Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на наступні обставини. Згідно свідоцтва про народження її батьком є [PERSON] В теперішній час позивачка навчається на другому курсі Луганського державного медичного університету на денній формі навчання, і потребує матеріальної допомоги. Добровільної згоди між нею та відповідачем на надання останнім матеріальної допомоги на період її навчання не досягнуто, тому позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх його доходів, щомісячно, в судовому порядку, на період навчання. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, вмотивовуючи розмір аліментів 1/4 частки тим, що їй потрібні кошти на навчання, харчування, тощо. Відповідач позов визнав повністю, про що надав письмову заяву суду. Суд, заслухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову в попередньому судовому засіданні ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК. Частина 4 ст.174 ЦПК України зазначає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ксерокопії свідоцтва про народження, що міститься в матеріалах справи (а.с.4), батьком позивачки вказано [PERSON]. У відповідності до довідки, долученої до справи (а.с.6), позивачка навчається на другому курсі Луганського державного медичного університету на денній формі навчання, термін навчання з 01.09.2012- 30.06.2018. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, суд, при визначенні розміру аліментів враховує, зокрема, матеріальне становище платника аліментів. У відповідності до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до п.п.3,4 п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», зокрема обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК ( 2947-14 ) право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Судом встановлено, що відповідач має матеріальну можливість надавати допомогу повнолітній дочці, оскільки працює на СП «Шахта Булавинська» ДП «Орджонікідзевугілля», отримує заробітну плату, нікого на утриманні не має. В позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти за період з 02 липня 2013 року та до закінчення навчання. Відповідно до ч.1ст.191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до штампу вхідної кореспонденції, позивачка звернулась до суду з позовом 14 березня 2014 року. Хоча й відповідач визнав позов повністю, суд приходить до висновку, що позовні вимоги суперечать вимогам ст. 191 СК України, а тому підлягають частковому задоволенню, а саме, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки, починаючи з дня подачі позовної заяви позивачем, тобто з 14 березня 2014 року. На підставі ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення, в частині стягнення аліментів. Також з відповідача у встановленому законом розмірі підлягає стягненню судовий збір на користь держави. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183,191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial