Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] .. На даний час сторони проживають разом за однією адресою, однак відповідач фінансово не допомагає, дитина перебуває на утриманні позивачки. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини - [PERSON] , в розмірі в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до повноліття дитини. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. При цьому пояснила, що хоча вони з відповідачем і розлучені, проте вони проживають разом. Вона не працює. Працює тільки відповідач та повністю забезпечує їх сім`ю. І вона, і їх малолітня дитина повністю знаходяться на утриманні відповідача. Влітку вона бажає проживати окремо, а тому просить стягнути аліменти на утримання дитини. . Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив суду, що він працює та повністю забезпечує родину, позивачка не працює. І позивачка, і їх спільна дитина повністю знаходяться на його утриманні. Суд, вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 17.07.2019 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 10). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Відповідно до довідки про склад сім`ї, виданої Білокуракинською селищною радою Луганської області 10.06.2020 року, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та має наступний склад сім`ї: колишній чоловік - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , донька - [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування, а отже, і рішення суду, не може ґрунтуватися на припущеннях. Доводи позивачки були спростовані в судовому засіданні як показами відповідача, так і показами самої позивачки. В судовому засіданні встановлено, що зобов`язання утримувати дитину відповідно до ст. 180 виконує саме відповідач, позивачка не працює, ніякого доходу не має, дитину утримує саме відповідач, а тому вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини є необґрунтованими, у зв`язку з чим суд вважає необхідним відмовити у їх задоволенні. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивачку звільнено від сплати судового збору, у задоволенні позовних вимог відмовлено, судовий збір у розмірі 840,80 грн компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed