Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований 26.11.2011 року Виконкомом Луківської сільської ради Тельманівського району Донецької області, актовий запис №7. Від шлюбу дітей не мають. Проживають окремо. Сумісне життя не склалося тому що між ними не було порозуміння в побутових питаннях, постійно виникали сварки. Вони не досягли згоди навіть в вирішенні питання про місце проживання подружжя. Переконана, що подальше сумісне проживання з відповідачем неможливо та суперечить її інтересам. Спору про поділ майна між ними не має. Просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON], судові витрати покласти на неї та відповідача в рівних частках (а.с.2). Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи; до суду від неї надійшло повідомлення про те, що прибути в судове засідання не має можливості, просила розглянути справу за її відсутності; спору про розподіл майна у них не має; дітей від шлюбу вони не мають; проживають окремо. Просила витрати покласти на відповідача та на неї в рівних частках; після розірвання шлюбу прізвище залишити [PERSON]; строк для примирення просила не надавати (а.с.9). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлений в установленому порядку про час та місце розгляду справи, до суду від нього надійшло повідомлення, про те, що прибути в судове засідання не має можливості, просив розглянути справу за його відсутності. Заперечень проти позову він не має; спір про розподіл майна відсутній; дітей від шлюбу не мають, проживають окремо (а.с.10). Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 26 листопада 2011 року Виконкомом Луківської сільської ради Тельманівського району Донецької області, актовий запис №7 (а.с.3). Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 Сімейного Кодексу України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 111 Сімейного Кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи зазначені позивачкою причини розірвання шлюбу, характер відносин сторін, наполягання позивачки на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сімї неможливо, строк для примирення не потрібний, що позивачка просить шлюб розірвати, відповідач проти позовних вимог не заперечує, суд вважає, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного, сім'я розпалася та існує формально, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню, за вимогою позивачки після розірвання шлюбу необхідно залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Тому копію рішення для виконання необхідно направити до Приморського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області. Оскільки позивач вказала, що судові витрати просить покласти на неї та відповідача в рівних частках, то відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1/2 частину понесених позивачкою судових витрат у сумі 275 грн. 60 коп.

Outcome: approved