Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом та просила з урахуванням уточнених позовних вимог ухвалити рішення, яким визнати дії Золочівського коледжу Львівського національного університету щодо зменшення педагогічного навантаження на 2014-2015 та 2015-2016 навчальні роки неправомірними, скасувати наказ №66-к від 01.09.2015 року про педагогічне навантаження на 2015-2016 навчальний рік в частині її педагогічного навантаження, поновити педагогічне навантаження до 924 годин на 2015-2016 навчальний рік, стягнути з Львівського національного аграрного університету кошти в сумі 16\~873, 32 грн. Позивачка зазначає , що Золочівський коледж ЛНАУ є структурним підрозділом Львівського національного аграрного університету. За час роботи в коледжі (з 1977 року і до сьогодні) позивачку постійно забезпечували річним педагогічним навантаженням в обсязі не менше 924 години. Однак, на 2014-2015 навчальний рік без її згоди було встановлено педагогічне навантаження в обсязі 677 годин, а на 2015-2016 навчальний рік 678 годин, тобто відбулася зміна істотних умов праці в бік їх погіршення. У зв'язку із зменшенням педагогічного навантаження відбулося зменшення заробітної плати. У зв'язку з неправомірним зниженням педагогічного навантаження позивачка просила суд стягнути з Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету на її користь різницю в заробітній платі за період з 1 вересня 2014 року по день ухвалення рішення суду, виходячи із різниці між середньомісячною заробітною платою, яку позивачка отримувала до зменшення педагогічного навантаження з заробітною платою на час звернення до суду. Позивач вважає дії Золочівського коледжу неправомірними, оскільки з наказом про зменшення педагогічного навантаження на 2014-2015 та 2015-2014 навчальні роки її не ознайомлювали, згоди на зменшення педагогічного навантаження вона не надавала. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] позов підтримав, дав пояснення аналогічні тим, які викладені у позовній заяві. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] позов визнали в частині стягнення різниці у заробітній платі. В решті позовних вимог просять відмовити, вважаючи їх безпідставними. У письмових запереченнях зазначають, що педагогічне навантаження коледжу визначається з урахуванням чисельності студентів, нормативної та виробничої необхідності. Зменшення такого навантаження відбулося у звязку із зменшенням обсягів набору студентів у відповідні роки та затвердженням нових освітньо-професійних програм. Поза тим, зазначають, що посилання позивачки на відсутність згоди профспілкової організації є безпідставними, оскільки питання зменшення педагогічного навантаження працівників, що перебувають на пенсії розглядалося на зборах трудового колективу. Суд, вислухавши осіб, які приймають участь у справі, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. [PERSON] працює на посаді викладача української мови та літератури Золочівського коледжу Львівського національного аграрного університету з 01 вересня 1977 року. Відповідно до п. 5. 2 Положення про організацію навчального процесу у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства освіти України № 161 від 2 червня 1993 року (діяло на час виникнення правовідносин) обсяг навчальних занять, доручених для проведення конкретному викладачеві виражений в облікових (академічних) годинах, визначає навчальне навантаження викладача. Як зазначено в п. 63 Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затвердженої наказом Міністерства освіти України № 102 від 15 квітня 1993 року, навчальне навантаження викладачам вищих навчальних закладів І-ІІ рівнів акредитації та професійно-технічних навчальних закладів визначається один раз на рік до початку навчального року. Згідно із зазначеною інструкцією, навчальне навантаження між вчителями, викладачами та ін. педагогічними працівниками розподіляється керівником установи за погодженням з профспілковим комітетом залежно від кількості годин, передбачених навчальними планами, наявності відповідних педагогічних кадрів та іншими конкретними умовами, а також згідно з п. 91 вище вказаної інструкції. Відповідно до підпункту «е» пункту 20 типових правил внутрішнього розпорядку для працівників державних навчально-виховних закладів України, затверджених наказом Міністерства освіти України № 455 від 20.12.1993 року, власник або уповноважений ним орган (керівник) закладу освіти зобов'язаний доводити до відома педагогічних працівників у кінці навчального року (до надання відпустки) педагогічне навантаження в наступному навчальному році. 29 серпня 2014 року наказом № 64-К Золочівського коледжу Львівського національного аграрного університету було затверджено педагогічне навантаження [PERSON] 677 годин. 01 вересня 2015 року наказом №\~66-К Золочівського коледжу Львівського національного аграрного університету було затверджено педагогічне навантаження [PERSON] 678 годин. Зменшення обсягів педагогічного навантаження відбулися у зв'язку зі змінами у ліцензованому обсязі чисельності студенів, а також значним зменшенням загальної кількості контингенту студенів коледжу, що передбачає значне зменшення педагогічного навантаження викладачів коледжу. Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку, що припинення навчального навантаження позивача за попередній навчальний рік (2013-2014 рік) до початку навчального року не є зміною істотних умов праці в розумінні ст. 32 КЗпП України та не потребує попередження працівника за два місяці. Застосування норми ст. 103 КЗпП України може мати місце лише у випадку зміни встановленого педагогічного навантаження протягом навчального року без згоди працівника та нижче тарифної ставки, чого у випадку позивача не було. Позивачка була прийнята на роботу без визначення конкретного педагогічного навантаження, а тому твердження її про те, що зменшення педагогічного навантаження в 2014-2015 та 2015-2016 навчальних роках, порівняно з минулими, є зміною істотних умов праці, визнати обґрунтованими не можна, в звязку з чим застосування норм ст. 103 КЗпП України являється не правильним. Однак, педагогічне навантаження на 2014-2015 та 2015-2016 навчальні роки було закріплено з порушенням вимог п. 63 Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затвердженої наказом Міністерства освіти України № 102 від 15 квітня 1993 року , де зазначено, що навчальне навантаження між викладачами розподіляється керівником установи за погодженням з профспілковим комітетом залежно від кількості годин, передбачених навчальними планами, наявності відповідних педагогічних кадрів та іншими конкретними умовами. Судом же встановлено, що закріплення педагогічного навантаження на 2014-2015 та 2015-2016 рік навчальні роки, яким, в тому числі, було зменшено педагогічне навантаження [PERSON], відбулося без належного погодження з профспілковим комітетом. Вимоги позивача про скасування наказу про педагогічне навантаження на 2015-2016 рік та зобов'язання відповідача здійснити перерозподіл педагогічного навантаження на 2015-2016 навчальний рік, встановивши педагогічне навантаження на рівні 924 годин, суд вважає необґрунтованими, оскільки такий спосіб захисту може бути застосовано лише у випадку визнання судом неправомірною зміну істотних умов праці у відповідності до ст. 32 КЗпПУ, чого у випадку позивача, як зазначалося вище, не було. На підставі вищевикладеного позов підлягає частковому задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial