Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 4 094 грн. за договором позики (розпискою) від 31.07.2015 року, стягнення витрат по оплаті судового збору та правової допомоги, мотивуючи тим, що згідно договору позики(розписки) від 31.07.2015 року відповідачка позичила в позивачки грошові кошти в розмірі 150 дол.США, що в еквіваленті становить 3 975 грн. з кінцевим терміном повернення 15.09.2015 року. Однак, відповідачка у визначений в розписці термін кошти так і не повернула, а тому просила стягнути суму заборгованості, 3 % річних від суми боргу 119 грн., а всього 4 094 грн. та стягнення витрат по оплаті судового збору, правової допомоги. Позивачка в судове засідання не зявилася, попередньо подала заяву, відповідно до якої уточнила позовні вимоги, просила стягнути з відповідачки у її користь борг за договором позики у розмірі 3 870,00 грн., судові витрати та витрати на правову допомогу, просила розглянути справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечила (а.с.32). Відповідачка в судове засідання не з`явилася, повторно, про причини неявки суд не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 15-17, 26-28). З урахуванням думки позивачки та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов договору позики(розписки), внаслідок чого [PERSON] позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за договором позики з [PERSON] Статтею 1046 Цивільного Кодексу України визначено зміст договору позики. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Судом встановлено, що 31.07.2015 року між [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було укладено договір позики(розписка). Відповідно до вказаного договору позики(розписки) відповідачка отримала у позивачки грошові кошти в розмірі 150 дол. США грн. строком до 15.09.2015 року (а.с. 18). Проте, відповідачка по даний час свої зобовязання згідно договору позики не виконала. Зазначена обставина нічим не спростована. За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, в даному випадку розписки позичальника. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу дії ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому, у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 625 Цивільного Кодексу України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1 цієї статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Позивачкою проведено розрахунок заборгованості [PERSON] за договором позики(розписки) від 31.07.2015 року станом на 30.05.2016 року (100 дол. США 2580,1289 грн.), відповідно до якого за відповідачкою наявна заборгованість в розмірі: 150 х 25,80 = 3 870,00 грн. Будь-яких доказів, які б спростовували наведену позивачем суму заборгованості за вказаним договором позики(розпискою) та доводи позивача суду не представлено. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за договором позики є обгрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачки, також, слід стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати, а саме: по оплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. (а.с.1) та на правову допомогу за написання позовної заяви в розмірі 250 грн.(а.с.5). На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 526, 527, 533, 612, 625, 1046, 1048-1050 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ЦПК України,

Outcome: approved