Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

позивачка звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей: [PERSON] -[INFO] та [PERSON] - [INFO] в розмірі 1/3 частини середньомісячного заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.07.2017 року і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що 28.04.2001 року було шлюб між сторонами зареєстровано у Тухлянській сільській раді Сколівського району Львівської області Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 26.08.2014 року між сторонами розірвано шлюб. У шлюбі народилися діти: [PERSON] -[INFO] та [PERSON] - [INFO]. Діти повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач на утримання дітей коштів інколи надає, але в малому розмірі, а в неї коштів не достатньо для отримання їх. Вважає, що оскільки відповідач має можливість платити аліменти у вказаному розмірі, а тому просить стягувати аліменти у судовому порядку. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала повністю, дала пояснення аналогічні викладених у позові. Просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що він надає матеріальну допомогудітям: [PERSON] -[INFO] та [PERSON] - [INFO], а саме помає речами в її натурі, надає їм інколи кошти. Крім цього, не може сплачувати аліменти у зазначеному розміру, які позивачка просить так як він не працює.Просить прийняти рішення про стягнення аліментів згідно чинного законодавства. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права. За вимогами ст. ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у відповідності до ст. 182 згаданого кодексу при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.3 ст. 183 СК України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком дітей: [PERSON] -[INFO] та [PERSON] - [INFO]. Діти: [PERSON] -[INFO] та [PERSON] - [INFO] проживають з матір'ю, тобто з позивачкою. Відповідач коштів на утримання дітей не надає, а позивачці одній важко утримувати їх. Твердження відповідача про те, що він не має змоги платити аліментів так як не працює, суд вважає таке твердження необґрунтованим, оскільки відповідач особою молодого віку, перебуває в працездатному стані, та в змозі знайти собі роботу. Окрім цього, відповідач не надав доказів суду щодо перебування на утриманні відповідача, а саме: інших дітей, непрацездатних осіб та інші обставини, що мають істотне значення для справи не надав суду та те, що між сторонами як батьками є узгодженість способу утримання дітей: [PERSON] -[INFO] та [PERSON] - [INFO] у позасудовому порядку. При цьому, позивачка не надала суду доказів, щодо стягнення аліментів на дітей: [PERSON] -[INFO] та [PERSON] - [INFO] слід починати з 10.07.2017 року, а саме що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази повинні бути належними і допустимими; докази не можуть ґрунтуватись на припущеннях ст.ст.57,58,59 ЦПК України. Разом з тим, при визначенні розміру аліментного забезпечення суд, вирішуючи справу в межах заявлених вимог (ст.11 ЦПК України) та відповідно до вимог ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище як дітей так і платника аліментів. Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів(ч.8 ст.7 СК України), а також зобов'язує дотримання рівності їх прав щодо батьків (ст.142 СК України) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин( ч.9 ст.7 СК України). Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»). Згідно із ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 3 ст.212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини у їх сукупності суд вважає, що позов є підставний і підлягає до часткового задоволення, а тому із відповідача слід стягувати аліменти на користь позивачки на утримання дітей: [PERSON] -[INFO] та [PERSON] - [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку /доходів/ щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивача до суду, тобто з 24.07.2017 р., і до досягнення дітьми повноліття. На підставі ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: partial