Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивачка звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], третя особа Реєстраційна служба Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання права власності. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд винести рішення, яким визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] на 1/2 частку житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями по [ADDRESS]; припинити право власності [PERSON] на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 1221486800.02.003.0016, площею 0.25 га. цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в цілому; припинити право власності [PERSON] на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 1221486800.02.003.0017, площею 0,0697 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства в цілому; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] на 1/2 частку земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 1221486800.02.003.0016, площею 0,25 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] на 1/2 частку земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 1221486800.02.003.0017, площею 0,0697 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства; визнати за [PERSON] права і обов'язки забудовника в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] на житловий будинок літ. Г по [ADDRESS]. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд у задоволенні позову відмовити у зв'язку з його необґрунтованістю. Представник реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином причину неявки у судове засідання суду не повідомив. Суд, вислухавши у судовому засіданні пояснення сторін, допитавши свідка, поцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане 11 листопада 2013 року виконавчим комітетом Балівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №39. Відповідно до ст. 1217 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину ( ч. 1 ст. 1296 ЦК України). У визначений законом термін (ст. 1270 ЦК України) позивачка, як спадкоємець першої черги після смерті померлого батька звернулася до приватного нотаріуса Дніпропетровського районного нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, відкрита спадкова справа. До складу спадкового майна входить 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] та ? частина земельної ділянки площею 3197 кв. м., які належали померлому [PERSON] на підставі ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2009 року про затвердження мирової угоди сторін по цивільній справі №2-350/08 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на домоволодіння. Суд ухвалив визнати домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] і складається з земельної ділянки площею 3197 кв.м., житлового будинку А незавершеного будівництвом будинку Г (згідно технічного паспорту) спільною власністю громадян [PERSON] і [PERSON] у рівних частках по 1/2 частині; визнати недійсним договір дарування будинку за адресою: [ADDRESS], серії АВР № 402545 від 21.03.2001 року; визнати недійсним договір дарування земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], серії АВР №402546 від 21.03.2001 року; визнати неправомірним державний акт на право власності на землю серії -ДП №031909 від 20.07.2001 року. Ухвала не була оскаржена та набрала чинності 09.02.2009 року. Як пояснив представник позивачки, весь час у спірному домоволодінні проживав і був зареєстрований батько позивачки - [PERSON]. Після смерті батька позивачка позбавлена можливості навіть потрапити до будинку, відповідачем було змінено замки. Позивачка неодноразово зверталася до правоохоронних органів, але відповідач не надає ухвалу про затвердження мирової угоди, а надає право встановлювальні документи (договір дарування будинку за адресою: [ADDRESS], серії АВР № 402545 від 21.03.2001 року; договір дарування земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], серії АВР №402546 від 21.03.2001 року; державний акт на право власності на землю серії -ДП №031909 від 20.07.2001 року) відповідно до яких садиба належить йому особисто, чим порушує права позивачки як спадкоємця. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.07.20014 року за № 63/53/2013 року приватний нотаріус [PERSON] відмовив позивачці у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлого [PERSON] на підставі п.4.15 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій на нотаріусами України, так як видача свідоцтва про право на спадщину, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусами після подання право встановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві. Правовстановлюючий документ на ім'я померлого у спадкоємця відсутній. Як пояснив представник позивача у судовому засіданні, під час судового засідання 11.11.2014 року відповідач [PERSON] надав суду Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 1221486800.02.003.0016, площею 0.25 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Підставою для виникнення права власності і отримання витягу - державний акт на право приватної власності на землю, серія та номер IV-ДП 031909, виданий 20.07.2001 року Балівською сільською радою народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області, підстава про внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень від 28.10.2014 року та Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 1221486800.02.003.0017, площею 0.0697 га. цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. Підставою для виникнення права власності і отримання витягу - державний акт на право приватної власності на землю, серія та номер IV-ДП 031909, виданий 20.07.2001 року Балівською сільською радою народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області, підстава про внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень від 28.10.2014 року. Дата прийняття рішення - 28.10.2014 року. Саме ці земельні ділянки належать до спадкового майна, що є предметом позову. Таким чином відповідач [PERSON] свідомо, під час слухання судової справи, реєстрував право власності на земельні ділянки, які є предметом судового позову, на підставі правовстановлюючого документу, який визнано неправомірним судовим рішенням від 02 лютого 2009 року. Виходячи з цього підстава внесення запису про державну реєстрацію речових прав на земельні ділянки за [PERSON] є недійсною. За життя [PERSON] не зареєстрував в Єдиному державному реєстрі прав на нерухоме майно право власності на спірне майно на підставі Ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2009 року. Відповідно до ст. ст. 182. 210 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. 346 Цивільного кодексу України однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, позовні вимоги позивачки у частині визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] на 1/2 частку житлового будинку А з господарськими спорудами та будівлями по [ADDRESS]; на 1/2 частку земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS]; прав і обов'язків забудовника на 1/2 частину житлового будинку літ. Г-1, загальною площею 198,7 кв.м., з яких житлова площа становить - 78,2 кв.м по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO], знайшли своє підтвердження у судовому засіданні і підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В порушення вимог ст. 60 ЦПК України позивачкою не надано доказів на підтвердження позовних вимог у частині припинення права власності [PERSON] на земельні ділянки вцілому по [ADDRESS], оскільки [PERSON] є власником ? частки спірного майна на підставі ухвали суду від 09.02.2009 року, його право власності не оспорюється позивачкою, а тому вимоги позивачки у цій частині є безпідставними, необґрунтованими та такими, що суперечать нормам чинного законодавства, оскільки відсутні підстави для припинення права власності, визначені ст. 346 ЦК України. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] суму витрат по сплаті судового збору в розмірі 319 грн. 05 коп.

Outcome: partial