overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що [INFO] року у неї з відповідачем народився син - [PERSON]. Спільне життя у них не склалося і відповідач на даний час фактично одружився та має іншу сім»ю. Вказувала,що маючи постійний та стабільний заробіток не приймає участі в утриманні дитини. Відповідач відмовляється виконувати свої обов»язки по утриманню малолітньої дитини у добровільному порядку не забезпечує дитину матеріально, що і спонукало її до звернення до суду з даним позовом. Просила стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 30% від заробітку до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві, змінивши розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача не по 30% заробітку як вказано в заяві, а ? частину усіх видів його заробітку. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що його середньомісячний заробіток складає 2 800 грн. і він згоден сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі по 400 грн. щомісячно. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а згідно із ст. 182 ч.1 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення в частині підтриманій позивачкою. При цьому враховується матеріальний стан сторін (2 000 грн. середньомісячний заробіток позивачки та 2 800 грн. - відповідача), позиція з приводу позовних вимог з боку відповідача, та обставини і відносини, які склалися між сторонами стосовно утримання та виховання неповнолітньої дитини. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини, на утримання якої позивачка бажає отримувати аліменти, є працездатним, не відмовляється від сплати аліментів за рішенням суду, але бажає сплачувати їх у твердій грошовій сумі по 400 грн. на місяць, що є недопустимим, оскільки у боржника є постійне місце роботи, постійний та сталий середньомісячний заробіток. Дитина проживає разом з позивачкою. Вказані обставини стверджені копіями паспортів сторін, свідоцтва про народження дитини, довідки АДБ у відношенні відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що відповідачка зареєстрована в кв.№2, буд.№5, що по вул..Балашівській, в м.Чернівці, яка на підставі усної домовленості з попереднім власником [PERSON] була зареєстрована у цьому житловому приміщенні, з метою отримати роботи в м.Чернівці. З»являлася до цієї квартири з моменту реєстрації і до жовтня 2010 року всього декілька разів, а з жовтня 2010 року не з»являлася, не користувалася ним взагалі жодного разу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На даний час житлове приміщення належить їй (позивачці) на праві власності. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Також вказувала, що відповідачка не є членом сім»ї ані попереднього власника, ані її, а будь-яким чином з»ясувати реальне місце проживання відповідачки не можливо. [PERSON] не користується житловим приміщенням без важних причин, а залишається зареєстрованою в ньому, що порушує її (позивачки) право на користування своєю власністю. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Просила винести рішення, яким усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме кв.№2 в буд.№5 по вул.Балашівській в м.Чернівці. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав повністю, пославшись на обставини, вказані в позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не з»явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, що стверджено оголошенням в газеті «Свобода Слова», а тому суд вважає за можливе розглянути справу без її участі відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. На підставі ст.ст..319, 391 ЦК України власник майна володіє, користується, розпоряджається своїм майном на свій розсуд і має право вимагати усуненя перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання соїм майном. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка дійсно зареєстрована [INFO], але там не проживає з жовтня 2010 року, а квартира належить позивачці на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Вказані обставини стверджені копіями договору купівлі-продажу, витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, акту №131 від 30 вересня 2014 року, який підписаний сусідами та засвідчений начальником КЖЕРПу №5, довідки КЖРЕПу №5. За наявності вказаних обставин суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог позивачки, оскільки бездіяльністю відповідачки порушуються її права як власника квартири і вона вправі вимагати усунення перешкод в користуванні своєю власністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що в них з відповідачем є спільна донька [PERSON], [INFO]. Вказувала, що з відповідачем знаходилася у фактичних шлюбних стосунках, вони разом проживали в її батьків в с.Комарівці Сторожинецького району Чернівецької області, однак навесні 2009 року відповідач покинув сім»ю, а вона разом з дитиною переїхала проживати в м. Чернівці. З того часу неповнолітня донька проживає з нею і знаходиться на її утриманні, а відповідач не надає матеріальної допомоги, ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків. Посилаючись на вимоги ст..ст. 189 ч.1, 180, 181 ч.3, 184 СК України, вказувала, що у відповідача немає постійного заробітку, бо він не працює, просила стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини по 1000 грн. щомісячно. В судове засідання позивачка не з»явилася, надавши суду заяву з кї вбачається, що вона позов підтримує, просить справу слухати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що стверджено опублікованим оголошенням про його виклик до суду в газеті «Буковина», а тому суд вважає за можливе розглянути справ у його відсутності, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а згідно із ст. 182 ч.1 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення. Суд, дослідивши заяву позивачки, письмові докази, вважає, що позов обгрунтований і підлягає до часткового задоволення. При цьому враховується матеріальний стан позивачки, відповідача, який не має постійного заробітку та обставини і відносини, які склалися між сторонами стосовно утримання та виховання неповнолітньої доньки. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини, на утримання якої позивачка бажає отримувати аліменти, ухиляється від обов»язку матеріально утримувати доньку, дитина проживає разом з позивачкою. Вказані обставини стверджені копіями свідоцтва про народження дитини, довідки про заробіток позивачки, довідки з місця проживання та місця роботи позивачки, довідки директора Чернівецької ЗОСШ І-ІІ ступенів №12, про те, що [PERSON] навчається в 4 класі даної школи. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення і з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі, а саме по 1000 грн. щомісяця. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що вона є власницею [ADDRESS]. Вказувала, що в вересні 2014 року її племінник [PERSON] попросив зареєструвати його тимчасово в її квартирі, обіцяв що буде сплачувати комунальні послуги, а через рік випишеться з квартири і вона дала на це згоду, 19 вересня 2014 року відповідач був зареєстрований. Вказувала, що в спірній квартирі відповідач ніколи не проживав, особистих речей не залишав, комунальні послуги не сплачував. Вказана квартира ніколи не була житлом відповідача. Вона просила добровільно знятися з реєстрації, однак відповідач відмовився. На даний час їй приходиться нести додаткові витрати на утримання житла, оскільки розрахунок вартості комунальних послуг ведеться від числа зареєстрованих осіб. Посилаючись а вимоги ст..ст.316-319 ЦК України, 71,72, 50 ЖК України, просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пославшись на обставини вказані в позовній заяві, пояснивши при цьому, що відповідач ніколи не проживав в даній квартирі, в ній немає жодних його речей, їй невідомо де він на даний час знаходиться. Відповідач в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст 224 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не»явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, заслухавши пояснення позивачки, покази свідка [PERSON] та дослідивши письмові докази по справі вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач дійсно зареєстрований в квартирі позивачки, але там не проживає з часу реєстрації, не несе витрат по утриманню даного житла, не потребує його для власного проживання, про що свідчить та обставина, що у цій квартирі він не проживає і не виявляв бажання повернутися до цієї квартири саме для проживання. Вказані обставини стверджені копіями довідки КЖРЕП-14 від 27 квітня 2015 року, акту КЖРЕП-14 від 23 квітня 2015 року, свідоцтва про право на спадщину за законом серії АВА №623160, свідоцтва про одруження. Відповідно до вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, а відповідно до вимог ст.ст.71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності понад встановлені строки провадиться в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-03 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що вона є власницею [ADDRESS], в якій зареєстрована вона, та відповідач, який раніше проживав з нею. Вказувала, що з 2005 року відповідач виїхав до Іспанії та до цього часу не проживає за місцем реєстрації. Зазначала, що реєстрація відповідача в квартирі позбавляє її можливості скористатися правом на отримання субсидії на сплату комунальних послуг. Просила визнати відповідача таким, що втратив право користування [ADDRESS] В судове засідання представник позивачки надала заяву з якої вбачається, що вона позов підтримує, просить справу слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з»явився, від нього надійшла заява з якої вбачається, що він позов визнає, просить сппрваву слухати в його відсутності, при цьому вказував, що він дійсно не проживає за місцем реєстрації з 2005 року. Суд, дослідивши заяви сторін та письмові докази по справі вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач дійсно зареєстрований в квартирі позивачки, але там не проживає з 2005 року, не несе витрат по утриманню даного житла, не потребує його для власного проживання, про що свідчить та обставина, що у цій квартирі він не проживає і не виявляє бажання повернутися до цієї квартири саме для проживання. Вказані обставини стверджені копіями довідки ПП «Регіон-Центр» №1154 від 20 квітня 2015 року, акту ПП «Регіон-Центр» №48 від 15 квітня 2015 року, паспорту позивачки. Відповідно до вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, а відповідно до вимог ст.