Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Виконавчий комітет Катеринівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлений строк. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що відповідно до договору купівлі - продажу від 28.06.1993 року, позивачка придбала будинок у [PERSON] , який розташований за адресою: [ADDRESS] . У вказаному будинку в свій час, позивачка зареєструвала свою онуку [PERSON] . На даний час позивачка бажає продати належний їй будинок, але покупець не бажає укладати з нею договір купівлі - продажу будинку в зв`язку з тим, що в будинку зареєстрована стороння особа. В зв`язку з тим, що відповідачка не бажає добровільно знятися з реєстрації за місцем проживання, у позивачки виникають певні труднощі у вільному користуванні та розпорядженні її власністю. Згідно акту від 13.12.2018 року, відповідачка зареєстрована в будинку по [ADDRESS] , але фактично в ньому не проживає з 1999 року, тобто більше одного року. Остання адреса місця проживання відповідачки не відома. У зв`язку з чим, позивачка просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності представника позивачки та третьої особи, які надіслали до суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності. Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] позов підтримує та просить його задовольнити. Третя особа: Виконавчий комітет Катеринівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області проти позовних вимог [PERSON] до [PERSON] не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та день розгляду справи судом була повідомлена належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України, а також з урахуванням постанови Верховного Суду від 27.03.2019 року (у справі №201/6092/17, провадження №61-48215св18), відзиву на позовну заяву не надала, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 280,287,288 ЦПК України - заочно. Представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого 20.06.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20.06.2006 року. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с. 7). З копії договору від 28.06.1993 року, посвідченого заступником голови Катеринівської сільської Ради народних депутатів Покровського району Дніпропетровської області Колісник Н.І., видно, що [PERSON] придбала у [PERSON] житловий будинок, що знаходиться в с. Катеринівка Покровського району Дніпропетровської області (а.с. 8). Як вбачається з копії технічного паспорта на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] власником є [PERSON] (а.с. 10-12). З копії акту обстеження матеріально - побутових умов сім`ї [PERSON] видно, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично за даною адресою не проживає з 1999 року і по даний час (а.с. 13). За приписами ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Як вбачається з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Зі змісту ст. 391 ЦК України вбачається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 71 Житлового Кодексу України, жиле приміщення зберігається за відсутньою особою протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття її з реєстрації за цим приміщенням відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved