Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , з участю третьої особи - П`ята Львівська державна нотаріальна контора про виділення часток у спільній сумісній власності земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] визнавши, що: [PERSON] належить 1/4 частина земельної ділянки; [PERSON] належить 1/4 частина земельної ділянки; [PERSON] належить 1/4 частина земельної ділянки; [PERSON] належить 1/4 частина земельної ділянки. В обґрунтування позову позивачка зазначає про те, що їй належить квартира, що за адресою [ADDRESS] знаходиться на земельній ділянці, яка згідно державного акту на право приватної власності на землю належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Брат позивачки [PERSON] помер [INFO] та [PERSON] її сестра померла [INFO] . Оскільки брат та сестра з мамою проживали разом, після їх смерті [PERSON] фактично прийняла спадщину. Після смерті матері [PERSON] , позивачка звернулась до П`ятої Львівської державної нотаріальної контори, відкрила спадкову справу та прийняла спадщину. Зазначає, що належним чином оформила право на спадкування на квартиру номер [ADDRESS] . Проте, не змогла оформити право на спадкування земельної ділянки, а саме 3/4 часток земельної ділянки по [ADDRESS] , оскільки відповідач не погоджується добровільно виділити ідеальні частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідачка надала суду відзив на позовну заяву з якому зазначає, що позовні вимоги позивачки є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивачка є спадкоємицею [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно із державним актом на право приватної власності на землю серії ЛВ №20402026 від 05.07.1999 земельна ділянка площею 0,0914 га, розташована за адресою: [ADDRESS] , передано для обслуговування житлового будинку у приватну власність [PERSON] (померла [INFO] ), [PERSON] (померла [INFO] ), [PERSON] (помер [INFO] ) та [PERSON] . А тому зазначає, що відповідно до положень частин 2, 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Для визнання осіб суб`єктами цивільного права (у даному випадку суб`єктами права власності на земельну ділянку) необхідна наявність цивільної правосуб`єктності, тобто їхньої право- та дієздатності, якої [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не мають. З огляду на викладене, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не є власниками земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , оскільки вказані особи померли, відповідно, втратили цивільну процесуальну правоздатність та дієздатність. Житловий будинок у [ADDRESS] , складається з двох відокремлених квартир: квартири [ADDRESS] , яка успадкована позивачем, та квартири [ADDRESS] , яка належить відповідачу. На підставі рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради від 06.11.1998 №593 будинок [ADDRESS] знятий з балансу Львівської міської ради. Ідеальні частки позивача та відповідача у вказаному житловому будинку не виділені, що унеможливлює на даний час вирішення питання про виділення ідеальних часток сторін у спільній земельній ділянці. При вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Крім того, відповідач зазначає, що позивач жодного разу не зверталась до неї з пропозицією поділу (виділення часток чи ін.) земельної ділянки [ADDRESS] . Ухвалою Франківського районного суду м. Львова судді Мартинишин М.О. від 06 липня 2018 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 05 березня 2019 року закрито підготовче провадження у даній цивільній справі. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, розпорядження керівника апарату Франківського районного суду м. Львова № 110/Р від 25.09.2019 року, 25.09.2019 року вказану цивільну справу передано судді Мартьяновій С.М. Відповідно до ухвали Франківського районного суду м. Львова від 10 жовтня 2019 року цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено судове засідання. Представник позивача та позивач у судове засідання не з`явилися, представник позивача подала клопотання про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити. Відповідачка та її представник у судове засідання не з`явилися, представник подала клопотання про розгляд справи у її відсутності. Просить у задоволенні позову відмовити, оскільки частки у будинку по [ADDRESS] не виділені, а відтак заявлені позивачем вимоги є передчасними, необґрунтованими та таким, що до задоволення не підлягають. Представник П`ятої Львівської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з`явився подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. У зв`язку з неявкою учасників справи в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, розгляд справи проведено судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, подані письмові пояснення, відзив на позовну заяву, а також наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено фактичні обставини справи. Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 25 грудня 2015 року, державним нотаріусом П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Зворецькою Л.П. спадкоємцем майна після смерті [PERSON] , [INFO] є її донька [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: квартири [ADDRESS] , що складається з двох житлових кімнат та кухні, житлова площа - 58,4 кв. м., загальна площа - 101,1 кв. м., площа підвалу 37, 5 кв.м./а.с.9/ Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 50888234 від 25 грудня 2015 року квартира, що за адресою [ADDRESS] , на праві приватної власності належить [PERSON] /а.с. 10/ Згідно зі свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , виданого 27 лютого 2008 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, [PERSON] помер [INFO] , про що в Книзі реєстрації актів про смерть 27 лютого 2008 року зроблено відповідний актовий запис № 1509./а.с. 13/ Відповідно до свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданого 03 жовтня 2011 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, [PERSON] померла [INFO] , про що в Книзі реєстрації актів про смерть 03 жовтня 2011 року зроблено відповідний актовий запис № 4898./а.с. 14/ Згідно з витягу з свідоцтва про смерть від 09 лютого 2015 року [PERSON] , [INFO] померла [INFO] ./ а.с.15/ Відповідно до свідоцтва Серія [NUMBER] від 27 вересня 2010 року про право власності на квартиру, виданого Відділом приватизації житла Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] /а.с. 42/ Відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майн, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 132562092 від 30 липня 2018 року квартири, що за адресою [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] /а.с. 45-46/ Згідно з інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майн, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 132565494 від 30 липня 2018 року квартири, що за адресою [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] /а.с. 47/ Згідно з ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4. ст.120 Земельного Кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. За змістом ч.1 ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку. Відповідно до ч.4 ст.89 Земельного Кодексу України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю Серія номер ЛВ № 20402026, виданого Департаментом землеустрою та планування забудови міста Львівської міської ради, видано [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про право власності на земельну ділянку площею 0.0914 га., що за адресою [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку. /а.с. 8/ З наведених вище положень вбачається, що у разі набуття права власності на житловий будинок (частку будинку) кількома особами, право власності на земельну ділянку, яка відведена для його обслуговування визначається пропорційно до часток осіб у праві власності на цей будинок. Отже, чинне земельне та цивільне законодавство закріплює принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди. Аналогічна позиція закріплена у постанові ВСУ у справі 6-2225 цс16, зокрема, ст.120 ЗК України закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Крім цього, згідно із вказаною правовою позицією Верховного Суду України, при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Як вбачається з п. 21 Постанови Пленуму Верховного С від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Отже, зазначені вище норми Земельного та Цивільного кодексів України, а також судова практика Верховного Суду дають підстави стверджувати, що право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду № 653/1760/1603 від 03.11.2020, № 489/2029/17 від 16.09.2020, № 619/2275/17 від 04.09.2020, № 633/76/16-ц від 26.08.2020. Таким чином, провести виділення частки земельної ділянки із спільної сумісної власності можливо лише у випадку, коли відповідна частка будинку, який розташований на такій земельній ділянці і який разом з земельною ділянкою становить цілісний об`єкт нерухомості, є виділена, а розміри часток співвласників у праві спільної сумісної власності, які бажають виділення - попередньо визначені, оскільки розмір земельної ділянки яка підлягає виділенню пропорційно залежить від розміру частки в будинку, яка належить таким співвласникам і в результаті такого виділення відповідно до ст.364 ЦК України право співвласника (співвласників) у праві спільної власності припиняється як по відношенню до будинку, так і по відношенню до земельної ділянки. Поряд з цим, суд враховує, що згідно із державним актом на право приватної власності на землю серії ЛВ №20402026 від 05.07.1999 земельна ділянка площею 0,0914 га, розташована за адресою: [ADDRESS] була надана для обслуговування житлового будинку, натомість матеріали цивільної справи не містять доказів проведення поділу будинку [ADDRESS] . Не містять таких доказів і інвентаризаційна справа на домоволодіння (квартал 61), розташоване за вказаною адресою. Відтак судом встановлено, що частки квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] не визначенні, а тому суд позбавлений можливості визначити частки земельної площею 0.0914 га., що за адресою [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку. За наведених обставин суд доходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Судові витрати, понесені позивачем, залишити за позивачем.

Outcome: dismissed