Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до Гутянської сільської ради з приводу визнання за нею права власності на земельну ділянку, що знаходиться в с. Гута по вул. Сумаринській Богородчанського району Івано-Франківської області площею 0,2413 га, яка є частиною ділянки з кадастровим номером 2620482001:01:001:0015. Свої вимоги позивач у поданій заяві мотивує тим, що згідно рішення 6 сесії Гутянської сільської ради від 19.11.2003 року її чоловікові [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,2514 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства. 17.03.2005 року [PERSON] отримав державний акт на право власності на цю земельну ділянку, якій був присвоєний кадастровий номер 2620482001:001:0015. 20.05.2005 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу частини цієї земельної ділянки площею 101 кв.м., що посвідчено приватним нотаріусом [PERSON] Після укладення договору купівлі-продажу у [PERSON] залишилось у власності земельна ділянка площею 0,2413 га., що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІФ №044496 від 17.03.2005 року із застереженням нотаріуса. 25.06.2009 року чоловік помер. Після його смерті на спадкове майно відкрилась спадщина, яку вона прийняла фактом спільного проживання зі спадкодавцем на час його смерті. До спадкового майна після смерті [PERSON] входить і земельна ділянка площею 0,2413 га. Однак, через те, що зміни у розмірі та конфігурації земельної ділянки після оформлення згаданого вище договору купівлі-продажу не були зареєстровані у державному земельному кадастрі, то отримати витяг з державного земельного кадастру для оформлення нотаріусом свідоцтва про право власності на земельну ділянку неможливо, про що свідчить відповідь заступника відділу Держземагенства у Богородчанському районі Іван-Франківської області. Таким чином, незважаючи на те, що вона відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України є фактичним власником земельної ділянки з часу відкриття спадщини, її права не визнаються. А тому виникла необхідність доводити своє право у судовому порядку. В судовому засіданні позивачка заявлений позов підтримала з викладених підстав. Представник відповідача [PERSON] заявлений позов визнала. Вкзаала, що дійсно чоловік позивачки отримав у Гутянській сільській раді державний акт серії ІФ №044496 від 17.03.2005 року на земельну ділянку площею 0,2514 га для ведення особистого селянського господарства. Сільській раді відомо, що за домовленістю між межівниками [PERSON], за договором купівлі-продажу, відчужив 101 кв.м. [PERSON] Однак змін у кадастрову документацію не було внесено. Крім того, через помилково оформлений проектною організацією на імя [PERSON] державний акт на придбану у [PERSON] земельну ділянку, цій же ділянці був присвоєний інший кадастровий номер 2620482001:01:001:0107. Проте за рішенням Богородчанського районного суду від 18.09.2007 року Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №877445 від 30.03.2007 року, що був виданий на імя [PERSON] визнано незаконним і скасовано. Тому фактично позивачка обгрунтовано претендує на оформлення за нею права власності на ділянку площею 0,2413 га, яка є частиною земельної ділянки кад.номер 2620482001:01:001:0015, отриманої [PERSON] в 2005 році шляхом безоплатної приватизації. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, зясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов може бути задоволено. Судом встановлено, що позивачка є спадкоємцем першої черги на майно [PERSON], прийняла спадщину, спадкові права нотаріусом перевірено. До спадкового майна входить земельна ділянка площею 0,2413 га, яка є частиною ділянки кадастровий номер 2620482001:01:001:0015, що розташована в с. Гута Богородчанського району Івано-Франківської області по вул. Сумаринській, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Дана земельна ділянка належала за життя покійному [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, що виданий Гутянською сільською радою 17.03.2005 року. (а.с.8) Відповідно до договору купівлі-продажу, що посвідчений 20.05.2005 року приватним нотаріусом Богородчанського районного нотаріального округу [PERSON] за №946, частину земельної ділянки площею 101 кв.м. із загальної ділянки площею 2514 кв.м. було відчужено. Таким чином у власності [PERSON] фактично залишилось 2413 кв.м. Оскільки зміни у розташуванні меж земельної ділянки, які відбулись після видачі державного акта не були внесені у технічну документацію і не були зареєстровані державним кадастровим реєстратором, то отримати свідоцтво про право власності на успадковану земельну ділянку без виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі неможливо. Відповідно до п.»г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на нерухомість у відповідності до ст.182 ЦК України підлягає державній реєстрації.\~ Виходячи з наведеного, суд вважає, що право позивачки може бути захищено у спосіб обраний нею, шляхом визнання за нею права власності на нерухоме майно земельну ділянку. На підставі викладеного, ст.ст.328, 392, 1268, 1269 ЦК України,

Outcome: approved