Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачів, в якому просить суд примусово виселити їх з будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги, та пояснила суду, що вказаний будинок належить їй на праві приватної власності. В будинку проживають відповідачі, у тому числі [PERSON], якій своїми діями робить неможливим сумісне проживання з позивачкою, постійно влаштовує сварки, принижує позивачку, погрожує її життю та здоров*ю. Наведене підтверджується її чисельними зверненнями до правоохоронних органів. У зв*язку з наведеним позивачка просить позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], які діють як в своїх інтересах так і в інтересах своєї неповнолітньої дитини [PERSON], в судове засіданні не з*явились, надали заяви, в яких позов не визнають, проти його задоволення заперечують, просять розглядати справу за їхню відсутність. Третя особа - орган опіки та піклування Біляївської РДА - до суду не з*явився, представник надав заяву, в якої позов не визнав, проти його задоволення заперечує, просить розглянути справу за його відсутністю. Вислухав пояснення позивачки, вивчив матеріали справи, суд приходить до наступного: Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 1 червня 2011 року відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим будинком та виселення. Згідно мотивувальної частини рішення, судом встановлено, що відповідач належить до членів сім*ї позивачки, тому має право на проживання та користування вказаним будинком. Також судом встановлено, що ініціаторами сварок та скандалів, які призводили до конфліктів в сім*ї, є обидві сторони. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 14 листопада 2011 року задоволено позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON], останніх вселено до вищенаведеного будинку, [PERSON] зобов*язано усунути їм перешкоди у користуванні будинком. Згідно мотивувальної частини рішення, судом встановлено, що позивачі є членами сім*ї [PERSON], мають право користуватися на рівні з наймачем усіма правами і несуть обов*язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 22 лютого 2012 року частково задоволено позовні вимоги [PERSON]; [PERSON] та [PERSON] зобов*язано не чинити їй перешкод у користуванні надвірними спорудами вказаного будинку. Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 1 червня 2011 року встановлено відсутність підстав для виселення [PERSON], передбачених ст. 116 ЖК України. Більшість доказів, на які посилається позивачка, датовані раніше, ніж 1.06.2011 року, вивчалися судом та враховувалися при винесені ним рішення. Відмовний матеріал ЖРЗСП №249 від 12.01.2012 року та офіційне попередження про неприпустимість учинення насильства в сім*ї від 28.12.2013 року свідчать про наявність неприязних стосунків між позивачкою та [PERSON], але не містять належних та допустимих доказів наявності протиправних дій [PERSON], які б робили неможливим для позивачки приживання з ним в одному будинку. Суду не надано жодного доказу наявності дій, передбачених ст. 116 ЗК України, з боку відповідачки [PERSON] та неповнолітньої [PERSON] Більш того, ані в позовних вимогах, ані в промові в судовому засіданні позивачка не вказувала на наявність таких дій, які б могли слугувати підставою для виселення [PERSON] та неповнолітньої [PERSON] Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову [PERSON]

Outcome: dismissed