Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, встановлення місця проживання малолітньою дитини та визначення способу участі батька у вихованні дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем зареєструвала шлюб 15.06.2013 року в відділі ДРАЦС Тульчинського РУЮ у Вінницькій області за актовим записом № 64. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] - [INFO]. Позивачка зрозуміла, що вона з відповідачем не можуть жити разом, так як в них різні погляди на спільне сімейне життя, між ними зникли взаєморозуміння та повага. Сім'я розпалась і подальше її збереження не можливе. В січні місяці 2015 року відповідач звернувся до комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Тульчинської міської ради із заявою про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з сином. Згідно рішення виконавчого комітету Тульчинської міської ради, відповідачу було встановлено спосіб у вихованні та спілкуванні з сином. На даний час, таке спілкування буде перешкоджати нормальному розвитку дитини, в зв'язку з тим, що відповідач вживає наркотичні засоби та алкоголь, які впливають на його психічний стан. В зв'язку з цим просить шлюб розірвати, а також встановити місце проживання малолітньої дитини та визначити способ участі батька у вихованні дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте, через канцелярію суду надала заяву про уточнення позовних вимог, а саме просить лише розірвати шлюб з відповідачем, справу слухати у її відсутність, позов підтримує, на його задоволенні наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про визнання заяви про уточнення позовних вимог та розгляду справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в зв'язку з визнанням відповідачем позову, відповідно до ст.174 ЦПК України є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах, а визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. 15.06.2013 року в відділі ДРАЦС Тульчинського РУЮ у Вінницькій області за актовим записом № 64, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с. 4). Згідно копії свідоцтва про народження, подружжя має сина [PERSON] - [INFO] (а.с. 6). Спільне життя не склалось. Фактичні взаємини сторін не відображають їхнього прагнення щодо збереження шлюбу та сім'ї. Причинами розірвання шлюбу є різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, миритися сторони не бажають, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Правовідносини, що виникли між сторонами регламентуються ст. ст. 110-112 СК України. Згідно ст.. 235 п.8 ЦПК України, після реєстрації розірвання шлюбу змінити позивачці прізвище на дошлюбне « [PERSON]». Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути сплачені нею судові витрати з оплати судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved