Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, вимоги якої підтримала у судовому засіданні та обґрунтовує тим, що починаючи з 2002 р. й по 2013 р. проживала разом з [PERSON], вели спільне господарство та фактично проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. 22.01.2005р. народилась донька, [PERSON], відповідач записаний батьком у свідоцтві про народження дитини. 16.01.2014р. рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми по справі №592/13055/13-ц стягнуто з [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частина від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно на утримання доньки - [PERSON] [INFO], до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 04.12.2013р. на користь позивачки. Також зазначеним рішенням стягнуто з відповідача додаткові витрати в розмірі 200 грн. щомісячно на утримання дитини - [PERSON] на користь позивачки. 01.10.2014 р. рішенням Ковпаківського райононного суду м. Суми по справі №592/9096/14-ц було зменшено розмір аліментів, що стягується з відповідача та стягнуто з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно на утримання доньки - [PERSON] 22.01.2005р.н., до досягнення дитиною повноліття. Причиною зменшення розміру аліментів, що стягуються на користь позивачки, на утримання малолітньої дитини [PERSON] стало те, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.07.2014р. по справі №592/5602/14-ц було стягнуто з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання доньки - [PERSON] [INFO], до досягнення дитиною повноліття, аліменти сплачувати матері [PERSON]. Також стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дочкою [PERSON] трирічного віку. Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, після того, як відповідач перестав проживати з позивачкою, він одружився на [PERSON] та від шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO]. Відповідач на сьогодення продовжує постійно проживати за адресою своєї дружини [PERSON] (м. Суми, пр. Курський, 6.23), шлюб вони не розірвали, ведуть спільне господарство та спільно харчуються. Не зважаючи на те, що відповідач має двох дітей, він вирішив вдатися до хитрощів та скористався можливістю стягнення аліментів на другу доньку та аліментів на утримання своєї дружини, задля того, щоб зменшити розмір сплати аліментів на першу дитину [PERSON], яка має вади зору та постійно потребує піклування та лікування, на що необхідно витрачати значні матеріальні кошти. Аліменти, які були зменшені за ініціативою відповідача, та які він сплачує на сьогодення, катастрофічно не вистачає на спільну дитину. У відповідності до довідки ВДВС Сумського МУЮ, відповідач має на сьогодення заборгованість зі сплати додаткових витрат на дитину у розмірі 974,19 грн., в тому числі заборгованість за грудень 2013р. - 174,19 грн.; січень 2014р. - 200,00 грн.; лютий 2014р. - 200,00 грн.; березень 2014р. - 200,00 грн.; квітень 2014р. - 200,00 грн. Таким чином, стягнуті судом додаткові витрати на дитину є аліментами, та за прострочення відповідача зі сплати аліментів, слід до нього застосувати санкції, передбачені чинним законодавством. Враховуючи викладене, позивачка просить суд стягнути з [PERSON] пеню в розмірі 4017 грн. 66 коп. за прострочення сплати аліментів, що сплачуються на утримання доньки [PERSON], [INFO]. Представник відповідача надав суду заперечення по справі, обґрунтовуючи тим, що державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції відкрито виконавчі провадження по виконавчим листами № 592/13055/13-ц, 592/9096/14-ц виданих 28.01.2014 р. та 14.10.2014 р. відповідно. З часу звернення до виконання виконавчих листів, [PERSON] щомісячно сплачував аліменти. Надані довідки з місця роботи відповідача підтверджують виконання вищевказаних рішень суду. Отже позовні вимоги є безпідставними. Відповідно представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що підлягають відмові. Згідно свідоцтва про народження серії І-БП № 000717 від 08.02.2005 р., [PERSON] та [PERSON] мають спільну доньку, [PERSON], [INFO] /а.с.6/. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.01.2014 р., стягнуто з [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно на утримання доньки [PERSON], [INFO], до досягнення дитини повноліття, починаючи стягування 04.12.2013 р. та аліменти сплачувати матері, [PERSON] Також стягнуто з [PERSON] додаткові витрати в розмірі 200 грн. щомісячно на утримання доньки, на користь матері [PERSON] /а.с.13/. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.07.2014 р. стягнуто з [PERSON] аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки, [PERSON], [INFO] до досягнення нею повноліття та аліменти сплачувати матері [PERSON], [INFO], починаючи стягнення з 30.05.2014 р. Стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дочкою [PERSON], [INFO] трирічного віку, починаючи з 30.05.2014 р. /а.с.15/. 01 жовтня 2014 р. Ковпаківським районним судом м. Суми ухвалено рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, та стягнуто з [PERSON] аліменти в розмірі ? частини від всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно на утримання доньки [PERSON], [INFO], до досягнення дитини повноліття, починаючи стягування з дня набрання чинності рішенням суду та аліменти сплачувати матері [PERSON] /а.с.16/. Відповідно до ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Відповідно наданої довідки Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, у виконавчому провадженні № 41824309 від 12.05.2014 р. про стягнення на додаткових витрат в розмірі 200 грн. щомісячно на утримання доньки, [PERSON] [INFO], борг станом на 01.05.2014 р. в сумі 974 грн. 19 коп. сплачений в повному обсязі. Із заробітної плати [PERSON] в червні 2014 р. в сумі 523 грн. 71 коп., в липні 2014 р. в сумі 450 грн. 48 коп. Також у виконавчому провадженні № 45212254 від 22.10.2014 р. про стягнення аліментів у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, відсутня заборгованість. Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав стягувати з відповідача пеню по виплаті аліментів, оскільки позивачем всупереч вимогам ч. 1 ст. 60 ЦПК України, згідно якої кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, не надала підтверджень існування заборгованості по сплаті аліментів та підстави стягнення пені.

Outcome: dismissed