Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить змінити прізвище свого сина, [PERSON], [INFO], з «Кузін» на «Солонченко» із внесенням змін до актового запису про його народження від 29 липня 2009 року № 318, складеного відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Купянську Купянського міськрайонного управління юстиції Харківської області. В підтвердження позову позивачка, посилається на те, що з відповідачем по справі вона перебувала в шлюбі, від якого в них народився син, [PERSON], [INFO]. Пізніше шлюб було розірвано, позивачка повернула собі дошлюбне прізвище, а син залишився на прізвищі батька, хоча відповідач взагалі не цікавиться життям сина, його психічним та фізичним розвитком, не надає допомоги, та перестав навідувати його ще задовго до розірвання шлюбу між сторонами по справі. Відповідач зовсім не виходить на зв'язок зі своїм сином та колишньою дружиною. І тому позивачка вирішила змінити прізвище сина, оскільки йому не зрозуміло чому до нього і матері звертаються за різними прізвищами, що спричиняє йому психічну травму. Позивачка в судове засідання зявилася, на задоволенні позову наполягала і дала пояснення аналогічні позову, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, судові повістки не отримує, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, подавши до суду заяву, в якій просить розглядати справу про зміну прізвища малолітньої дитини без представника служби у справах дітей Купянської міської ради, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Суд вважає, що у даному випадку можливий заочний розгляд справи згідно з вимогами ст.ст. 224, 225 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти цього, а в матеріалах справи достатньо доказів. Суд, дослідивши надані докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що позивачка, [PERSON], та відповідач, [PERSON], є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ № 169565. Шлюб між позивачкою та [PERSON] було розірвано рішенням Купянського міськрайонного суду Харківської області від 26 серпня 2011 року у справі № 2023\\2-412\\11 і станом на теперішній час набрало законної сили. Після розірвання шлюбу позивачка повернула собі дошлюбне прізвище „Солонченко, яке змінене у звязку з вступом у шлюб. Зараз і з моменту народження сина, позивачка та малолітній [PERSON] проживають разом за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою Житлово-комунального підприємства № 1 Купянської міської ради № 4059 від 22.01.2015 року. Відповідач [PERSON] почав проживати окремо від сімї ще за довго до розірвання шлюбу, що також вказано в заочному рішенні Купянського міськрайонного суду Харківської області від 26 серпня 2011 року. Піклуванням про сина, [PERSON], цілком займається позивачка, турбуючись про фізичний та психологічний стан сина, самостійно матеріально утримує дитину, купуючи йому одяг, іграшки, книжки, продукти харчування, ліки у разі потреби, позивачка також самостійно організовує відпочинок та оздоровлення сина, сплачує усі необхідні платежі за сина, а саме: комунальні, дитячий садок, тощо. З жовтня 2010 року і до цього часу участі у вихованні дитини відповідач [PERSON] не приймає, батьківські обовязки не виконує, не спілкується з дитиною, не бачиться з сином, не надає матеріальної допомоги, протягом більш як чотири роки він не телефонує ані позивачці, ані синову, не знає, як росте син, який стан його здоровя та чим він цікавиться. Аліменти відповідач не сплачує, в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Рішенням Купянського міськрайонного суду Харківської області від 30 грудня 2013 року з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі ? частини від усіх видів доходів, які він так і не сплачує, що підтверджується копією виконавчого листа № 628/3264/2013-ц виданого 24 січня 2014 року, а також довідкою начальника Ленінського ВДВС Харківського міського управління юстиції № 16437 від 26 червня 2014 року про неотримання аліментів за період з 19.03.2014 року по 16.06.2014 року. Батько дитини - відповідач [PERSON] ніколи не звертався до медичної установи, до дитячого дошкільного закладу , які відвідує його син. Позивачка та її син мають різні прізвища, що дуже докучає дитині, тому що йому не зрозуміло чому до мами та нього звертаються за різними прізвищами, дражняться у садочку. Тому позивачка вирішила звернутися до відповідача з проханням надати згоду на зміну прізвища сина з «Кузін» на «Солонченко» шляхом направлення [PERSON] листа з вищевказаним проханням 12 березня 2013 року. Але відповіді від відповідача так і не надійшло. З вищевказаним питанням щодо зміни прізвища дитини, позивачка зверталась до Служби у справах дітей Купянської міської ради неодноразово, що підтверджується копіями заяв, які містяться в матеріалах справи. Працівники служби у справах дітей також неодноразово викликали відповідача у засідання для розгляду питання зміни прізвища дитини, що підтверджується запрошеннями за засідання служби у справах дітей, які містяться в матеріалах справи. Але відповідач [PERSON] так жодного разу і не зявився до служби, листи не отримує, не дав ані згоди на зміну прізвища дитини, ані висловив заперечень проти цього. У судовому засіданні позивачка пояснила, що відповідач зовсім не цікавиться життям свого сина, не виходить на зв'язок, не допомагає у розвитку та утриманні дитини, батько дитини не бере участі у вихованні дитини, не виконую свої батьківські обовязки, взагалі не цікавиться життям свого сина, у звязку зі зловживанням спиртними напоями. Також, позивачка вказала на те, що її сину майже шість років, саме шкільний вік, і вона побоюється того, що дражніння дітей з приводу споріднення матері з сином, тобто позивачки [PERSON], з її сином, [PERSON], на підставі різних прізвищ, продовжаться і у школі, що негативно вплине на психіку її сина, у звязку з чим можливе неповноцінне формування його як члена суспільства у дорослому віці. Таким чином, враховуючи все вищезазначене, суд вважає за необхідне змінити прізвище дитини з „Кузін на „Солонченко, так як зміна прізвища буде відповідати інтересам дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 148 Сімейного Кодексу України, у разі зміни прізвища одного з батьків, прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. [PERSON], батько дитини не хоче мирно вирішувати питання зміни прізвища сина на прізвище позивачки матері дитини, що проявляється у всілякому ігноруванні ним будь-якого звязку з сином та матірю його сина, чим виказує свою байдужість до дитини. Відповідно до ч. 5 ст. 148 СК України, у разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обовязків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved