Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в сумі 6000 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вироком Приазовського районного суду від 13 червня 2019 року [PERSON] визнано винною у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України і призначено покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі з випробуванням строком на 1 рік. Внаслідок вчиненого злочину [PERSON] була спричинена матеріальна шкода [PERSON] у розмірі 6000 гривень, яку і просить стягнути позивачка. Заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило. В судове засідання позивачка не з`явилася, проте надала заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання відзив на позов та інших письмових пояснень по суті позову не надав, відповідно до ч. 7 ст. 130 ЦПК України належним чином був повідомлений про наявність відповідного позову та про день та час розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує спір за наявними матеріалами справи. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оглянувши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України,\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом \~\~ Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, \~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках. Вимогами ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вироку Приазовського районного суду Запорізької області від 13 червня 2019 року [PERSON] була засуджена за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з випробуванням строком на 1 рік. Вироком суду встановлено, що 23 березня 2019 року, о 08.48 години [PERSON] , знаходячись поряд з банкоматом AT «Ощад-Банк», який розташований по вул. Центральна, буд. 2 в смт. Приазовське Приазовського району Запорізької області, шляхом вільного доступу, діючи з раптово виниклим та корисливим умислом, скориставшись неуважністю [PERSON] та [PERSON] , які намагалися перевірити стан рахунку на банківській карті, яка належить [PERSON] та помилково провели операцію у зазначеному банкоматі щодо зняття готівки, відкрито у присутності неповнолітньої [PERSON] з пристрою видачі банкнот вказаного банкомату викрала грошові кошти у сумі 6000 гривень купюрами по 500 гривень, після чого з викраденим майном з місця злочину зникла та розпорядилась ними на власний розсуд, чим спричинила потерпілій [PERSON] матеріальну шкоду на вказану суму. Згідно вимог ст.. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ці дані встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків. Відповідно до ст. 82 ч. 6 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. Як вбачається зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно вироку Приазовського районного суду від 13 червня 2019 року розмір спричиненої матеріальної шкоди [PERSON] . [PERSON] складає 6000,00 гривень. Таким чином, суд вважає, необхідним задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з відповідача спричинену матеріальну шкоду у розмірі 6000,00 гривень. \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved