Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька та надання дозволу на оформлення документів дитині на виїзд за кордон посилаючись на те, що вона зареєстрована та проживає в [INFO]. 08 липня 2012 р. у них з відповідачем в позашлюбних відносинах (без укладення шлюбу) народився син [PERSON], який проживає разом з нею і знаходиться на її матеріальному утриманні та вихованні. Протягом двох років вона з дитиною не проживають разом з відповідачем. Відповідач особисто участі у вихованні дитини не бере, грошових коштів на її утримання не дає та взагалі не цікавиться жодним чином дитиною. На даний час позивачка разом із своїми батьками, зокрема з матірю [PERSON], мають бажання і фінансову можливість оздоровити сина, підчас літньо-осіннього сезону 2016 р., та одночасно розширити його кругозір завдяки подорожі до іноземних країн, оскільки [PERSON] постійно, протягом восьми років проживає та працює в м. Неаполь, Італійської Республіки на узбережжі Середземного моря в гірському районні і запрошувала їх на відпочинок та оздоровлення з оплатою проїзду та всіх витрат повязаних з відпочинком, оздоровленням та проживанням. Іншої можливості оздоровити дитину у неї немає. Крім того, при відвідуванні [PERSON], яка є бабусею їхньої з відповідачем дитини, їхній син буде мати змогу познайомитися та спілкуватися з бабусею, яку він ніколи не бачив, оскільки вона жодного разу на протязі восьми років не приїжджала в Україну. Однак відповідач без будь-яких пояснень та причин та через неприязні стосунки не дає на це дозвіл, та не може сам особисто оплатити таке важливе для дитини оздоровлення на морі. А тому просила суд надати їй дозвіл на виготовлення документу для виїзду за кордон неповнолітній дитині для тимчасових поїздок, без згоди (нотаріально посвідченої заяви) батька [PERSON] та надати дозвіл на тимчасовий виїзд на оздоровлення та відпочинок [PERSON], [INFO], починаючи з 01.10.2016 р. по 31.09.2017 р. до країн Шенгенської угоди, в тому числі Італійської Республіки, в супроводі матері [PERSON], [INFO], без нотаріально посвідченої заяви про згоду та супроводу батька [PERSON]. Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали і підтвердили обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти задоволення позову в частині виготовлення проїзних документів для дитини, однак заперечував проти виїзду дитини за кордон, оскільки остерігається того, що позивачка може вивезти дитину за кордон для постійного проживання. Представник служби у справах дітей Чернівецької міської ради в судове засідання не з'явився, звернувся з письмовою заявою, в якій просив суд справу розглянути у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що 08.07.2012 р. у позивачки та відповідача, які перебували у фактичних шлюбних відносинах народився син [PERSON] (а.с.11). [PERSON] [PERSON] проживає разом з матірю і знаходиться на її утриманні та вихованні (а.с. 10,12). Конституцією України та Європейською Конвенцією про права дитини визнається право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, несуть батьки. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну» проїзний документ дитини являється документом, що дає право на виїзд з України і вїзд в Україну. Згідно з ч. 2 ст. 4 цього ж Закону, та п. 4 ч. 2 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, громадянам України, які не досягли 16-річного віку, і постійно або тимчасово проживають за кордоном, оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання (заяви) батьків. Згідно з п. 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення,- за наявності заперечень одного з батьків проїзний документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що намір позивачки разом з дитиною тимчасово виїжджати за кордон до країн Шенгенської угоди, в тому числі Італійської Республіки, в певний період часу з метою відпочинку та оздоровлення буде сприяти духовному та фізичному розвитку, розширення кругозору дитини сторін та цілком відповідати найвищим інтересам дитини. А тому підлягає задоволенню позов в частині надання дозволу позивачу на виготовлення документу для виїзду за кордон неповнолітній дитині для тимчасових поїздок, без згоди (нотаріально посвідченої заяви) батька. Що ж стосується вимоги про надання дозволу на тимчасовий виїзд на оздоровлення та відпочинок дитини сторін починаючи з 01.10.2016 р. по 31.09.2017 р. до країн Шенгенської угоди, в тому числі Італійської Республіки, в супроводі матері без нотаріально посвідченої заяви про згоду та супроводу батька, то в цій частині позов підлягає задоволенню частково необхідно надати такий дозвіл, але на період. Який просить позивач, а на менший період часу тобто з 01.10.2016 р. по 31.08.2017 р., тобто до закінчення літнього періоду. Посилання представника позивача на те, що позивач може не повернутися разом з дитиною в України на думку суду є безпідставними оскільки жодних доказів такому можливому розвитку подій ні відповідачем, ні його представником суду не надано. На підставі викладеного та

Outcome: partial