяти до уваги, що позивачка сама особисто не бере участь у матеріальному забезпеченні свого сина, бо не хоче працювати і заробляти достатньо грошей на забезпечення свого нормального життя і задовольняти нормальні умови щодо за забезпечення і виховання свого сина, тим само вона не виконує умови які передбачені у ст.141 СК України. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 квітня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання. 05 червня 2019 року ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області провадження у справі зупинено на час хвороби відповідача [PERSON] . Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 серпня 2020 року поновлено провадження у справі за позовом та призначено судове засідання з викликом сторін. В судовому засіданні 21.09.2020 клопотання відповідача [PERSON] про зупинення провадження у справі залишено без задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області 20.02.2008 в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 77, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] /а.с.7/. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . /а.с.6/ Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06 лютого 2008 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі по 300 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з 03.12.2007 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] ./а.с.5/ Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що з часу присудження аліментів, які були визначені в твердій грошовій сумі, через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. У зв`язку з чим, 300 грн. аліментів на дитину не можуть забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини, оскільки даний розмір навіть менший ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З копій свідоцтв про народження та про шлюб вбачається, що відповідач є батьком дитини [PERSON] , [INFO] , яка народилася від шлюбу з [PERSON] . /а.с.32,33/ Частиною 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, з урахуванням наявності у відповідача на утриманні ще й малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дітей, матеріальний та сімейний стан сторін, виходячи з закріплених ч. 9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому суд вважає, що розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини слід визначити у частці від доходу відповідача саме у такому розмірі, починаючи збільшення розміру стягнення від дня набрання цим рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial