Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про визнання відповідачки такою, що втратила право користування приміщеннями в квартирі [ADDRESS]. В позові зазначила, що на підставі свідоцтва № 20929 про право власності на житло від 06.03.2007 року позивачці, [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить по 1/4 частині зазначеної квартири. Зазначене право зареєстроване товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації». Відповідачка, яка перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] і є сторонньою позивачці особою, зареєстрована на прохання власників квартири в березні 2008 року, оскільки мала намір влаштуватись на роботу в м. Запоріжжі, а реєстрації в зазначеному місті не мала. З 01 липня 2008 року фактичні шлюбні відносини між відповідачкою та [PERSON] були припинені і з цього часу вона в зазначеній квартирі не проживає, своїх речей там не має, витрат по оплаті житлово-комунальних послуг не несе. Перебування відповідачки на реєстраційному обліку в належному позивачці житлі створює перешкоди у здійсненні нею права власності, спричиняє збитки через необхідність сплати житлово-комунальних послуг виходячи із кількості зареєстрованих осіб, тому вона просить про усунення цих перешкод шляхом позбавлення відповідача права користування квартирою. Позивачка до суду не зявився, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, розгляд справи без його участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідачка, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, до суду не зявилась з невідомих причин. Заперечень проти позову не надала. За згаданих обставин зі згоди позивачки, висловленої у письмовій заяві, суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Представник управління державної міграційної служби в Запорізькій області по Шевченківському району, [PERSON], [PERSON]до суду не з'явились, надали заяви про розгляд справи з їх відсутністю, проти позову не заперечували. [PERSON] до суду не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва № 20929 про право власності на житло від 06.03.2007 року позивачці, [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить по 1/4 частині зазначеної квартири. Зазначене право зареєстроване товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації». Відповідачка, яка перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] і є сторонньою позивачці особою, зареєстрована на прохання власників квартири в березні 2008 року, оскільки мала намір влаштуватись на роботу в м. Запоріжжі, а реєстрації в зазначеному місті не мала. З 01 липня 2008 року фактичні шлюбні відносини між відповідачкою та [PERSON] були припинені і з цього часу вона в зазначеній квартирі не проживає, своїх речей там не має, витрат по оплаті житлово-комунальних послуг не несе. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а в силу ст. 383 ЦК власник жилого будинку має право використовувати помешкання, зокрема, для власного проживання, проживання інших осіб. До видів речових прав на чуже майно в силу ст. 395 ЦК України відноситься, зокрема, право користування, а в силу ст. 401 ЦК право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Згідно із ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Вирішуючи вимоги позову про позбавлення відповідачки права користування належною позивачці квартирою на користь позивачки, суд виходить з того, що існування цього права може бути зумовлене його реалізацією, тобто постійним проживанням в житлі. Між тим судом встановлено, що відповідачка впродовж семи років в квартирі не мешкає. Перебування [PERSON] на обліку в належній позивачці квартирі створює для неї перешкоди у здійсненні повною мірою права власності, яке з урахуванням встановлених обставин та наведених норм закону підлягає захисту. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підставою для знаття з реєстрації є, зокрема, остаточне рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням або про виселення. У звязку з викладеним право позивачки, як вже зазначено, підлягає захисту в обраний нею спосіб.

Outcome: approved