overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із вищезазначеним позовом до [PERSON], який мотивує тим, що рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 26 вересня 2011 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Під час шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею з її новою родиною в м. Дніпропетровську. При розлученні у них з відповідачем була усна домовленість про сплату ним аліментів в добровільному порядку в розмірі 1 000 грн. на місяць. Однак відповідач таку їх домовленість порушив, а саме починаючи з 2014 року перестав надавати їй допомогу на утримання малолітньої доньки. Оскільки відповідач має мінливий дохід, тому просила стягувати з нього на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності та підтримала позовні вимоги. Відповідач у судове засідання також не з'явився, однак подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, не заперечив проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що змінений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 26 вересня 2011 року шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було розірвано (а. с. 7). Також встановлено, що від даного шлюбу у сторін народилася одна дитина, а саме - донька [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим виконкомом Сімерківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 04 вересня 2003 року, актовий запис № 06 (а. с. 5). Крім цього встановлено, що відповідач належним чином не надає матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини. Дані правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України, зокрема статті 180, згідно якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, враховуючи те, що обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд з урахуванням положень ст. 182 СК України приймає до уваги те, що у відповідача немає постійного місця роботи, та те, що позивачка перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому, з урахуванням позиції відповідача, який визнав позов, вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання дитини в сумі 700 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала у незареєстрованому шлюбі з 2010 року по 2013 рік, від якого у них народилася одна дитина, а саме син [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, а саме: не навідує дитину, не цікавиться її здоров'ям та вихованням, а також не надає матеріальної допомоги на її утримання, тому просить стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак подала заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, також подавши до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що у [PERSON] та [PERSON] 06 січня 2012 року народився син [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим виконкомом Т.Бистрянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 12 березня 2012 року, актовий запис №03 (а.с. 4). Також встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини. Дані правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України, зокрема статті 180, згідно якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи те, що обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, суд, з урахуванням ст. 182 СК України вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн щомісячно до досягнення нею повноліття. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування від 23.08.2010 р. У вказаному будинку, крім неї та її матері, також зареєстрований її батько [PERSON], який за місцем реєстрації не проживає з 2007 року. В зв'язку з тим, що відповідач зареєстрований в належному їй будинку, вона не може скористатися правом на отримання державних субсидій на комунальні послуги, а тому просила визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, що знаходиться по [ADDRESS]. Позивачка надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, а справу розглянути в її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, клопотань, заяв про перенесення розгляду справи від нього не надходило. Суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи у відсутності відповідача. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла чи законом. Судом встановлено, що позивачка є власником будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування від 23.08.2010 р.(а.с.4,5). На даний час у вказаному будинку, крім неї та її матері [PERSON], зареєстрований батько позивачки [PERSON], (а.с.14), який за місцем реєстрації не проживає з 2007 року. В будинку також відсутні будь-які його особисті речі, про що свідчить акт обстеження будинку від 17.09.2014 р. (а.с.6). Оскільки відповідач не проживає в спірному жилому приміщенні понад один рік без поважних причин і втратив право користування ним, тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником квартири № 8, що знаходиться в будинку № 1 по вул. Першотравневій в смт. Чутове Полтавської області на підставі договору дарування від 05.10.2004 р. У вказаній квартирі, крім неї та її доньки, також зареєстрований її колишній чоловік [PERSON], який за місцем реєстрації не проживає з 2013 р. Їхній шлюб розірваний рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 18.01.2013 р. З червня 2013 р. відповідач, забравши свої речі, виїхав на постійне місце проживання до смт. Скороходове (попередня назва населеного пункту Артемівка) Чутівського району Полтавської області, де і проживає до цього часу та працює на постійній основі в товаристві з обмеженою відповідальністю «Зернятко-Полтава». В звязку з тим, що відповідач зареєстрований в належному їй будинку, вона не може скористатися правом на отримання державних субсидій на комунальні послуги, а тому просила визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, що знаходиться [ADDRESS]. Позивачка надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, а справу розглянути в її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглянути справу у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивачка є власником квартири № 8, що знаходиться в будинку № 1 по вул. Першотравневій в смт. Чутове Чутівського району Полтавської області на підставі договору дарування від 05.10.2004 р. (а.