Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, свої вимоги обґрунтовує тим, що 27.07.2007 р. зареєструвала шлюбу з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 24.12.2010 р. шлюб між сторонами розірвано та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі 1/4 частини доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи стягнення з 16.11.2010 р. Відповідач без поважних причин, не виконує рішення суду щодо сплати аліментів на утримання дитини, в звязку з чим має заборгованість по сплаті аліментів за період з 16.11.2010 р. по 31.07.2016 р. в розмірі 16503,60 грн. Тому позивачка просить стягнути з [PERSON] на її користь пеню за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 4940,93 грн. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та суду пояснив, що в 2012-2013 рр. проводив оплату аліментів, однак доказів, в підтвердження цих обставин, суду не надав. Також просив суду зменшити розмір пені оскільки він не працює, живе за рахунок пенсії матері, частково сплачує аліменти в добровільному порядку. Судом встановлено, що 27.07.2007 р. позивачка зареєструвала шлюбу з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 24.12.2010 р. шлюб між сторонами розірвано та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі 1/4 частини доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи стягнення з 16.11.2010 р. Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконує рішення суду щодо сплати аліментів на утримання дитини, в звязку з чим має заборгованість по сплаті аліментів за період з 16.11.2010 р. по 31.07.2016 р. в розмірі 16503,60 грн. Відповідно до п. 2.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, внаслідок невчасного виконання відповідачем рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах, за ним існує заборгованість по виплаті аліментів. Так, відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а незалежних від відповідача обставин, в результаті яких дана заборгованість виникла, судом не встановлено, отже наявна вина відповідача у виникненні заборгованості є підставою для стягнення неустойки (пені). Згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р., неустойка (пеня) сплачується за весь час прострочення сплати аліментів. Пеня за прострочення сплати аліментів починає нараховуватись з наступного місяця за місяцем, у якому виникла заборгованість. Перевіряючи розрахунок неустойки за прострочення сплати аліментів, наданий позивачем, судом встановлено, що він здійснений з дотриманням правил, встановлених п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р., однак відповідачем заперечується такий розмір неустойки. На підставі викладеного та відповідно до ч.2 ст.196 СК України, суд приходить до висновку що розмір пені повинен бути зменшений з урахуванням матеріального стану платника аліментів до 3500 грн., а тому позовні вимоги [PERSON] є такими, що підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн..

Outcome: partial