Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з даним позовом про надання їй дозволу на виготовлення проїздних документів та виїзд дітей за кордон. В позовній заяві позивачка посилається на те, що перебувала з відповідачем [PERSON] в шлюбі з серпня 2000 року, який на день розгляду даного позову розірваний за рішенням суду. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] , які знаходяться на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає, ніде не працює не цікавиться вихованням дітей, зловживає спиртними напоями. Позивачка просить суд постановити рішення, яким надати дозвіл на виготовлення необхідних документів для виїзду за кордон неповнолітнім [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] разом з матір'ю без згоди та супроводу батька Представник позивача [PERSON] позов підтримала, посилаючись на те, що донька [PERSON] хворіє на псоріаз та потребує лікування в тому числі за кордоном, на теперішній час позивачка має роботу на підприємстві на кордоном, а саме в Чехії, що дає її фінансову можливість утримувати дітей оплатити їм проїзд та лікування, а також відпочинок за кордоном, але не може цього зробити, оскільки відповідач в добровільному порядку не надає належної згоди на виготовлення проїзних документів на виїзд їх неповнолітніх дітей за кордон. Для виїзду дітей за кордон їй необхідно виготовити відповідні документи. Вона зверталася до Хустського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області для оформлення та виготовлення паспорту для виїзду дітей за кордон, де їй було роз'яснено, що для виготовлення проїзного документу для виїзду дитини за кордон необхідна нотаріально засвідчена згода батька дитини на виїзд за кордон. Надати таку згоду у добровільному порядку відповідач не бажає, при цьому ставить питання про відмову від аліментів на утримання дітей в обмін на таку згоду. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] залишив вирішення вимог позову на розсуд суду. Представник Хустського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи без їх участі, вирішення позову залишає на розсуд суду. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи сторони мають спільних неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] , які знаходяться на утриманні позивача. У теперішній час позивач має фінансову можливість утримувати дітей оплатити їм проїзд та відпочинок за кордоном,а також лікування доньки [PERSON], але не може цього зробити, оскільки відповідач в добровільному порядку не надає належної згоди на виготовлення проїзних документів на виїзд їх неповнолітньої доньки за кордон, і отримати таку згоду позивач не може. Для виготовлення проїзних документів необхідна нотаріально засвідчена заява або письмова згода батька дитини на виїзд за кордон. Отримати таку згоду у добровільному порядку від відповідача неможливо, оскільки відповідач в судовому засіданні неодноразово ставив умову про відмову позивачкою від стягнення аліментів, тому позивач просила суд постановити рішення, яким надати їй дозвіл на виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон неповнолітнім дітям разом з нею, без згоди їх батька. Під час розгляду справи судом не встановлено яких-небудь обмежень для реалізації права позивача щодо виїзду її з неповнолітніх доньок на відпочинок та для лікування за кордон. Дані правовідносини регулюються Законом України «Про порядок виїзду з України, в'їзду в Україну громадян України», Цивільним кодексом України та Сімейним кодексом України. У відповідності до ч.2 ст.154 СК України: батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень. У відповідності до ч.3 ст.313 ЦК України: фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Крім цього, згідност.4 Закону України «Про порядок виїзду з України, в'їзду в Україну громадян України»: за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. З врахуванням обставин справи та встановлених доказів, а також враховуючи інтереси неповнолітніх дітей сторін, забезпечення умов її виховання, утримання та нормального розвитку в умовах сім'ї, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та доведеними, а тому даний позов слід задовольнити.

Outcome: approved