Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою в обґрунтування вимог якої зазначила, що 20 грудня 2016 року нею підписана заява-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Херсонрегіонгаз», тобто укладено договір на постачання до належної їй квартири по [ADDRESS] , природного газу ТОВ «Херсонрегіонгаз». Оплата за спожитий газ нею проводиться регулярно, крім того її сім`я має пільги на оплату газу, так як складається з двох осіб інвалідів, вона інвалід 2 групи та її чоловік [PERSON] є інвалідом 3 групи та має пільги як учасник війни. В період з 16.04.2018 по 27.04.2018 ПАТ «Херсонгаз» проводилися роботи по перевірці герметичності підземних і надземних розподільчих газопроводів, тому на цей період тимчасово було припинено газопостачання. Вона з чоловіком вважали, що після проведення вказаної перевірки буде відновлено газопостачання їх квартири. Однак 04 травня 2018 року представники ПАТ «Херсонгаз» надали їй акт про припинення/обмеження газопостачання. Було поставлено додаткову інвентарну заглушку та опломбовано постачання газу. Тому з 27 квітня 2018 року її сім`я (двоє інвалідів) не мали можливості користуватися газом, не мали можливості собі приготувати навіть їжу. У зв`язку з незаконними діями відповідача по припиненню газопостачання вона звернулася до суду за захистом своїх прав. Рішенням Скадовського районного суду від 26 жовтня 2018 року та постановою Херсонського апеляційного суду від 13 лютого 2019 року визнано незаконними дії ТОВ «Херсонрегіонгаз» по припиненню газопостачання та зобов`язано відповідача за свій рахунок поновити газопостачання по [ADDRESS] . Газопостачання відповідачем було поновлено 01 березня 2019 року. Посилаючись на протиправність дій відповідача по відключено постачання газу, просила стягнути на її користь з відповідача: збитки по недовідпущеному газу протягом 308 діб в сумі 28005 грн.; збитки у зв`язку з надмірним використанням електроенергії під час відключення від мережі газопостачання в сумі 17285,52 грн.; збитки у зв`язку з придбанням електричної плити вартістю 5600 грн.; моральну шкоду в сумі 500 000 грн., яка полягає в погіршенні стану її здоров`я, що пов`язує з незаконними діями відповідача по відключенню її від постачання газу, незважаючи на судове рішення, яким відповідача було зобов`язано поновити газопостачання квартири вказану вимогу суду не було виконано і відповідач вдався до його оскарження, що затягнуло його виконання, в результаті всю зиму вона з чоловіком, двоє інвалідів, були позбавлені нормального опалення в зимовий період, у зв`язку із чим змушені були обігрівати своє житло електричним обігрівачем, що виявилось неефективним, а також дуже дорогим способом опалення квартири, змушена була додатково улаштовувати побут своєї сім`ї, придбавати додаткові технічні засоби, була змушена звертатися за фінансовою допомогою до своїх дітей та знайомих, через пониженням температурного режиму та погіршенням житлових умов позивачка, та в подальшому її чоловік, були госпіталізовані в зв`язку з погіршенням стану здоров`я; також просила стягнути з відповідача понесені нею витрати на правову допомогу. Ухвалою суду від 15 листопада 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с. 26-27). Ухвалою суду від 05 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження по справі (а.с. 57-58). 21 грудня 2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просила відмовити у задоволенні заявлених позивачкою вимог у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю (а.с. 66-67). 13 січня 2020 року до суду подано заперечення на відзив відповідача, в яких позивачка посилаючись на невідповідність дійсності доводів представника відповідача, вважала, що передбаченим законом способом захисту її прав є стягнення спричинених протиправними діями відповідача збитків, які просила стягнути у грошовому еквіваленті з урахуванням коефіцієнта інфляції (а.с. 77-78). 24 січня 2020 року позивачкою подано заяву про долучення документів до матеріалів справи (а.с. 95-115). Ухвалою суду від 28 січня 2020 року по справі постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 118-119). 17 лютого 2020 року позивачкою подано позовну заяву зі збільшеними позовними вимогами, в якій, крім раніше заявлених вимог, просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на лікування в сумі 10014 грн. (138-139). У відповідності з пунктом 2 частини 2 статті 49 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Оскільки розгляд справи проводиться в порядку загального позовного провадження, а позивачкою збільшено розмір позовних вимог після закінчення підготовчого засідання, суд розглядає справу в межах вимог заявлених позивачкою до підготовчого засідання, про що також роз`яснено позивачці під час судового засідання, яке відбулось 19 лютого 2020 року. Ухвалою суду від 25 травня 2020 року постановлено закрити провадження по даній справі в частині вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонрегіонгаз» на користь [PERSON] збитків у зв`язку з придбанням електричної плити вартістю 5600 грн. (а.с. 223-225). Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Старчеус С. І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача - адвокат Предместнікова Д. О. та директор ТОВ «Херсонрегіонгаз» Голубєва С. В. в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України). Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини 1, 2 статті 12 ЦПК України). Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, на підставі принципу змагальності сторони учасники справи з метою ухвалення рішення на свою користь зобов`язані повідомити суду істотні для справи обставини, надати суду докази, які підтверджують, або спростовують ці факти, а також вчиняти процесуальні дії, спрямовані на те, щоб переконати суд у необхідності ухвалення бажаного для них рішення. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно з положеннями статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частиною 1 статті 77 та частиною 2 статті 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно норм статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне. [PERSON] та її чоловік [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки від 24.04.2018 (а.с. 96). Із копії довідки від 26.11.2018 встановлено, що [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ Головне управління ПФУ в Херсонській області і отримує пенсію по інвалідності, розмір якої за період з червня 2018 року по листопад 2018 року становить 1452 грн. щомісячно (а.с. 97). Згідно копії довідки від 21.09.2006 [PERSON] являється інвалідом 2-ї групи, безстроково (а.с. 13). [PERSON] є інвалідом 3-ї групи і має право на пільги, встановлені законодавством України, для ветеранів війни - інвалідів війни (а.с. 20). 20 грудня 2016 року [PERSON] підписана заява-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем ТОВ «Херсонрегіонгаз», тобто укладений договір на постачання природного газу ТОВ «Херсонрегіонгаз» до її квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19). Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 26 жовтня 2018 року позов [PERSON] до ПАТ «Херсонгаз», ТОВ «Херсонрегіонгаз» про захист прав споживача та визнання дій незаконними - задоволено частково. Визнано дії відповідачів по припиненню газопостачання незаконними. Зобов`язано ПАТ «Херсонгаз» за свій рахунок поновити газопостачання квартири [ADDRESS] . Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонрегіонгаз» на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 2000 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 600 грн. В іншій частині позову відмовлено (а.с. 5-7). Постановою Херсонського апеляційного суду від 13 лютого 2019 року рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 26 жовтня 2018 року в частині визнання дій Публічного акціонерного товариства «Херсонгаз» по припиненню газопостачання незаконними, зобов`язання Публічного акціонерного товариства «Херсонгаз» за свій рахунок поновити газопостачання квартири [ADDRESS] та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонрегіонгаз» на користь [PERSON] моральної шкоди в сумі 2000 грн. скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення. У задоволені позовних вимог про визнання дій Публічного акціонерного товариства «Херсонгаз» по припиненню газопостачання незаконним відмовлено. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Херсонрегіонгаз» та Акціонерне товариство «Херсонгаз» поновити газопостачання квартири [PERSON] за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонрегіонгаз». У задоволені позовних вимог [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонрегіонгаз» про стягнення моральної шкоди відмовлено. В решті рішення залишено без змін (а.с. 8-12). Копією довідки від 17.12.2018 засвідчено, що [PERSON] дійсно пройшов реєстрацію в управлінні праці та соціального захисту населення Скадовської районної державної адміністрації як інвалід війни 3 групи та має право в кількості 2 осіб, на 100 відсотків знижку плати за комунальні послуги відповідно до встановлених норм, з моменту звернення (а.с. 20). В копії відомості нарахування та оплати відображено дані за спожиту та сплачену [PERSON] електроенергію, в тому числі з урахуванням пільг за період з січня 2019 року по червень 2019 року (а.с. 99). В копії відомості нарахування та оплати відображено дані за спожиту [PERSON] електроенергію за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 (а.с. 100-101). 07.05.2018 до [PERSON] за місцем її проживання за адресою: квартира [ADDRESS] , здійснено візит бригади Е(Ш) МД , якою [PERSON] встановлено діагноз: (за згодою) гіпертонічна хвороба ІІ ст., гіпертонічний криз, неускладнений, у зв`язку із чим в подальшому вона проходила лікування, що підтверджується копіями інформаційного листа від 07.05.2018, карти хворого від 10.05.2018, чеків на придбання лікарських засобів (а.с. 110-112). Із копії виписного епікризу від 01.12.2018 вбачається, що [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні в міському ендокринологічному центрі КЗ «ГМКБ № 4» з 27.11.2018 по 01.12.2018, з відповідним діагнозом. В анамнезі причиною госпіталізації зазначено погіршення здоров`я, що пов`язано із пониженням температурного режиму, погіршенням житлових умов (а.с. 113). Із копії виписки із медичної картки вбачається, що [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в Обласній клінічній лікарні ім. Мечникова в м. Дніпропетровську в період з 12.12.2018 по 27.12.2018, з відповідним діагнозом. Погіршення стану здоров`я внаслідок зниження температурного режиму, погіршенням житлових умов, нервового перезбудження, стресу, що призвело до фаз ремісії (а.с. 115). Копією акту № 1 від 20.06.2018 про наслідки відключення квартири [ADDRESS] встановлено, що в кімнатах шпалери стелі білі без плісняви, грибка. В коридорі поклеєні шпалери, кухня - шпалери, топкова, санвузол, ванна кімната - фарба акрилова, водоемульсія, стелі по всій будівлі білі, фарба акрилова, підлога по будинку - дерев`яна (а.с. 145). Копією акту № 2 від 15.02.2019 про наслідки відключення квартири [ADDRESS] встановлено, що в кімнатах постраждали шпалери, фарба полущилася, по стелі пішли тріщини, всюди грибок та пліснява, всі кімнати вологі, шпалери відпали від сирості. Всі речі мокрі з запахом плісняви. Температура в кімнатах + 4°С, + 7°С, в коридорах +3°С, санвузол, туалет, ванна кімната +3°С. Від сирості шпалери відпали, по стелі пішли тріщини, грибок та пліснява всюди. Запах грибка та сирості через температурний режим. Під час складання акту були зроблені фото, на яких відображено стан квартири (а.с. 146-151). Як убачається із копії розписки від 21.11.2018, [PERSON] отримала від [PERSON] позику в сумі 10 000 грн. на лікування собі та чоловікові (у зв`язку із відключенням будівлі від газопостачання). Кошти зобов`язалася повернути до 21.11.2020 (а.с. 154). Суд не приймає доводи представника відповідача щодо неможливості прийняття в якості доказів наданих позивачкою документів 17.02.2020, тобто після проведення підготовчого засідання, оскільки під час проведення підготовчого засідання 28.01.2020, судом, за клопотанням позивачки, було надано можливість в подальшому надати докази на підтвердження обставин на які позивачка посилалася в позовній заяві, й заперечень з цього приводу представником відповідача не висловлювалося. Під час розгляду справи за клопотанням позивачки допитані свідки. Так, свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що в зимову пору був у квартирі за місцем проживання позивачки після відключення газопостачання, в квартирі було дуже холодно, від сирості шпалери на стінах відставали, стояв запах сирості та цвілі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що йому відомо про відключення газопостачання за місцем проживання позивачки, внаслідок чого в приміщенні квартири були мокрі стіни, квартиру обігрівали електричним обігрівачем, при цьому в приміщенні було холодно та сиро, в зимовий період температура повітря в квартирі була не більше ніж 7 градусів тепла. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що був у квартирі за місцем проживання позивачки до і після відключення їй газопостачання. При цьому, до відключення газопостачання в квартирі було сухо, а після відключення в зимовий період відклеювались шпалери, полущилась фарба, оскільки в приміщенні квартири було холодно та сиро. Відповідно до положень частин першої та другої статті 23 Цивільного кодексу України (далі - ЦПК України) особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно зі статтею 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Правовідносини сторін у справі стосуються забезпечення ТОВ «Херсонрегіонгаз» побутових потреб населення як споживачів природного газу. Відносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу регулюються Правилами надання населенню послуг з газопостачання; постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, від 20 червня 2013 року № 709 «Про підвищення якості обслуговування споживачів природного газу»; Порядком відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, а також споживачеві природного газу внаслідок порушення газопостачальним або газорозподільним підприємством Правил надання населенню послуг з газопостачання, затвердженим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 28 жовтня 2014 року № 184. Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, від 20 червня 2013 року № 709 «Про підвищення якості обслуговування споживачів природного газу» споживач має право, зокрема, на розірвання договору та/або відшкодування збитків згідно з Порядком відшкодування збитків, завданих споживачеві природного газу внаслідок порушення газопостачальним або газорозподільним підприємством Правил. Порядок відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, а також споживачеві природного газу внаслідок порушення газопостачальним або газорозподільним підприємством Правил надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 28 жовтня 2014 року № 184, встановлює механізм відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246, а також споживачеві природного газу внаслідок порушення газопостачальним або газорозподільним підприємством Правил. Дія цього Порядку поширюється на газопостачальні, газорозподільні підприємства та побутових споживачів газу (населення). Підпунктом 6 пункту 2 розділу ІІІ «Розрахунок збитків, які відшкодовуються газопостачальним/газорозподільним підприємством споживачеві» указаного вище Порядку передбачено, що відшкодування збитків здійснюється, зокрема, за таке порушення газопостачальним/газорозподільним підприємством Правил, як безпідставне припинення газопостачання. Положеннями підпункту 6 пункту 3 указаного вище Порядку встановлено, що у разі безпідставного припинення газопостачання газопостачальне/газорозподільне підприємство відшкодовує споживачеві збитки (обсяг недовідпущеного газу), які обчислюються за проектною номінальною потужністю газових приладів і пристроїв споживача (до яких здійснюється газопостачання) з урахуванням кількості годин роботи цих приладів і пристроїв. У разі якщо безпідставне припинення газопостачання завдало споживачеві матеріальної та/або моральної шкоди, газопостачальне/газорозподільне підприємство відшкодовує її на підставі рішення суду. Безпідставне припинення газопостачання - це припинення газопостачання споживачеві, здійснене незважаючи на те, що споживачем не порушуються умови договору про надання послуг з газопостачання, і воно здійснене з порушенням умов Правил (без установленого Правилами письмового попередження про припинення газопостачання, відключення від газопостачання в останній робочий день перед вихідними та святковими днями, крім випадків аварійних ситуацій у системах газопостачання). Пунктом 36 Правил надання населенню послуг з газопостачання передбачено, що газопостачальне та газорозподільне підприємство несуть відповідальність згідно із законодавством, у тому числі, за безпідставне припинення газопостачання. Отже, відповідальність газопостачального та газорозподільного підприємства щодо відшкодування шкоди, у тому числі моральної шкоди, передбачено нормами законодавства України, яке регулює спірні правовідносини. За таких обставин із відповідача на користь позивачки підлягають стягненню збитки по недовідпущеному газу в сумі 28005 грн. та у зв`язку з надмірним використанням електроенергії під час відключення від мережі газопостачання в сумі 17285,52 грн., розмір яких наведений у розрахунку зазначеному в позовній заяві та не спростований стороною відповідача. При цьому, у задоволенні вимоги про стягнення збитків з урахуванням коефіцієнта інфляції слід відмовити, оскільки така вимога озвучена в запереченні на відзив відповідача, а отже не у спосіб передбачений Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до положень частини 1 статті 180 ЦПК України у запереченні відповідач викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення. Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Відносини щодо відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), регулюються Законом України «Про захист прав споживачів». Захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди (частини перша, друга статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів»). Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 360/723/16-ц (провадження № 61-22702сво18). Звертаючись до суду з указаним позовом, [PERSON] посилалась на те, що протиправними діями відповідача, шляхом припинення газопостачання в її квартиру, їй було завдано моральну шкоду. Суд, проаналізувавши надані позивачкою докази, приходить до висновку, що діями відповідача по відключенню квартири позивачки від газопостачання, які були визнані судом протиправними, та тим, що позивачка не могла з 04.05.2018 по 01.03.2019 року користуватися газом з вини відповідача, внаслідок пониження температурного режиму в її квартирі значно погіршено умови проживання, та, будучи особою похилого віку, інвалідом 2-ї групи, була вимушена перелаштовувати свій спосіб життя, знаходити альтернативні засоби опалювання житла, приготування їжі, позивачці було завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях. Враховуючи характер дій заподіювача шкоди, виходячи із вимоги розумності і справедливості, на підставі положень статей 23, 1167 ЦК України, суд вважає заявлену позивачкою вимогу про відшкодування моральної шкоди в сумі 500 000 грн., такою, що підлягає частковому задоволенню в розмірі 8 000 грн., оскільки на думку суду саме такий розмір моральної шкоди відповідає ступеню моральних страждань, завданих [PERSON] . З огляду вищенаведеного позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. Згідно з частинами 1 та 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру та кількості задоволених позовних вимог. Частинами 1, 3, 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За змістом частин 5 та 6 указаної статті, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Таким чином, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу, виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часу витраченого ним в судових засіданнях, в сумі 3000 грн., розмір яких підтверджується актом прийому передачі наданих послуг від 21.05.2020, розрахунком (попереднім) судових витрат від 13.01.2020, квитанцією до прибуткового касового ордера від 13.01.2020 (а.с. 211-213). Також, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий пропорційно розміру та кількості задоволених позовних вимог.

Outcome: partial