Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що вона проживає в квартирі [ADDRESS]. В даному помешканні також зареєстрований її син [PERSON], але з січня 2007 року останній там не проживає, що створює для неї незручності. В добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку він відмовляється. Тому позивачка просила визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач до суду не з'явився, причину своєї неявки не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 52). В ході судового розгляду [PERSON] посилався на те, що він дійсно тривалий час проживає за іншою адресою, але проти позову заперечує, оскільки не має іншого житла для проживання, а ніж квартира в будинку по [ADDRESS] Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи те, що відповідач не з'явився до суду без поважної причини, а також те, що позивачка не заперечує проти розгляду справи у його відсутності, суд вважає можливим по справі провести заочний розгляд. Вислухавши позивачку, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце житлові правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні було встановлено наступне. У 1994 році [PERSON] та її чоловіку [PERSON] було надано житлове приміщення, розташоване по [ADDRESS], що вбачається з договору найму житла (а.с. 8-9). У 2007 році [PERSON] помер. Після його смерті в квартирі залишилася проживати [PERSON] Однак, на даний час в помешканні значиться зареєстрованим також її повнолітній син [PERSON], відповідач по справі, який з 2007 року там не проживає, що вбачається з довідок (а.с. 18, 19). Факт відсутності відповідача в даному помешканні у судовому засіданні також ствердили свідки [PERSON] та [PERSON], які показали, що знають позивачку та відповідача та можуть підтвердити те, що [PERSON] проживає за іншою адресою близько 5-ти років. Згідно вимог ст. ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Ухвалюючи рішення, суд приймає до уваги те, що відповідач не надав доказів на підтвердження поважності причин в зв'язку з якими він не проживає в квартирі з 2007 року, а відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Тому, враховуючи те, що [PERSON] відсутній в помешканні понад шість місяців, зазначеним житлом не користується, а також те, що така його відсутність не є поважною та не належить до підстав, визначених ч. 3 ст. 71 ЖК України, якою передбачено випадки збереження житла за наймачами у строк понад шість місяців, суд вважає необхідним визнати його таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved