Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до Козятинської сільської ради Козятинського району Вінницької області про визнання права на спадщину на земельну ділянку. В обґрунтування своїх позовних вимог вона вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарсько виробництва , площею 4,0646 га, розташованої на території Козятинської сільської ради Козятинського району, Вінницької бласті , що належала померлому на підставі державного акту серії ІІ- ВН № 010792 на право приватної власності на землю , виданого громадянину України на підставі розпорядження Козятинської райдержадміністрації від 21 листопада 2002 року №366, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 832. Позивачка є спадкоємицею першої черги за законом. Інших спадкоємців ні за законом , ні за заповітом немає. В установлений законом строк позивачка звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, але оформити свої спадкові права на земельну ділянку вона не може , тому що відсутній правовстановлюючий документ. За її заявою в управлінні Держземагенства їй видали лише ксерокопії архівного екземпляру державного акту на ім'я померлого. Позивачка в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про день та час слухання справи, однак від позивачки надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить справу розглядати в її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомленим про день та час слухання справи, однак від представника відповідача - голови Козятинської сільської ради Козятинського району Вінницької області Катерезюк Т.М. надійшла заява, в якій позов визнає і просить справу розглядати в її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання позову відповідачем необхідно прийняти, оскільки це не суперечить закону і не порушує чиїх -небудь прав та інтересів. Так, в судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 2) , який постійно проживав в [ADDRESS]. Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарсько виробництва , площею 4,0646 га, розташованої на території Козятинської сільської ради Козятинського району Вінницької області, що належала померлому на підставі Державного акту серії ІІ- ВН № 010792 на право приватної власності на землю , виданого громадянину України на підставі розпорядження Козятинської райдержадміністрації від 21 листопада від 21 листопада 2002 року №366, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 832 ( а.с. 9). Позивачка є спадкоємицею першої черги за законом . Рішенням Козятинського міськрайонного суду від 23.07.2012 року по справі № 209/2233/12 встановлено , що [PERSON] дійсно був батьком [PERSON] ( а.с. 7). Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. В установлений законом строк позивачка прийняла спадщину , про що свідчить копія спадкової справи № 714/2012 до майна померлого14 квітня 2011 року [PERSON] ( а.с. 18-19). Оформити свої спадкові права на земельну ділянку позивачка не може , тому що відсутній правовстановлюючий документ. За її заявою в управлінні Держземагенства їй видали лише ксерокопії архівного екземпляру державного акту на ім'я померлого( а.с. 9). Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст.ст.1216, 1223, 1261, 1268 ЦК України, згідно з якими спадкуванням є перехід прав та обов'язків( спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців); право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом, одержують особи , визначені у ст. ст. 1261-1265 ЦК України. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя , хто його пережив , та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі наведеного,

Outcome: approved