Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 28 вересня 2018 року між нею та відповідачем було розірвано шлюбу, від якого вони мають двох спільних дітей: повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . З відповідача щомісячно стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина. На даний час старший син, [PERSON] , [INFO] , є повнолітнім однак продовжує навчатися. Він є студентом першого курсу денної форми навчання соціально-психологічного факультету Житомирського державного університету імені Івана Франка. Термін навчання триває з 2019 по 2023 рік. Вартість навчання за цей період становить 73600 грн. Крім того, [PERSON] проживає в гуртожитку, вартість проживання в якому становить 6240 грн. за рік. Позивачка також зазначила, що окрім плати за навчання та проживання у гуртожитку вона несе витрати на лікування, проїзд до місця навчання, придбання одягу, підручників та харчування. З урахуванням того, що позивачка отримує незначну заробітну плату в розмірі 2300 грн., яка є недостатньою для утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, вона просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. але не менше 50 % прожиткового мінімуму на працездатну особу щомісячно, починаючи з 15 червня 2020 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку. При цьому [PERSON] просить врахувати те, що відповідач здійснює незалежну професійну адвокатську діяльність, матеріально забезпечений, фінансового спроможний, осіб, яких він повинен утримувати відповідно до закону - не має, а тому може сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує у зазначеному позивачкою розмірі. \~ \~ 12\~серпня 2020\~року позивачка,\~ [PERSON] ,\~подала до\~суду заяву\~про уточнення\~позовних вимог,\~в якій\~з урахуванням\~положень ч.\~2\~ст.\~182\~СК України,\~просила стягнути\~з відповідача\~на її\~користь аліменти\~на утримання\~повнолітнього сина,\~який продовжує\~навчатися втвердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 15 червня 2020 року і до закінчення навчання [PERSON] , але не більше ніж до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, обґрунтувавши наведеними у позовній заяві обставинами. Відповідач у судовому засідання позовні вимоги визнав часткового в сумі 1060 грн. Крім того у підготовчому судовому засіданні подав відзив, у якому зазначив, що позовні вимоги визнає частково, оскільки вони не обґрунтовані та не підтверджені належними доказами. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 28 вересня 2018 року між позивачкою та відповідачем було розірвано шлюбу, від якого вони мають двох спільних дітей: повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Відповідно до копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони є батьками [PERSON] (а.с. 6). 07 серпня 2019 року [PERSON] зареєструвала шлюб, в наслідок чого змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 23). З довідки Червоненської селищної ради Андрушівського району Житомирської області № 746 від 09.06.2020 вбачається, що з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованою та проживаючою в [ADDRESS] , проживає та перебуває на повному її утриманні син [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). [PERSON] повнолітній та є студентом першого курсу денної форми навчання соціально-психологічного факультету Житомирського державного університету імені Івана Франка. Термін навчання триває по 2023 рік, що підтверджується довідкою Житомирського державного університету імені Івана Франка № 60/20 від 03.06.2020 (а.с. 9). Вартість навчання за весь період становить 73600 грн., що підтверджується копією договору про надання освітніх послуг (а.с. 10). Відповідно до наказу № 285-АГ від 30.08.2019 студенту першого курсу денної форми навчання соціально-психологічного факультету, [PERSON] було надано ліжко-місце в кімнаті [ADDRESS] , з 01.09.2019 по 31.08.2020, що підтверджується повідомленням Житомирського державного університету імені Івана Франка № 1/983 від 27.07.2020 (а.с. 40). Згідно довідки № 25 від 27.08.2020 вбачається, що [PERSON] проживав у гуртожитку з 01.09.2019 по 01.07.2020 та за вказаний період було нараховано плату за проживання в сумі 5200 грн.. Станом на 27.08.2019 було сплачено 6240 грн. (а.с. 41). Спірні правовідносини виникли з сімейних відносин та регулюються ст.ст.199, 200 СК України. Згідно ч.1\~ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3\~ст.199 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно\~ч. 1 ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п.20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до\~ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Статтею 12 ч. 1,2,3,4 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав: Позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження наступних витрат по утриманню повнолітнього сина, що продовжує навчання: 19200 грн. (вартість навчання за рік) + 6240 грн. (вартість проживання у гуртожитку) = 25440 грн. за один рік. Вказані витрати за місяць становлять (25440 грн. : 12 міс.) 2120 грн.. З урахування того, що батьки мають рівні права та обов`язки з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1060 грн. щомісяця (2120 грн.:2 =1060 грн.). Статтею 6 СК України визначено, що правовий статус дитини має особа до досягненню нею повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , має повних 18 років, тобто досяг повноліття, а отже вимога позивачки в частині присудження аліментів на повнолітнього сина в розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не підлягає задоволенню, оскільки положення частини 2\~статті 182 СК України\~щодо визначення мінімального гарантованого розміру аліментів застосовується з метою захисту прав саме дітей та не розповсюджується у випадку стягнення аліментів на осіб, які досягли повноліття, у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню. Враховуючи вищевикладене суд задовольняє позов частково та стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в сумі 1060 грн. щомісяця починаючи з 15 червня 2020 року та до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні позову до суду з позовною вимогою про стягнення аліментів, тому суд на підставі ч.2 ст.133, ст.141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial