overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи, що сім'я розпалась і поновити її неможливо. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з причини відсутності взаєморозуміння та поваги один до одного, виникаючих частих сварок та скандалів. Від даного шлюбу вони мають двох дочок, які вже є повнолітніми. З січня 2015 року вони проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. В судове засідання позивачка не з'явилась, від неї надійшла заява з проханням слухати справу в її відсутність, на позові наполягає та просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу в його відсутність, з позовом згоден. Відповідно до п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 05 квітня 1989 року, який зареєстрований міським відділом ЗАГС м.Мелітополя Запорізької області, актовий запис №449, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб /а.с.7/. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. З січня 2015 року шлюбні відносини сторін припинені з причини відсутності взаєморозуміння та поваги один до одного, виникаючих частих сваро та скандалів та з цього часу вони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть. Відповідно до вимог ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить їх інтересам, а тому не вбачає законних підстав для надання строку на примирення сторін та вважає необхідним розірвати шлюб між сторонами. Відповідно ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка в своїй заяві просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Суд вважає необхідним, прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишити без змін. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи, що сімя розпалась і поновити її неможливо. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з причини відсутності взаєморозуміння та поваги один до одного, виникаючих частих сварок та скандалів. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З січня 2015 року вони проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, син проживає разом з нею. В судове засідання позивачка не зявилась, від неї надійшла заява з проханням слухати справу в її відсутність, на позові наполягає та просить після розірвання шлюбу змінити своє прізвище на дошлюбне «Соболь». Відповідач в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу в його відсутність, з позовом згоден. Відповідно до п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 14 лютого 2014 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, актовий запис №1, про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії І-КИ №268753 від 14.02.2014 року /а.с.3/. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина ю Олега, [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖС №258996 від 05.08.2014 року /а.с.6/. З січня 2015 року шлюбні відносини сторін припинені з причини різних характерів та поглядів на сімейне життя і створення побуту, що призводило до сварок та скандалів та з цього часу вони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть, син залишилася проживати разом з позивачкою. Відповідно до вимог ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить їх інтересам та інтересам їхньої малолітньої дитини, а тому не вбачає законних підстав для надання строку на примирення сторін та вважає необхідним розірвати шлюб між сторонами. Відповідно ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка просить після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне «Соболь». Суд вважає необхідним прізвище позивачки після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне «Соболь». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи, що сім'я розпалась і поновити її неможливо. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з причини відсутності взаєморозуміння та поваги один до одного, виникаючих частих сварок та скандалів. Від даного шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. З липня 2015 року вони проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, дочка проживає разом з нею. В судове засідання позивачка не з'явилась, від неї надійшла заява з проханням слухати справу в її відсутність, на позові наполягає та просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу в його відсутність, з позовом згоден. Відповідно до п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 30 жовтня 2004 року, який зареєстрований відділом РАЦС Мелітопольського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис №917, про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 30.10.2004 року /а.с.8/. Від даного шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖС №098591 від 02.09.2008 року /а.с.9/. З липня 2015 року шлюбні відносини сторін припинені з причини різних характерів та поглядів на сімейне життя і створення побуту, що призводило до сварок та скандалів та з цього часу вони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, дочка залишилася проживати разом з позивачкою. Відповідно до вимог ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить їх інтересам та інтересам їхньої малолітньої дитини, а тому не вбачає законних підстав для надання строку на примирення сторін та вважає необхідним розірвати шлюб між сторонами. Відповідно ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка в своїй заяві просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Суд вважає необхідним прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишити без змін. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи, що сім'я розпалась і поновити її неможливо. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з причини відсутності взаєморозуміння та поваги один до одного, виникаючих частих сварок та скандалів. З березня 2016 року вони проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, дочка проживає разом з нею. В судове засідання позивачка не з'явилась, від неї надійшла заява з проханням слухати справу в її відсутність, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу в його відсутність, з позовом згоден. Відповідно до п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 05 лютого 2016 року, який зареєстрований відділом ДРАЦС Святошинського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №71, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб /а.с.4/. Сумісних неповнолітніх дітей не мають. З березня 2016 року шлюбні відносини сторін припинені з причини відсутності взаєморозуміння та поваги один до одного, виникаючих частих сварок та скандалів. З цього часу вони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, дочка проживає разом з позивачкою. Відповідно до вимог ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить їх інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої дитини, а тому не вбачає законних підстав для надання строку на примирення сторін та вважає необхідним розірвати шлюб між сторонами. Відповідно ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки від позивачки заяви про зміну прізвища після розірвання шлюбу не надходило, тому її прізвище слід залишити без змін. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи, що сім'я розпалась і поновити її неможливо. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з причини втрати почуття любові і взаєморозуміння. Від даного шлюбу вони малолітніх дітей не мають. На даний час вони проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. В судове засідання позивачка не з'явилась, від неї надійшла заява з проханням слухати справу в її відсутність, на позові наполягає та просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Від відповідача надійшло клопотання з проханням слухати справу в його відсутність, з позовом згоден. Відповідно до п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 31 грудня 2010 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №1202, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб /а.с.5/. Від даного шлюбу вони малолітніх дітей не мають. На даний час шлюбні відносини сторін припинені з причини втрати почуття любові і взаєморозуміння, однією сім'єю вони не проживають, спільне господарство не ведуть. Відповідно до вимог ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить їх інтересам, а тому не вбачає законних підстав для надання строку на примирення сторін та вважає необхідним розірвати шлюб між сторонами. Відповідно ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка в своїй заяві просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Суд вважає необхідним прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишити без змін. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи, що сімя розпалась і поновити її неможливо. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з причини втрати почуття любові та взаєморозуміння. Від даного шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. З лютого 2016 року вони проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, дочка проживає разом з нею. В судове засідання позивачка не зявилась, від неї надійшла заява з проханням слухати справу в її відсутність, на позові наполягає та просить після розірвання шлюбу змінити своє прізвище на дошлюбне «Блоха». Відповідач в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу в його відсутність, з позовом згоден. Відповідно до п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 22 вересня 2012 року, який зареєстрований відділом ДРАЦС по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №719, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії І-ЖС №116537 від 22.09.2012 року /а.с.5/. Від даного шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження /а.с.6/. З лютого 2016 року шлюбні відносини сторін припинені з причини втрати почуття любові та взаєморозуміння та з цього часу вони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть, дочка залишилася проживати разом з позивачкою. Відповідно до вимог ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить їх інтересам та інтересам їхньої малолітньої дочки, а тому не вбачає законних підстав для надання строку на примирення сторін та вважає необхідним розірвати шлюб між сторонами. Відповідно ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка просить після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне «Блоха». Суд вважає необхідним прізвище позивачки після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне «Блоха». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи, що сімя розпалась і поновити її неможливо. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з причини втрати почуття любові та поваги. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З жовтня 2014 року вони проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, син проживає разом з нею. В судове засідання позивачка не зявилась, від неї надійшла заява з проханням слухати справу в її відсутність, на позові наполягає та просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Колісниченко». Відповідач в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу в його відсутність, з позовом згоден. Відповідно до п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 16 жовтня 2012 року, який зареєстрований відділом ДРАЦС по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №854, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб /а.с.6/. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтв про народження серії І-ЖС №253642 від 08.05.2014 року /а.с.7/. З жовтня 2014 року шлюбні відносини сторін припинені з причини втрати почуття любові та поваги один до одного та з цього часу вони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть, син залишився проживати разом з позивачкою. Відповідно до вимог ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить їх інтересам та інтересам їхньої малолітньої дитини, а тому не вбачає законних підстав для надання строку на примирення сторін та вважає необхідним розірвати шлюб між сторонами. Відповідно ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка в своїй заяві просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Колісниченко». Суд вважає необхідним, прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишити без змін. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи, що сімя розпалась і поновити її неможливо. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з причини різних поглядів на шлюб та сімю. Від даного шлюбу вони мають малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. З жовтня 2016 року вони проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, діти проживає разом з нею. В судове засідання позивачка не зявилась, від неї надійшла заява з проханням слухати справу в її відсутність, на позові наполягає та просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Бондаренко». Відповідач в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу в його відсутність, з позовом згоден. Відповідно до п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 29 вересня 2012 року, який зареєстрований відділом ДРАЦС Мелітопольського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис №770, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС №156902 від 23.06.2015 року /а.с.4/. Від даного шлюбу вони мають малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження /а.с.5,6/. З жовтня 2016 року шлюбні відносини сторін припинені з причини різних поглядів на життя і сімю та з цього часу вони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть, діти залишилися проживати разом з позивачкою. Відповідно до вимог ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить їх інтересам та інтересам їхніх малолітніх дітей, а тому не вбачає законних підстав для надання строку на примирення сторін та вважає необхідним розірвати шлюб між сторонами. Відповідно ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка в своїй заяві просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Бондаренко». Суд вважає необхідним прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишити без змін. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved