Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником індивідуального житлового будинку в с. Матюші, Білоцерківського району, вул. Левицького, 70, який вона отримала у спадщину після смерті своєї матері [PERSON]. Відповідач по справі [PERSON] в даному будинку зареєстрований, але не проживає, а тому позивачка просила суд захистити її права власника будинку шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку № 70 по вул. Левицького в с. Матюші Білоцерківського району. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовільнити, вказавши, що реєстрація відповідача у будинку № 70 по вул. Левицького в с. Матюші Білоцерківського району порушує права позивачки як власника, оскільки обмежує право вільно користуватися та розпоряджатися вказаним будинком, оскільки право відповідача користуватися спірним житлом припинилося зі смертю попередньої власниці будинку. Відповідач проти позову заперечував, та пояснив, що у вказаному житловому будинку він зареєстрований та постійно проживає, іншого житла не має. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач, приходиться позивачці рідним братом, але не є членом її сімї. Власником житлового будинку в с. Матюші, Білоцерківського району, вул. Левицького, 70, була мати сторін [PERSON], яка померла 18.11.2014 року. Позивачка [PERSON] набула вказаний житловий будинок у власність на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.09.2015 року. Згідно довідки Матюшівської сільської ради від 05.10.2015 року №02-141/225 відповідач [PERSON] зареєстрований у спірному житловому будинку з 04.11.2010 року, як член сімї колишнього власника. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідно до положень ст.. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Як вбачається з ст. 346 ЦК України право власності припиняється в разі відчуження власником свого майна або смерті власника. Як розяснено у п. 34 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 07 лютого 2014 року № 5 « Про судову практику у справах про захист прав власності та інших речових прав» під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сімї, попередніми членами його сімї,а також членами сімї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення ( п.3 ч.1 ст. 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Отже, житлові права члена сімї колишнього власника житла, в даному випадку відповідача, є похідним від прав самого власника. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Судом встановлено, що реєстрація відповідача у житловому будинку в с. Матюші, Білоцерківського району, вул. Левицького, 70, порушує права позивачки як власника, оскільки обмежує право вільно ним користуватися та розпоряджатися. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. З урахуванням викладеного суд вважає за необхідне визнати [PERSON], [INFO], такими, що втратив право користування жилим приміщенням житлового будинку в с. Матюші, Білоцерківського району, вул. Левицького, 70. На підставі викладеного,

Outcome: approved