overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 2017 року, однак тривалий час до укладення шлюбу проживали разом та від спільного проживання мають сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час діти проживають з позивачкою. Відповідач добровільно аліменти не сплачує. Діти знаходяться на утриманні позивачки. Тому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , 2016 року народження та доньки [PERSON] в розмірі 1 000 гривень на кожну дитину. Позивачка в судове засідання не з`явилася, направивши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання також не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 2017 року, однак тривалий час до укладення шлюбу проживали однією сім`єю та вели спільне господарство. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.4,5) Діти проживають разом з матір`ю, батько проживає окремо, батько не надає жодної матеріальної допомоги і дітизнаходяться на повному утриманні позивачки. Відповідно до ст. 141 ч.1 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно чи перебувають вони у шлюбі між собою. З урахуванням п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № N 16 від 12.06.98р. «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» (Із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 3 від 15.05.2006р.), у частині, яка не суперечить Сімейному Кодексу України при вирішенні таких спорів суди повинні виходити не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дітей та умов їх нормального виховання. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , він за законом зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на їх утримання, а тому з відповідача - [PERSON] необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, тому вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти у розмірі по 1000 грн. на кожну дитину, щомісячно і до повноліття дітей. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі 0 27 квітня 2012 року. Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 30 листопада 2016 року шлюб між ними розірвано. Від відповідача вона народила доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка бажає стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки. Тому просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку(доходів), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, визначити місце проживання дитини разом з нею. В судове засідання позивачка не з»явилася, від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. На виконання Конвенції про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним та кримінальним справам, компетентному суду [PERSON] Федерації були направлені позовна заява з додатками та повідомлення про час та місце розгляду справи в Сумському районному суді Сумської області для їх вручення [PERSON] Як вбачається з заяви завіреної нотаріусом нотаріального округа міста Москви [PERSON], [PERSON] повідомлений про розгляд справи Сумським районним судом Сумської області, просить слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27 квітня 2012 року.( арк.с.4) Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 30 листопада 2016 року шлюб між ними розірвано.( арк.с.8) Відповідач є батьком доньки позивачки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (арк.с.5). На даний час дитина проживає з матір*ю і знаходиться на її утриманні, що не оспорюється сторонами. Відповідно до\~ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач є батьком дитини і відповідно до законодавства повинен надавати кошти на утримання дитини, яка знаходиться на вихованні матері, з нього необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1\\4 частини з усіх видів його заробітку(доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлений факт проживання доньки [PERSON], 28 березня 2014 року разом з матір»ю за її адресою проживання, що не оспорюється сторонами. Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до положень статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 11 листопада 2011 року. Від спільного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини між ними припинилися з січня 2018 року. На даний час донька проживає з позивачкою. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати свою дитину. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. [PERSON] вже сплачує аліменти дитині від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] згідно рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 25 вересня 2009 року у розмірі ј від його заробітку. Тому просив стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку(доходів), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Третя особа: [PERSON] в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду була повідомлена належним чином. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 листопада 2011 року.( арк.с.4) Від шлюбу є донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (арк.с.5). На даний час дитина проживає з матір*ю і знаходиться на її утриманні. Відповідно до рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 вересня 2009 року з [PERSON] стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] в розмірі ј частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття.( арк.с.21) Відповідно до\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач є батьком дитини і відповідно до законодавства повинен надавати кошти на утримання дитини, яка знаходиться на вихованні матері, з нього необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1\\4 частини з усіх видів його заробітку(доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Роз`яснити відповідачу, в разі незгоди з розміром стягуваних аліментів, право подати позов про зменшення розміру стягуваних аліментів, в окремому позовному провадженні. Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до положень статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 13 лютого 1999 року. Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 28 березня 2014 року шлюб між ними розірвано. Від відповідача вона народила сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає. Тому просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку(доходів), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. В судове засідання позивачка не з»явилася, від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з»явився, з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду був повідомлений належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 13 лютого 1999 року.( арк.с.6) Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 28 березня 2014 року шлюб між ними розірвано.( арк.с.8) Відповідач є батьком сина позивачки [PERSON], [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про народження (арк.с.7). На даний час дитина проживає з матір*ю і знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач є батьком дитини і відповідно до законодавства повинен надавати кошти на утримання дитини, яка знаходиться на вихованні матері, з нього необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1\\4 частини з усіх видів його заробітку(доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до положень статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що згідно чинного рішення Свалявського районного суду від 05.12.2013 року вона, разом з відповідачами є співвласниками житлового будинку у с. Неліпино, вул. Б. Хмельницького, 1, Свалявського району з визначеними частками по ? кожному. Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 13.01.2015 року за [PERSON] визнано право власності на ? частину згаданого житлового будинку. Вважає, що відповідно да даних рішень частки співвласників слід змінити, визначивши за нею та відповідачами по 1/8 частці кожному у половині спірного житлового будинку. Позивач в судове засідання не зявилася. Від її представника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні (а.с. 47). Відповідачі в судове засідання не зявилися по невідомим суду причинам, хоча були своєчасно та належним чином повідомлені (а.с. 21-23, 30-32, 44-46). Згідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд розглядає справу на підставі наявних у справі даних у відсутності відповідачів. Відповідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідачів, які були належним чином повідомлені, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що щодо житлового будинку у с. Неліпино, вул. Б. Хмельницького, 1, Свалявського району існують два чинні судові рішення, згідно з якими визнано право власності позивача та відповідачів по ? частці кожному (рішення Свалявського районного суду від 05.12.2013 року) та визнано право власності на ? частину згаданого житла за [PERSON] (рішення колегії суддів судової палати апеляційного суду Закарпатської області від 13.01.2015 року) (а.с. 7-12). За приписами ст. 218 ЦПК України, після проголошення рішення суд, який його ухвалив, не може сам скасувати або змінити це рішення. Відповідно до вищезгаданих чинних судових рішень існує суперечність щодо права власності на житловий будинок, яку суд не вправі усунути. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, субєктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Так як позивачкою не наведено належних та допустимих доків щодо порушення, невизнання або оспорювання її права власності і таких не здобуто у судовому засіданні заявлений позов є необгрунтованим.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з причин відсутності взаємопорозуміння вони часто з відповідачем сварилися, що привело до неможливості спільного проживання. З 17.07.2015 року сторони разом не проживають. В цьому звязку позивачка просила шлюб розірвати. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач у судовому засіданні проти позову не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 червня 2012 року. Судом встановлено, що з причин відсутності взаємопорозуміння сторони сварилися, що привело до неможливості спільного проживання. Разом сторони не проживають. Згідно зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги наведене, суд приходить до висновку про задоволення позову. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з причин відсутності взаємопорозуміння вони часто з відповідачем сварилися, що привело до неможливості спільного проживання. З 19 січня 2014 року сторони разом не проживають. В цьому зв'язку позивачка просила шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач проти позову не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши надані ними докази, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 вересня 2009 року. Судом встановлено, що з причин відсутності взаємопорозуміння сторони сварилися, що привело до неможливості спільного проживання. Разом сторони не проживають. Згідно зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інші інтереси інших осіб. Судові витрати підлягають стягненню з відповідач на користь позивачки на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з причин відсутності взаємопорозуміння вони часто з відповідачем сварилися, що привело до неможливості спільного проживання. З 1 квітня місяця 2014 року сторони разом не проживають. В цьому зв'язку позивачка просила шлюб розірвати. Позивачка, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, до суду не з?явилася, подала заяву про слухання справи у її в відсутність, просила шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з?явився. Судом вжиті всі можливі заходи для забезпечення його явки шляхом повідомлень за місцем проживання. Враховуючи що розгляд справи відбувся у відсутність сторін відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, перевіривши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 серпня 2008 року. Судом встановлено, що з причин відсутності взаємопорозуміння сторони сварилися, що привело до неможливості спільного проживання. Разом сторони не проживають. Згідно зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до аги наведене, суд приходить до висновку про задоволення позову. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з причин відсутності взаємопорозуміння вони часто з відповідачем сварилися, що привело до неможливості спільного проживання. З 2011 року сторони разом не проживають. В цьому зв'язку позивачка просила шлюб розірвати. Позивачка, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, до суду не з?явилася, подала заяву про слухання справи у її в відсутність, просила шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з?явився. Судом вжиті всі можливі заходи для забезпечення його явки шляхом повідомлень за місцем проживання. Враховуючи що розгляд справи відбувся у відсутність сторін відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, перевіривши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 9 січня 2009 року. Судом встановлено, що з причин відсутності взаємопорозуміння сторони сварилися, що привело до неможливості спільного проживання. Разом сторони не проживають. Згідно зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до аги наведене, суд приходить до висновку про задоволення позову. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з причин відсутності взаємопорозуміння вони часто з відповідачем сварилися, що привело до неможливості спільного проживання. З 2012 року сторони разом не проживають. В цьому зв'язку позивачка просила шлюб розірвати. Позивачка, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, до суду не з?явилася, подала заяву про слухання справи у її в відсутність, просила шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з?явився. Судом вжиті всі можливі заходи для забезпечення його явки шляхом повідомлень за місцем проживання. Враховуючи що розгляд справи відбувся у відсутність сторін відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, перевіривши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 лютого 1981 року. Судом встановлено, що з причин відсутності взаємопорозуміння сторони сварилися, що привело до неможливості спільного проживання. Разом сторони не проживають. Згідно зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до аги наведене, суд приходить до висновку про задоволення позову. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved