Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до КП «Готово», яким просила стягнути з відповідача невиплачені кошти за додаткову відпустку, як особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеній до 1 категорії за період з 20.06.2017 року по 05.07.2017 року в розмірі 11 762,24 грн., стягнути з відповідача недоплачену грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку у розмірі 2885,08 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 43563,83 грн. та моральну шкоду в розмірі 20000 грн. В судовому засіданні позовні вимоги уточнила в сторону збільшення та просила стягнути з відповідача невиплачені кошти за додаткову відпуску, як особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеній до 1 категорії за період 20.06.2017 по 05.07.2017 в розмірі 11 762 грн. 24 коп., недоплачену грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку у розмірі 2 974 грн. 84 коп., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 102 884 грн.79 коп. та моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. 00 коп. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що з 15.10.2015 р. по 06.07.2017 р. вона працювала головним юрисконсультом Комунального підприємства Київської обласної ради «Готово». Позивачка є постраждалою від Чорнобильської катастрофи 1 категорії та інвалід II групи. В своєму позові посилається на те, що саме із-за того, що вона є інвалідом генеральний директор підприємства [PERSON] ставився до неї зневажливо, привселюдно висловлював думку, що вона не може обіймати таку посаду та взагалі- працювати в КП КОР «Готово», хоча ніяких нарікань на її роботу не було З 14 квітня 2017 року позивачка перебувала на лікарняному до 16 червня 2017 року. Після виходу з лікарняного вирішила, що буде звільнятись, а до того вирішила скористатись своїм правом на відпустку, як особа, що постраждала від наслідків Чорнобильської катастрофи. 19.06.2017 року позивачка написала заяву на додаткову відпуску за 2017 рік, як особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеній до 1 категорії терміном 16 календарних днів з 20.06.2017 по 05.07.2017 і на звільнення останнім днем відпустки. Заступник генерального директора [PERSON]. пропросив переписати заяву про звільнення наступним днем після закінчення відпустки і вона переписала заяву на звільнення 06.07.2017. Заяву на додаткову відпустку в.о. генерального директора [PERSON] підписав 19.06.2017. Того ж дня позивачка була ознайомлена з наказом №60-В від 19.06.2017 про надання відпустки. Як говорить позивачка, ніхто не повідомив її, що відпускні їй не планують виплачувати чи, що з цим можуть бути якісь проблеми. У останній день відпустки 05.07.2017 їй на карту були перераховані кошти у сумі 16531,75 грн. вона подумала, що це відпускні та частина лікарняних. 06.07.2017 року в рахунок розрахунку позивачці перерахували ще 23940,00 грн. Сума була суттєво меншою ніж вона розраховувала. В розрахунковому листку вона не знайшла рядка з сумою відпускних, гроші які зайшли на день раніше - лікарняні. Вона звернулася з цим питанням до в.о. головного бухгалтера [PERSON], на що остання їй пояснила, що ніхто не збирається їй виплачувати ніякі відпускні, а все інше заплатили. В подальшому позивачка почала перевіряти всі суми нараховані їй при звільненні та виявила, що їй неправильно нарахована компенсація за невикористану відпустку. Сума нарахована та виплачена менша на 2885,08 грн ніж повинна була б бути, якщо б розрахунок провели правильно. Щоб впевнитися в своєму розрахунку вона звернулась до КП КОР «Готово» з заявою надати довідку про її доходи за 2016 рік. Крім того позивачка написала лист в якому просила провести правильний розрахунок, виплатити відпускні та надати пояснення яким чином нараховували компенсацію за невикористану відпустку. 03.08.2017 позивачка отримала відповідь вих. №808/17 від 01.08.2017 яка не містила ніякої конкретної інформації, відповідей на питання чи пояснення розрахунків, наводився порядок звернення до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а також інформація про, те яким чином підприємство повинно подавати відомості про підприємство та працюючих осіб які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до органів соціального захисту населення. Наголошувалося на тому, що керівником КП КОР «Готово», який обіймав посаду у 2016 році вказаних дій не було здійснено. 08 серпня 2017 вона повторно звернулася до КП КОР «Готово» та просила виплатити недоплачені кошти, на яку 28.08.2017 року отримала відповідь від КП КОР «Готово» вих. №824/17 від 18.08.2017, яка повідомляла, що так як КП КОР «Готово» не подало відповідні документи до Управління соціального захисту населення для виплати відпустки за рахунок бюджету, тому у них немає підстав проводити таку оплату. Стосовно питання про розрахунок компенсації за невикористану відпустку взагалі ніякої відповіді не отримала. Такі дії, щодо не нарахування їй компенсації за невикористану відпустку, додаткову відпустку як особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, позивачка вважає неправомірними, тому звернулась з вказаним позовом до суду, та в судовому засіданні з урахуванням уточнень просила його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував в повному обсязі, надав до суду письмові заперечення, в яких обґрунтував підставу для відмови в позові. Зокрема посилався на те, що згідно Розрахунку компенсації за невикористану відпустку на день звільнення позивачці була нарахована відповідно до чинного законодавства компенсація за невикористану відпустку в розмірі 28905,80 грн. Разом із заробітною платою за один робочий день за вирахуванням податку на доходи фізичних осіб та військового збору було здійснено перерахування в розмірі 23940 грн. Щодо відпустки, як особі, яка постраждала внаслідок чорнобильської катастрофи, посилався на те, що згідно пункту 6 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 20 вересня 2005 року №936, підприємства реєструються уповноваженим органом, для чого подають до органів соціального захисту населення не пізніше ніж за два місяці до початку кожного бюджетного року відомості про підприємство з визначенням кількості працюючих осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, за категоріями отримувачів компенсацій та допомоги певних видів за встановленою формою і списки громадян із зазначенням прізвища, імені та по батькові, категорії, серії та номера посвідчення, місця реєстрації, ідентифікаційного номера. Керівником Відповідача, який обіймав посаду в 2016 році та ніс персональну відповідальність за своєчасність подання розрахункових документів до уповноваженого органу, вказаних дій не було здійснено. Отже, вони не могли виплатити позивачці кошти за відпустку як особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської аварії, оскіль ця доплата є соціальною гарантією, виплата якої компенсцється підприємствам установам організаціям управліннями праці та соціального захисту населення та не входить до структури заробітної плати. Крім того, представник відповідача посилався на те, що вказаний позов не може розглядатись в порядку цивільного судочинства, оскільки оплата додаткової відпустки є соціальною виплатою, а питання щодо стягнення соціальних виплат вирішується в порядку КАС України. Не підлягають на думку представника відповідача також і стягнення за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди, так як вини відповідача у недоплаті додаткової відпустки не було та не має порушення відповідача у сфері трудових відносин. Просив в позві відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.15 ЦАК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Оскільки позивачка звернулась до суду за захистом свої порушених трудових прав, а саме стягненням компенсації за невиплачену відпустку, за час затримки розрахунку при звільненні, дана справа має бути розглянута, як трудовий спір, в порядку цивільного судочинства. Судом встановлено, що з 15.10.2015 р. по 06.07.2017 р. позивачка працювала головним юрисконсультом Комунального підприємства Київської обласної ради «Готово», що підтверджується поясненнями сторін. Позивачка є постраждалою від Чорнобильської катастрофи 1 категорії та інвалід II групи, що підтверджується наданим позивачкою посвідченням. З 14 квітня 2017 року до 16 червня 2017 року позивачка перебувала на лікарняному, що підтверджується відповідними копіями лікарняних листків. 19.06.2017 року позивачка написала заяву на додаткову відпуску за 2017 рік, як особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеній до 1 категорії терміном 16 календарних днів з 20.06.2017 по 05.07.2017 06.07.2017 року позивачка написала заяву про звільнення з займаної посади, що підтверджується та не заперечується поясненнями сторін. Відповідно до наказу №60-В від 19.06.2017 позивачці була надана відпустка , як особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеній до 1 категорії. З пояснень позивачки встановлено, що на день звільнення їй були нараховані кошти у сумі 16531,75 грн. та 23940,00 грн. Сума була суттєво меншою ніж вона розраховувала. В розрахунковому листку вона не знайшла рядка з сумою відпускних, гроші які зайшли на день раніше - лікарняні. Позивачка неодноразово зверталась з листами з приводу роз'яснення , чому їй не були нараховані кошти за додаткову відпустку та 03.08.2017 отримала відповідь вих. №808/17 від 01.08.2017 яка не містила ніякої конкретної інформації, відповідей на питання чи пояснення розрахунків, наводився порядок звернення до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а також інформація про, те яким чином підприємство повинно подавати відомості про підприємство та працюючих осіб які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до органів соціального захисту населення. Наголошувалося на тому, що керівником КП КОР «Готово», який обіймав посаду у 2016 році вказаних дій не було здійснено. 08 серпня 2017 позивачка повторно звернулася до КП КОР «Готово» та просила виплатити недоплачені кошти, на яку 28.08.2017 року отримала відповідь від КП КОР «Готово» вих. №824/17 від 18.08.2017, яка повідомляла, що так як КП КОР «Готово» не подало відповідні документи до Управління соціального захисту населення для виплати відпустки за рахунок бюджету, тому у них немає підстав проводити таку оплату. Стосовно питання про розрахунок компенсації за невикористану відпустку взагалі ніякої відповіді не отримала. Відповідно до ч. 22 ст.20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1 надаються гарантоване державою право на отримання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 робочих днів на рік. Згідно п.6 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №936 від 20.09.2005 Підприємства реєструються уповноваженим органом, для чого подають не пізніше ніж за два місяці до початку кожного бюджетного року відомості про підприємство з визначенням кількості постраждалих осіб за категоріями отримувачів компенсацій та допомоги певних видів та кількості громадян, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, за формою, затвердженою Мінсоцполітики, і списки громадян із зазначенням прізвища, імені та по батькові, категорії, серії та номера посвідчення (за наявності), місця проживання (перебування), ідентифікаційного номера. У разі зміни зазначених відомостей, у тому числі найменування підприємства, його місцезнаходження та розрахункових рахунків, на які перераховуються кошти, та списків громадян підприємство повідомляє протягом 20 днів наступного місяця про такі зміни відповідних розпорядників коштів. До 25 числа місяця, за який здійснюється нарахування, підприємства подають до уповноваженого органу документи щодо розрахункових витрат, пов'язаних з виплатою компенсацій та допомоги певних видів, за затвердженою Мінсоцполітики формою та реєстр отримувачів компенсаційних виплат і допомоги певних видів, де зазначаються прізвище, ім'я та по батькові, категорія, номер посвідчення, ідентифікаційний номер, відомості про нараховані виплати, суму компенсацій та вид допомоги. Керівники підприємств несуть персональну відповідальність за своєчасність подання розрахункових документів до уповноваженого органу та правильність призначення і нарахування компенсаційних виплат та допомоги певних видів. Як вбачається з вимог Постанови, якщо КП КОР «Готово» не зареєструвалося у минулому році чи інформація, яка була подана раніше змінилася, КП КОР «Готово» повинно було повідомити про такі зміни до 20 числа. А до 25 числа місяця, за який здійснюється нарахування подати документи з розрахунком витрат для отримання компенсації. Про те, що позивачка хоче скористатися своїм правом на зазначену додаткову відпустку, яка гарантується державою вона повідомляла керівника КП КОР «Готово» [PERSON] ще в квітні 2017 та подала заяву на відпуску 19.06.2017, тобто керівник мав час подати інформацію до органів соціального захисту населення до 25.06.2017 до Управління соціального захисту населення в Києво-Святошинському районі. Крім того, відсутність компенсаціії не позбавляє КП КОР «Готово» обов'язку оплатити відпуску адже відповідно до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зазначена відпустка є оплачуваною і в будь-якому випадку оплачується. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів та інших джерел, не заборонених законодавством. Тобто відпустка надана відповідно до вимог даного Закону може бути оплачена як з бюджету так і з коштів КП КОР «Готово» так як в тому, що не були подані документи на компенсацію вина лише керівництва КП КОР «Готово». Відповідно до ст. 47 КЗпП України Власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У відповідності до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Розмір невиплачених відпускних за додаткову відпуску за 2017 рік, як особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеній до 1 категорії за період 20.06.2017по 05.07.2017 становить 11 762 грн. 24 коп. (Розрахунок №1). Відповідно до частини 1 розділу 2 «Порядку обчислення середньої заробітної плати» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 p. N 100 Обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. Відповідно до ч.І розділу Порядку обчислення середньої заробітної плати При обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Розмір недоплаченої компенсації за невикористану відпустку становить 2 974,84 грн.. (Розрахунок №2 до уточнень позовної заяви). Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України N 13 від 24.12.99 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» Установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в лень звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановления рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. У разі непроведения розрахунку у зв'язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи. Крім цього, у зв'язку із зазначеною затримкою і відповідно до ст. 117 КЗпП України КП КОР «Готово» зобов'язане сплатити середній заробіток за весь час затримки, на момент вирішення спору становить 102884,79. (Розрахунок № 3 уточненб позовної заяви). Відповідно до практики ВС України, а саме Постанови від 02.07.2014 року у справі №6-76цс14, Верховний Суд висловив таку позицію, що відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на корить працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною першою статті 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Оскільки, на думку суду, відпустка позивачці, як особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської аварії не була виплачена саме з вини роботодавця, то в частині позовних вимог, щодо стягнення вказаної суми за відпустку, компенсації за невикористану відпустку та виплати сум за затримку розрахунку при звільненні позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. В той же час, відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Позивачкою в судовому засіданні не було доведено завдання їй моральної шкоди, в зв'язку з чим в цій частині суд відмовляє в позові. Оскільки позивачка, як особа, що постраждала від Чорнобильської аварії звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне суму судового збору стягнути з відповідача.

Outcome: partial