Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що 24 червня 2012 року на вул. Історичній в м.Запоріжжі за вини відповідача сталося ДТП, в результаті якого був пошкоджений автомобіль [NUMBER]. Вартість збитків завданих в результаті пошкодження, належного позивачці автомобілю, становить 11915 грн., вартість послуг експерта 400 грн., що становить 12315 грн., які позивачка разом з 118 грн. вартість двох відправлених відповідачеві телеграм та 243,60 грн. судового збору й просить стягнути з відповідача, оскільки добровільно відшкодувати збитки той відмовляється. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та, з посиланням на викладені в позові доводи та обґрунтування, просить позов задовольнити, додавши, що не зверталася в страхову компанію про відшкодування завданої шкоди, оскільки не знала в якій компанії застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника наземного транспортного засобу, так як ні при оформленні ДТП, ні після відповідач про це її не повідомив. Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали, зазначивши, що не заперечують щодо завдання шкоди автомобілю позивачки з-за вини відповідача, але оскільки на момент скоєння ДТП позивачем була застрахована цивільно-правова відповідальність як власника наземного транспортного засобу в ПрАТ СК «АХА страхування», відшкодування шкоди повинно проводитися ПрАТ СК «АХА страхування», просять в задоволенні позову відмовити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ПрАТ СК «АХА страхування» надало письмове пояснення де зазначило, що 26.6.2012 року відповідачем надана заява про настання страхового випадку ДТП яка сталася 24.6.2015 року, за участі двох осіб відповідача та іншої особи, в результаті якої був пошкоджений автомобіль «Mitsubishi». Інша особа, учасник ДТП до ПрАТ СК «АХА страхування» не зверталася. Разом з тим, заява [PERSON] не містила достатньої інформації, щодо іншого учасника ДТП для оцінки події на предмет настання або ненастання страхового випадку, що позбавило можливості страховика виконати необхідні в цьому випадку дії. Всі обставини ДТП стали відомі ПрАТ СК «АХА страхування» лише 27.8.2015 року на підставі ухвали суду про залучення в якості третьої особи. Згідно ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Вислухавши пояснення, перевіривши докази по справі суд встановив певні юридичні факти та відповідні до них правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні й проти чого не заперечують сторони, 24.6.2012 року, о 15 годині 30 хвилин на вул. Історичній в м.Запоріжжі сталася ДТП в результаті якої був пошкоджений автомобіль [NUMBER]. Постановою суду відповідача визнано винним в цій ДТП й притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП (а.с.9). Таким чином, відповідно до ст.61 ЦПК України вина відповідача щодо ДТП в результаті якої завдано шкоди автомобілю позивачки не підлягає доказуванню. Згідно пп.33.1.3. п.33.1. ст.31 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси. Згідно пп.33.1.4. п.33.1. ст.31 Закону, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Згідно п.33-1.1. ст.33-1 Закону страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов'язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально. Згідно письмових пояснень ПрАТ СК «АХА страхування» [PERSON] 26.6.2012 року надано до страхової компанії повідомлення про ДТП за його участю, але це повідомлення не містило достатньої інформації для оцінки події на предмет страховий/не страховий випадок (а.с.95). Разом з тим, судові не надано доказів виконання [PERSON] вимог пп.33.1.4. п.33.1. ст.31 Закону, щодо надання повної інформації про обставини ДТП за його участю. Постановою суду від 6.8.2012 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, як зазначено в постанові [PERSON] був присутній при розгляді протоколу (а.с.9). Як зазначено в письмових поясненнях третьої особи, повну інформацію про ДТП за участю сторін яка сталася 24.6.2012 року, ПрАТ СК «АХА страхування» дізналося з ухвали суду 27.8.2015 року (а.с.95). Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд приходить до висновку про невиконання відповідачем вимог п.33-1.1. ст.33 Закону. Відповідно до абз.4 п.16 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1.3.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що обовязок відшкодування завданої шкоди в даному випадку повинен нести відповідач по справі. Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичній особі відшкодовується особою, яка її завдала. Згідно висновку експертного дослідження автотоварознавця № 239 від 8.7.2014 року, розмір матеріальної шкоди, завданої автомобілю [NUMBER], становить 11915,09 грн.(а.с.22-26). Даний висновок суд сприймає як належний доказ, оскільки висновок іншою стороною і учасниками під сумнів не ставиться, інших доказів розміру завданих збитків судові не представлено і вважає, що завдана позивачці шкода становить 11915,09 грн., що й підлягає стягненню. Окрім того, згідно квитанції (а.с.21), вартість проведення експертного дослідження автомобілю позивачки становить 400 грн., що також підлягає стягненню на її користь, всього 12315,09 грн. Окрім того, 17 та 20 червня 2014 року позивачкою на імя відповідача направлено дві телеграми з запрошенням в участі огляду належного їй автомобілю (а.с.17,20), вартість яких становить 118,60 грн. (а.с.15-16,18-19), що також підлягає стягненню на користь позивача. Загальна сума відшкодування становить 12433 грн., що й підлягає до стягнення. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають відшкодуванню стягненню з відповідача на користь позивачки судовий збір в розмірі 243,60 грн. Щодо заяви відповідача про розподіл судових витрат, то за принципами ст.88 ЦПК України в даному випадку задоволення позовних вимог у повному обсязі, відшкодування витрат, понесених відповідачем не передбачено.

Outcome: approved