Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.09.2012 року Лебединським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 95. Сторони є батьками [PERSON] [INFO] . На даний час разом не проживають, так як не розуміють один одного, мають різні погляди на сімейне життя, відсутні спільні інтереси, втрачене почуття любові. Примирення з відповідачем та збереження шлюбу неможливе. Тому позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки - [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення донькою повноліття, оскільки дончка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. В судове засідання сторони не з`явилися, але подали до суду заяви, в яких кожен окремо: позивачка наполягає на позовних вимогах і просить розірвати шлюб, а відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі , не заперечує проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов задовольняє повністю. В судовому засіданні встановлено, що 21.09.2012 року Лебединським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 95 що стверджується копією свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] (а.с.6). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аналізуючи наведені норми Сімейного кодексу України, слід дійти висновку, що визначальною у вирішенні питання про присудження аліментів є та обставина, з ким з батьків проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст.82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Оскільки, враховуючи визнання позову в частині стягнення аліментів відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] . Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України), законодавством не передбачено іншого порядку стягнення аліментів. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved