Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

Позивачка звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, в якій указала на те, що з відповідачем по справі вона в період з 09.08.2003 року по 30.04.2020 року перебувала у зареєстрованому шлюбу, в якому у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано. Син проживає з нею та знаходиться на її утриманні. За усною домовленістю між сторонами була погоджена грошова сума на утримання дитини у розмірі 3500 грн., однак із жовтня 2019 року відповідач надавав кошти готівкою у сумі 2000 грн., а з початку 2020 року вищевказану суму перераховує на картковий рахунок, відкритий на дитину. Спільна дитина має статус інваліда та потребує періодичних обстежень, лікування та реабілітації. Відповідач по справі не несе інших витрат на лікування, оздоровлення та розвиток здібностей дитини, окрім погодженої суми. Так як відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги в повному обсязі на утримання неповнолітньої дитини, тому вона просить в судовому порядку стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, починаючи з 01.10.2020 року і до повноліття дитини. Ухвалою судді від 22.10.2020 відкрито провадження по справі та призначено справу в порядку строщеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, та просила зменшити розмір заявлених позовних вимог з 1/3 частки до ј частки з усіх видів заробітку. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позов, заяв та клопотань до суду не направив. Суд, відповідно до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутність відповідача, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття, а відповідно до п.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено в судовому засіданні у сторін від сумісного проживання [INFO] народився син [PERSON] , який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та довідкою № 754 від 08.08.2020 року. Так як батько дитини, відповідач по даній справі, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги в повному обсязі на утримання неповнолітньої дитини, а вона цього потребує, тому суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved