Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивачка звернулась у суд позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В заяві послалась на те, що з 24.04.2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від подружнього життя у них народилась син - [PERSON], [INFO]. Через непорозуміння в сімї в них погіршилися відносини, що призвело до припинення шлюбних стосунків. Просить шлюб розірвати та після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дошлюбне. Оскільки дитина проживає із нею та знаходиться на її утриманні, просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 516 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Також, просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Позивачка у судове засідання не зявилася, про причини своєї неявки суд не повідомила. Представник позивачки подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи у судове засідання не зявився. Так, 27.01.2015 р. за зареєстрованим місцем проживання відповідача було надіслано копію ухвали про відкриття провадження та матеріали справи із повідомленням про виклик у судове засідання на 06.03.2015 р.. Рекомендований лист відповідач отримав 28.02.2015 р.. Окрім цього, [PERSON] викликався у судове засідання на 23.04.2015 р.. Рекомендований лист із повідомленням повернувся із відміткою за закінченням терміну зберігання Тому суд на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, про що судом винесено ухвалу. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче: Сторони з 01.10.2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СГ №116547, видане виконавчим комітетом Соснівської міської ради, актовий запис № 82. Від подружнього життя у сторін народився син [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про його народження. Судом встановлено, що на протязі двох років сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного сімейного господарства не ведуть. Суд вважає, що сімя сторін розпалась остаточно, збереження сімї не відповідало б їхнім інтересам. Що стосується позову в частині стягнення аліментів, то суд вирішив наступне. Як встановлено судом, позивач добровільно коштів на утримання дитини не дає, проживає окремо. Остання проживає з позивачкою та фактично перебуває на її повному утриманні. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ч.1ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний дохід, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Беручи до уваги те, що у звязку із неявкою відповідача у судові засідання, судом не встановлено матеріального стану відповідача, суд прийшов до висновку, що аліменти слід стягувати у твердій грошовій сумі у розмірі заявленому позивачкою. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з наявних у матеріалах справи квитанцій про сплату судового збору , [PERSON] сплатила243,60 грн. судового збору, які підлягають стягненню в його користь із відповідача.

Outcome: approved