Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд розірвати шлюб, укладений 15.10.2011 року між нею та відповідачем. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем не можливе, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюбні відносини фактично припинені сім'я, розпалася остаточно і відновлення її неможливе. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей, - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, при розлученні залишити наявне прізвище. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, також надав суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 15.10.2011 року одружилися [PERSON] та [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Молочанським міськвиконкомом Токмацького району Запорізької області, актовий запис № 21. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей, - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Виконавчим комітетом Молочанської міської ради Токмацького району Запорізької області 06 березня 2012 року, актовий запис № 17 та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Виконавчим комітетом Молочанської міської ради Токмацького району Запорізької області 02 вересня 2014 року, актовий запис № 26. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення одного з подружжя є проявом принципу свободи шлюбу та рівності подружжя, закріпленого ст. 51 Конституції України. Так як укладення шлюбу здійснюється вільно та добровільно, то ніхто не може бути примушений до збереження подружніх відносин, якщо їх основа втрачена. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, шлюб існує формально. Суд вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, між подружжям відсутнє взаєморозуміння, шлюбні відносини фактично припинені, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище - «[PERSON]. Відповідно до ст.88 ч.1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене і

Outcome: approved