с. 7-9). Їхній шлюб розірваний рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 18.01.2013 р. (а.с. 15). На даний час у вказаній квартирі, крім неї та її доньки, також зареєстрований її колишній чоловік [PERSON], який за місцем реєстрації не проживає з 2013 р. В будинку також відсутні будь-які його особисті речі, про що свідчить акт обстеження будинку від 21.04.2016 р. (а.с. 10). Факт непроживання відповідача в будинку підтверджується письмовими поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с. 30-31). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, зясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймає визнання відповідачем позову та приходить до висновку про ухвалення рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є співвласником приватизованої квартири [ADDRESS]. На даний час в згаданій квартирі, крім неї та її чоловіка, зареєстрований і її син [PERSON], але фактично за місцем реєстрації останній не проживає з 2010 року. В зв'язку з тим, що відповідач зареєстрований в належній їй як співвласнику квартирі, вона не може скористатися правом на розпорядження належним їй майном на власний розсуд. Також не бажає, щоб відповідач був зареєстрованим в даному помешканні, а тому просила визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, що знаходиться [ADDRESS]. Позивачка надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, а справу розглянути в її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, клопотань, заяв про перенесення розгляду справи від нього не надходило. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла чи законом. Судом встановлено, що позивачка є співвласником приватизованої квартири [ADDRESS] (а.с.5). На даний час у вказаному будинку, крім неї та її чоловіка [PERSON], зареєстрований [PERSON] Відповідач за місцем реєстрації не проживає з 2010 року. В будинку також відсутні будь-які його особисті речі, про що свідчить акт обстеження квартири від 05.05.2014 р. (а.с.6). Факт непроживання відповідача в будинку підтверджується письмовими поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с.10-11). В судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає в спірному жилому приміщенні понад один рік без поважних причин і втратив право користування ним, тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із зазначеним позовом, вказуючи, що [INFO]. померла її мати - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 3,82 га, розташованої на території Новокочубеївської сільської ради Чутівського району Полтавської області, на яку вона, як спадкоємець за законом, має право. Крім неї, спадкоємців на майно, яке залишилося після смерті матері, немає. Вона пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини внаслідок хвороби та похилого віку, а тому просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судове засідання позивачка не з'явилася, надіслала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, просила їх задовольнити, а справу розглянути у її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини після [PERSON], яка померла [INFO]. (а.с.8) з поважної причини, оскільки хворіла (а.с.10-12), тому їй слід визначити додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із зазначеним позовом до відповідача. Позов мотивує тим, що одружилася із відповідачем 23.11.1995 року. Від спільного проживання у них народилося дві дочки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] . В якості підстав розірвання шлюбу наводить те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, у них різні погляди на життя, між ними зникло почуття любові та взаємоповаги. Подружніх відносин вони не підтримують, шлюб носить формальний характер. Примирення між ними неможливе, а тому просить шлюб розірвати, дітей залишити на проживання при ній . В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлений позов підтримала, наполягає на розірванні шлюбу, дітей просить залишити на проживання при ній. Відповідач [PERSON] заявлений позов про розірвання шлюбу визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. У судовому засіданні встановлено, що подружжя разом не проживає, спільного господарства не ведуть та не підтримують подружніх стосунків, а також відповідач позов визнав. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, а тому шлюб слід розірвати. Вирішуючи питання проживання дітей, суд виходить із вимог ч. 2 ст. 160 Сімейного кодексу України згідно якої місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за згодою батьків та самої дитини. Спору про місце проживання дітей між сторонами немає, а тому їх слід залишити на проживання при матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із зазначеним позовом до відповідача. Позовні вимоги мотивує тим, що одружилася із відповідачем 13.06.2009 року. Від спільного проживання у них народився син - [PERSON], [INFO]. В якості підстав розірвання шлюбу наводить те, що спільне життя з відповідачем не склалося, між ними зникло почуття любові та взаємоповаги. Вже близько трьох років вони проживають окремо та не підтримують жодних відносин. Відповідач зловживає спиртними напоями, ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, з моменту народження сина не приймає участі у його вихованні. Вважає, що сімя фактично припинила своє існування, подальше спільне життя та збереження сім'ї неможливе, оскільки це суперечить її інтересам та інтересам, а тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивачка подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить справу розглянути без її участі, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не зявився, хоча про час і місце розгляду справи належним чином був повідомлений, про що свідчать розписки про вручення судових повісток. \~ Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки встановлено, що подружжя разом не проживає, спільного господарства не ведуть, відповідач, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не зявився, що свідчить про те що він не заінтересований у збереженні шлюбу, позивачка миритися не бажає, настоює на розірванні шлюбу, і збереження його суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення. Вирішуючи питання проживання итини, суд виходить із вимог ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України, згідно якої місце проживання дитини, яка не досягла десяти років вирішується за згодою батьків,. Спору про місце проживання дитини між сторонами не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із зазначеним позовом до відповідача. Позовні вимоги мотивує тим, що одружилася із відповідачем 16.02.2008 року. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В якості підстав розірвання шлюбу наводить те, що спільне життя з відповідачем не склалося, між ними зникло почуття любові та взаємоповаги. Відповідач зловживає спиртними напоями, постійно вчиняє сварки та застосовує до неї фізичну силу, що також негативно впливає на виховання дітей. Подальше спільне життя та збереження сім'ї вважає неможливим, оскільки це суперечить її інтересам та інтересам їхніх дітей, а тому просить шлюб розірвати, дітей залишити проживати з нею. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. У судовому засіданні встановлено, що в наданий судом термін для примирення сторони не примирилися, позивачка настоює на розірванні шлюбу, а відповідач проти задоволення позову не заперечував. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, а тому шлюб слід розірвати. Вирішуючи питання проживання дітей, суд виходить із вимог ч. 1ст. 160 Сімейного кодексу України, згідно якої місце проживання дитини, яка не досягла десяти років вирішується за згодою батьків. Оскільки, діти сторін по справі не досягли віку зазначеного у вказаній стаття, та спору про місце проживання дітей між сторонами не має, то суд приходить до висновку, що їх слід залишити на проживання при матері - [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

позивачка звернулася в суд із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті постало питання про оформлення спадщини. На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, посвідчений 15.01.2009 секретарем Кухарівської сільської ради Іванківського району Київської області та зареєстрований в реєстрі № 1, яким все своє майно, де б воно не було, з чого б воно не складалося заповіла позивачці [PERSON] Спадщину після смерті матері позивачка прийняла, подавши 06.11.2009 заяву про її прийняття в нотаріальну контору (спадкова справа № 603/2009). У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, 14.06.2019 їй було відмовлено оскільки не пред`явлено правовстановлюючого документу на нього. Вважаючи, що має право на спадкове майно, позивач просить визнати її право власності на жилий будинок з господарськими будівлями. Судові витрати згодна нести сама. У судове засідання позивач не з*явилася. Про день і час слухання справи повідомлена вчасно, належним чином. При подачі позову просила справу розглядати без її участі, позов підтримує повністю. Представник відповідача - Кухарівської сільської ради - у судове засідання не з*явився, про день і час слухання справи повідомлено вчасно. Надіслали до суду лист-відзив про те, що позов визнають, просять справу розглядати без участі представника сільської ради. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

позивачка звернулася в суд із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті постало питання про оформлення спадщини. Спадщину після смерті матері позивачка прийняла, подавши заяву про її прийняття в нотаріальну контору 08.01.2019 (спадкова справа № 03/2019). 12.07.2019 позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку у с. Прибірськ Іванківського району Київської області. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, 12.07.2019 їй було відмовлено оскільки не пред`явлено правовстановлюючого документу на нього. Вважаючи, що має право на спадкове майно, позивач просить визнати її право власності на жилий будинок з господарськими будівлями. Судові витрати згодна нести сама. У судове засідання позивачка не з*явилася. Про день і час слухання справи повідомлено вчасно, належним чином. При подачі позову у окремій заяві просила справу розглядати без її участі, позов підтримує повністю. Представник відповідача - Прибірської сільської ради - у судове засідання не з*явився, про день і час слухання справи повідомлені вчасно. Надіслали до суду лист-відзив про те, що позов визнають, просять справу розглядати без участі представника сільської ради.

Outcome: approved