ст.71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. За вказаних обставин, суд вважає, що заява позивачки підлягає до безумовного задоволення, оскільки реєстрація відповідача, в квартирі в якій він не проживає протягом тривалого часу, порушує її майнові права.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що вона є власницею [ADDRESS], в якій зареєстрована вона, та її син - відповідач по справі, який раніше проживав з нею. Вказувала, що син не проживає в квартирі більше 14-ти років. Зазначала, що реєстрація відповідача в квартирі позбавляє її можливості скористатися правом на отримання субсидії на сплату комунальних послуг. Просила визнати відповідача таким, що втратив право користування [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, при цьому пояснила, що син не проживає з нею біля 15-ти років, він виїхав в США, там живе деколи їй телефонує. Відповідач в судове засідання не з»явився, судом були прийняті всі міри по належному його повідомленню. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши заяви сторін та письмові докази по справі вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач дійсно зареєстрований в квартирі позивачки, але там не проживає з 2000 року, не несе витрат по утриманню даного житла, не потребує його для власного проживання, про що свідчить та обставина, що у цій квартирі він не проживає і не виявляє бажання повернутися до цієї квартири саме для проживання. Вказані обставини стверджені копіями довідки ЖБК-28 №356 від 16 червня 2015 року, акту ЖБК-28 від 16 червня 2015 року, паспорту позивачки. Відповідно до вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, а відповідно до вимог ст.ст.71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. За вказаних обставин, суд вважає, що заява позивачки підлягає до безумовного задоволення, оскільки реєстрація відповідача, в квартирі в якій він не проживає протягом тривалого часу, порушує її майнові права.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що вона є власницею [ADDRESS] для покращення умов проживання своєї сім»ї вона у 1998 році провела перепланування своєї квартири та збільшила приміщення шляхом демонтажу кладової та добудувала до квартири веранду з підвалом, і тепер загальна площа квартири складає 101,60/98,10 кв.м., а житлова площа складає 43,70 кв.м. Вказувала, що згідно технічного висновку обстеження основних будівельних конструкцій та інженерних мереж її квартири, зроблене нею самочинне перепланування відповідає містобудівельним вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, а згідно висновку Чернівецького міськСЕС встановлено, що порушень санітарного законодавства не виявлено, і погоджено технічний висновок. Крім того вказувала, що згідно з експертним висновком Чернівецького міського управління з питань наглядово-профілактичної діяльності ГЕУ МНСУ в Чернівецькій області встановлено, що порушень вимог пожежної безпеки у проектно-кошторисній документації на її квартиру не виявлено. ЖБК №38 та її сусіди не заперечують проти такого перепланування та добудови до її квартири. Посилаючись на вимог ст..ст.376, 383, 384 ЦК України просила визнати за нею право власності на 3-хкімнатну квартиру в [ADDRESS], загальною площею 101,60/98,10 кв.м., житловою площею - 43,70 кв.м. В судове засідання сторони не з»явилися. Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, оскільки вона знаходиться за межами області. Представник відповідача у судове засідання не з»явився, подавши заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Представник третьої особи подав клопотання про розгляд справи у його відсутності та про обґрунтованість позовних вимог. Дослідивши заяви сторін, третьої особи, письмові докази по справі, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що дійсно мали та мають місце обставини, вказані позивачкою в позовній заяві, що стверджено копіями технічного паспорту на [ADDRESS], технічного висновку у відповідності виконаної прибудови та внутрішнього перепланування квартири [ADDRESS] вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, міцності, стійкості, необхідної довговічності. Таким чином, безумовно встановленим є те, що основні будівельні конструкції знаходяться у задовільному стані та придатні для експлуатації. Стаття 331 ЦК України передбачає винекнення права власності на новостворене нерухоме майно з моменту завершення будівництва, а відповідно до вимог ст. 376 ЦК України право власності на самовільно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самовільне будівництво на земельній ділянці, що не була їй виділена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під вжезбудоване нерухоме майно. Суд вважає, що самовільно зведена добудова відповідає архітектурно-будівельним, санітарним та пожежним нормам і не порушує законних прав та інтересів інших осіб, а тому ці дії позивачки є правомірними, а її звернення до суду з даним позовом є обґрунтованим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що вона є власницею кв.№65 в буд.№172, по вул.Героїв Майдану, в м.Чернівці, в якій зареєстрована вона, троє дітей та відповідач, який у цій квартирі ніколи не проживав і де він проживає зараз їй не відомо. Просила визнати відповідача таким, що втратив право на користування кВ.№65 в буд.№172, по вул.Героїв Майдану, в м.Чернівці. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пославшись на обставини вказані в позовній заяві, пояснивши при цьому, що відповідач деколи приходить до дітей, спілкується з ними. У нього є ключ від квартири і він має можливість проживати в квартирі, але жодного разу він не приходив саме для проживання у ній, а тільки для спілкування з дітьми. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча судом були прийняті міри для належного повідомлення його про час та місце розгляду справи, що стверджено довідкою АДБ, рекомендованим повідомленням про вручення пошитого відправлення. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивачки та дослідивши письмові докази по справі вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач дійсно зареєстрований в квартирі позивачки, але там не проживає з часу реєстрації, не несе витрат по утриманню даного житла, не потребує його для власного проживання, про що свідчить та обставина, що у цій квартирі він не проживає і не виявляв бажання повернутися до цієї квартири саме для проживання. Вказані обставини стверджені копіями акту КЖРЕПу №5 від 6 грудня 2014 року, довідки цього ж КЖРЕПу № 4456 від 4 грудня 2014 року, паспорту позивачки. Відповідно до вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, а відповідно до вимог ст.ст.71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності понад встановлені строки провадиться в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що вона є донькою [PERSON], а відповідачі по справі є її рідною сестрою та рідним братом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вказувала, що 19 вересня 1994 року помер її батько, а мати померла 18 липня 1968 року. Після смерті батька відкрилася спадщина на житловий будинок №12 з надвірними спорудами та земельною ділянкою по вул.Вашківській, 12 в м.Чернівці, яку 22 серпня 1989 року батько заповів їй, однак вона до нотконтори для отримання свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом не зверталася, тому що проживала і користувалася вказаним будинком. Також вказувала, що вона фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, тобто своєчасно прийняла спадщину. Посилаючись на вимоги ст.ст. 1217, 1268, 1270 ЦК України просила визнати, що вона своєчасно прийняла спадщину, що відкрилася після смерті батька [PERSON], який помер 19 вересня 1994 року, та визнати за нею право власності на спадкове майно її батька [PERSON], який помер 19 вересня 1994 року, яка складається з житлового будинку №12, загальною площею 83, 20 кв.м., в тому числі житловою площею 37,10 кв.м., з надвірними спорудами та земельною ділянкою, що знаходиться по вул.Вашківській, в м.Чернівці. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав повністю, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві, пояснивши при цьому, що рішення суду по цій справі їй потрібне для оформлення права власності на спадкове майно. Відповідачі в судові засідання не з»явилися, подавши до суд заяви про розгляд справи без їх участі та про визнання позову. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши заяви відповідачів, письмові докази по справі, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що дійсно мали і мають місце обставини, вказані позивачкою у позовній заяві, які стверджені копіями паспорту позивачки, витягу з рішення Чернівецької міської ради народних депутатів 18 грудня 1990 року №473/23, типового договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності, свідоцтва про народження позивачки, свідоцтв про смерть батьків та заповіту, виданого [PERSON] позивачці, технічного висновку на відповідність збудованого житлового будинку літ «А» по вул.Вашківській, 12 в м.Чернівці, вимогам архітектурно-будівельних, санітарно-технічних та протипожежних норм та можливості подальшої експлуатації. Проаналізувавши вищевказані докази, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог позивачки. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved