Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про надання дозволу тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, посилаючись на наступні обставини . Позивачка з відповідачем проживали в зареєстрованому шлюбі до 06.05.2009 року. Від спільного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. На даний час син проживає з відповідачкою, та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини, матеріально не допомагає. У листопаді 2014 року відповідач [PERSON] зник, його місце перебування на даний час невідомо. На теперішній час позивачка має намір вивезти дитину за кордон на оздоровлення, та з метою духовного та культурного розвитку. Однак у звязку з відсутністю чоловіка не може отримати від відповідача дозвіл на вивезення дитини за кордон. Просила суд задовольнити її позовні вимоги, надати дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон її малолітнього сина [PERSON], [INFO] та надати дозвіл на виготовлення закордонного паспорта дитині. У судове засідання позивачка не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про час слухання справи повідомлений належним чином, повідомлень про причини неявки від відповідача не надійшло, в звязку з чим згідно ст. 224 ЦПК України суд на підставі наявних у справі доказів вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON]А та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], про що мається свідоцтво про народження дитини. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Згідно довідки Головного Управління МВС України в Донецькій області Краматорського МВ ГУМВС України від 22.12.2014 року, [PERSON], [INFO], знаходиться у розшуку, як безвісті відсутній. В теперішній час позивачка має намір вивезти дитину за кордон на оздоровлення, та з метою духовного та культурного розвитку. Однак у звязку з відсутністю чоловіка не може отримати від нього дозвіл на вивезення дитини за кордон. В звязку з чим позивачка і звернулася до суду. Стаття 154 Сімейного Кодексу України передбачає, що батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини як законні представники без спеціальних повноважень. Відповідно до ст. 313 Цивільного Кодексу України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до Постанови КМУ від 27 січня 1995 року № 57 « Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України», а саме п.2-2 п.п.3 виїзд за межі України громадян які не досягли 16 річного віку, здійснюється у супроводі одного з батьків, або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі предявлення рішення про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. У відповідності ч.2 ст. 4 З.У «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну городян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Відповідно до Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих правил передбачено, що оформлення паспорту, проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків, а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою,- того з них,з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчується нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлений на підставі рішення суду. Згідно п. 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 оформлення паспорта/ проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків( законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлений на підставі рішення суду. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про надання дозволу про тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька є обґрунтованими і підлягають задоволенню На підставі ст. 154 Сімейного кодексу України, ст. 313 Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved