overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 4 листопада 2001 року. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що сімейне життя між ними не склалося і на грунті неприязних відносин в сім'ї часто виникали конфліктні ситуації, які переходили в сварки, до того ж відповідач безвідповідально ставився до своєї поведінки в сім'ї, не бажав поважати її як дружину, у зв`язку з чим шлюбні відносини між ними припинені з травня 2014 року, позивачка прохала розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що спільне життя з відповідачем не склалося через те, що у них різні погляди на життя, через що в сім'ї виникали постійні сварки, які негативно впливали на дітей. З квітня місяця разом не проживають. У минулому році мала намір розірвати шлюб, але вирішила дати відповідачу ще один шанс. Однак на даний час її рішення обдумане і на примирення вона не згідна та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнав та пояснив, що в сім'ї постійно виникають конфліктні ситуації, які переходять в сварки, оскільки позивачка не бажає прислухатися до його думки. А тому на примирення він теж не згідний і не заперечує проти розірванні шлюбу. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про одруження [NUMBER], між сторонами було укладено шлюб 4 листопада 2001 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони на даний час проживають окремо і відновлювати подружні відносини не бажають, з чого слідує, що збереження сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно та зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити позивачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто «[PERSON]», за її проханням. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 7 вересня 2000 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем виявилося невдалим, оскільки вони мають різні характери та погляди на життя, кожен живе своїми інтересами, що відповідач проявляє байдужість до неї, позивачка прохала розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що відповідач зловживав спиртними напоями та влаштовував дебоші, що змушувало її неодноразово звертатися до поліції та призводило до постійних сварок в сімї, в результаті чого сімейні відносини були припинені півроку тому. У зв`язку з цим на примирення вона не згідна і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини своєї неявки. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про одруження № 048920, між сторонами було укладено шлюб 7 вересня 2000 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони на протязі тривалого часу проживають окремо і відновлювати подружні відносини не бажають, оскільки відповідач ніяким чином не відреагував на вказаний позов та не вжив заходів для збереження сім`ї, з чого слідує, що збереження сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Виходячи з цього, суд вважає, що сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити позивачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто «Бобік», за її проханням. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 7 вересня 2013 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність належної уваги та поваги до неї зі сторони відповідача, прояв його невмотивованої агресії до неї, влаштування сварок, під час яких виражався нецензурними словами в присутності малолітнього сина, що призвело до втрати взаємоповаги і довіри один до одного та припинення сімейних відносин між ними близько одного року тому, позивачка прохала розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що вони втратили взаємоповагу один до одного, до того ж відповідач проявляв агресію до неї, влаштовував сварки в присутності сина, через що вона прийняла рішення про розлучення. А тому на примирення вона не згідна і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнав та пояснив суду, що він згідний з тими причина розпаду сім`ї, на які вказала позивачка, у зв`язку з чим теж не заперечує проти розірвання шлюбу. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про шлюб [NUMBER], між сторонами було укладено шлюб 7 вересня 2013 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони на протязі тривалого часу не підтримують подружніх відносин та відновлювати їх не бажають, з чого слідує, що збереження сім`ї буде суперечити їхнім інтересам, до того ж постійні сварки між подружжям можуть негативно вплинути на стан здоров`я та на виховання їх малолітнього сина. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно та зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити позивачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто «[PERSON]», за її проханням. Також суд вважає необхідним судові витрати, понесені позивачкою, розподілити порівну між сторонами, стягнувши з відповідача на користь позивачки судовий збір в розмірі 320грн., оскільки в даному випадку розірвання шлюбу можливе лише в судовому порядку і це не залежало б від бажання чи небажання відповідача розірвати шлюб. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 7 квітня 2009 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем виявилося невдалим через те, що в сімї постійно виникали конфлікти, суперечки, що кожен з них має діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, у зв`язку з чим подружні відносини між ними по ініціативі відповідача припинилися з травня 2015 року, а з 01.01.2016 року вона проживає з іншим чоловіком, позивачка прохала розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що спільне життя з відповідачем не склалося через постійні конфлікти та суперечки, оскільки після поїздок чоловіка на заробітки змінилося його ставлення до неї, як до жінки, а також він почав часто вживати спиртні напої, у зв`язку з чим в сімї виникли фінансові проблеми. З січня 2016 року вона проживає з іншим чоловіком, з яким має намір створити нову сімю. А тому на примирення не згідна і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнав та пояснив суду, що причиною розпаду сім`ї стало виникнення конфліктів через те, що він рідко бував вдома, оскільки постійно їздив на заробітки. В зв`язку з тим, що їх подальше спільне життя є неможливим, він теж не заперечує проти розірвання шлюбу. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про шлюб № 050113, між сторонами було укладено шлюб 7 квітня 2009 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони на протязі тривалого часу проживають окремо і відновлювати подружні відносини не бажають, до того ж позивачка проживає з іншим чоловіком, з чого слідує, що збереження даної сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно та зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити позивачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто «Мініна», за її проханням. Судові витрати в сумі 551,20грн., відповідач сплатив добровільно. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 7 листопада 2008 року. Від шлюбу вони мають спільних неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем виявилося невдалим і протягом останніх років сімейного життя відносини між ними погіршилися настільки, що призвели до фактичного припинення шлюбних відносин, кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сімю, між ними постійно виникають сварки, свідками яких нерідко стають діти, що тяжко впливає на їхній стан, позивачка прохала розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що спільне життя з відповідачем не склалося, сімейні стосунки в сімї погіршилися і вона не має бажання проживати однієї сімєю з відповідачем. А тому на примирення не згідна і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнав та пояснив суду, що після повернення його зі служби в армії дружина стала поводити себе неадекватно, вела аморальний спосіб життя, на його зауваження не реагувала, що призвело до того, що одного разу він її навіть вдарив. В зв`язку з цим їх подальше спільне життя є неможливим і він теж не заперечує проти розірвання шлюбу. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про шлюб № 047349, між сторонами було укладено шлюб 7 листопада 2008 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони на даний час не підтримують подружніх відносин та відновлювати їх не бажають, між ними склалися неприязні відносини, з чого слідує, що збереження сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно та зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити позивачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто «Мала», за її проханням. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 7 листопада 2009 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей вони не мають. Посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося через те, що чоловік не проявляв належної уваги та поваги до неї, не цікавився інтересами сім'ї, що на грунті неприязних відносин в сім'ї постійно виникали непорозуміння, які переходили в сварки, що вони мають різні погляди на життя, нерозуміння один одного, втрата взаємного почуття поваги один до одного, у зв`язку з чим на протязі трьох років вони проживають окремо, позивачка прохала розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що спільне життя з відповідачем не склалося через те, що в них немає спільних інтересів. Вони проживали разом періодично і останні три роки ніяких відносин не підтримують. На даний час вона має іншу сім'ю. А тому на примирення не згідна і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про шлюб [NUMBER], між сторонами було укладено шлюб 7 листопада 2009 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони тривалий час проживають окремо і відновлювати подружні відносини не бажають, оскільки відповідач ніяким чином не відреагував на даний позов та не вжив заходів для збереження сім`ї, до того ж позивачка створила нову сім`ю, з чого слідує, що збереження сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. З врахуванням того, що відповідач не повідомив суд про те, яке прізвище йому залишити, суд не може вирішити дане питання. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 7 лютого 2004 року. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, вони мають протилежні погляди на життя, що відповідач постійно працює за кордоном, через що сімя розпалася остаточно і шлюб носить формальний характер, позивачка прохала його розірвати. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, надавши суду нотаріально завірену заяву відповідача щодо згоди на розірвання шлюбу та пояснивши, що причиною розпаду сім`ї стало те, що відповідач постійно працює за кордоном, вони мають різні погляди на життя, він не бере участі у вихованні дитини, не приділяє їм належної уваги. Вони не проживають разом більше пяти років, примирення між ними не досягнуто. А тому вона наполягає на розірванні шлюбу. Представник відповідача [PERSON] пояснив суду, що відповідач згідний на розірвання шлюбу, оскільки їхня сімя розпалася остаточно, шлюбні відносини між ними давно припинилися. Оскільки сторони дійшли згоди щодо розірвання шлюбу, про що відповідачем було засвідчено у нотаріуса відповідну заяву, то на примирення відповідач не згідний. Вислухавши позивачку та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про одруження № 088656, між сторонами було укладено шлюб 7 лютого 2004 року. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин та відновлювати їх не бажають, на примирення не згідні, що випливає як з показів позивачки, так і з заяви відповідача від 19.08.2016 року про дачу згоди на розірвання шлюбу, з чого слідує, що збереження даної сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 7 лютого 2014 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що сімейне життя не склалося по причині того, що відповідач не цікавився життям сімї, що вони не змогли утвердити в сімї повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, створити один одному умови для праці та відпочинку, в звязку з чим подружні відносини між ними припинилися в січні 2016 року, позивачка прохала розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки відповідач не цікавився життям сімї, хоча вони і прожили однією сім`єю не один рік, але з січня цього року проживають окремо. А тому на примирення вона не згідна і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи про, що свідчить поштове повідомлення, в судове засідання не з`явився. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про шлюб № 158783, між сторонами було укладено шлюб 7 лютого 2014 року. Відповідно до ч.2 ст.112СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони проживають окремо і відновлювати подружні відносини не бажають, оскільки відповідач ніяким чином не відреагував на вказаний позов та не вжив заходів для збереження сім`ї, з чого слідує, що збереження даної сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити позивачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто «Дідик», за її проханням. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 8 січня 2013 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що сімейне життя не склалося через виникнення в сімї конфліктних ситуацій, які переходили в сварки, що відповідач безвідповідально ставився до своєї поведінки в сімї, що проявлялося в його небажанні поважати її як дружину та їхню спільну дитину, у зв`язку з чим з його вини сумісне життя і збереження сімї стали неможливими і з серпня 2013 року вони проживають окремо, позивачка прохала розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що спочатку вони з відповідачем проживали без реєстрації шлюбу, а коли народилася дитина, то шлюб зареєстрували, але після цього відповідач почав допускати подружню зраду. А тому на примирення вона не згідна і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, не повідомивши причини своєї неявки. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про шлюб № 093375, між сторонами було укладено шлюб 8 січня 2013 року. Відповідно до ч.2 ст.112СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони на протязі тривалого часу проживають окремо і відновлювати подружні відносини не бажають, оскільки відповідач ніяким чином не відреагував на вказаний позов та не вжив заходів для збереження сім`ї, з чого слідує, що збереження даної сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити позивачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто «Щербатюк», за її проханням. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 9 вересня 1997 року. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей немає. Посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося, в звязку з тим, що вони мають різні погляди на сімейне життя та обовязки, у зв`язку з чим в сімї виникали сварки, які призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми, позивачка прохала розірвати шлюб. В судове засідання позивачка не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі та про підтримання позовних вимог. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення, також в судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причину своєї неявки. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про шлюб № 135117, між сторонами було укладено шлюб 9 вересня 1997 року. Також з матеріалів справи вбачається та підтверджується свідоцтвом про зміну імені № 000668 від 13.12.2005 року, що відповідач змінив своє прізвище «Моренченко» на прізвище «Леженко». Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони на протязі тривалого часу проживають окремо і відновлювати подружні відносини не бажають, оскільки відповідач ніяким чином не відреагував на вказаний позов та не вжив заходів для збереження сім`ї, з чого слідує, що збереження сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити позивачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто «Моренченко», за її проханням. На підставі викладеного та,

Outcome: approved