Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд поділити спільне з [PERSON] майно, визнавши за нею право власності на 1/2 частину жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в м. Карлівка Полтавської області по вул. Поповича, буд. 19, та на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0858 га, що належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 28.12.2009, а також визнати за [PERSON] право власності на інші 1/2 частини вказаного майна. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебувають у шлюбі з 21.05.1988, а 11.10.1988, на підставі договору купівлі-продажу [PERSON] набув право власності на будинок та господарські будівлі по вул. Поповича, 19, в м. Карлівка. Тобто будинок придбаний подружжям під час шлюбу, є їхньою спільноюсумісною власністю відповідно до ст. 60 СК України, у звязку з чим позивачка має право на 1/2 частину такого будинку. [PERSON] належить також земельна ділянка надана для обслуговування житлового будинку по вул. Поповича, 19, право на 1/2 частину якої має позивачка, виходячи з положень ст. 120 ЗК України. В судове засідання позивачка не з'явилася. Від представника позивачки [PERSON] надійшла письмова заява, в якій вона просить справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя розглядати без її участі, а також без участі позивачки, зазначає, що не заперечує проти заочного розгляду справи і підтверджує неможливість поділу спільного майна сторін в натурі. Відповідач не зявився в судове засідання і надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення, розуміє наслідки визнання позову і просить розглядати справу за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 21.05.1988 сторони зареєстрували шлюб у Климівській сільській раді, про що свідчать записи у свідоцтві про шлюб (а.с. 13). Згідно з положеннями ч. 1 ст. 60 СК України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно з розясненнями пунктів 23-24 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї. Під час шлюбу між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого остання продала, а [PERSON] купив жилий будинок площею 26,3 кв.м., розташованийпо вул. Поповича, 19, в м. Карлівка, на землі, яка закріплена за радгоспом (а.с. 6-7). На підставі рішення 46 сесії 5 скликання Карлівської міської ради, прийнятого 16.12.2009, [PERSON] надана у власність земельна ділянка по вул. Поповича, 19 в м. Карлівка - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0858 га. Державний акт на зазначену земельну ділянку видано 28.12.2009 (а.с. 15) Виходячи з положень статей 60, 61 СК України таке майно є спільним майном подружжя, оскільки набуте під час шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України - дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 70 СК - у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Врахувавши вищезазначене, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, і є передбачені Законом підстави для поділу спільного майна подружжя, а саме жилого будинку №19 по вул. Поповича в м. Карлівка та земельної ділянки, наданої для його обслуговування. Тому слід прийняти визнання позову відповідачем. Позивач просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати, що відповідає положенням ст. 88 ЦПК України. В матеріалах справи міститься квитанція про сплату позивачкою судового збору в сумі 859,19 грн., які суд стягує з відповідача у звязку із задоволенням позову у повному обсязі. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 60, 61, 69, 70 СК України,

Outcome: approved