Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до [PERSON] про визнання права власності. У позові зазначила, що 29.01.2016 року помер її чоловік [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. Спадкоємцем за законом були мати померлого, донька та син [PERSON], [PERSON], [PERSON] Після смерті [PERSON] позивачка звернулась до нотаріальної контори, але 05.08.2016 року нотаріусом позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю у позивачки правовстановлюючих документів. Позивачка просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] на ? частину квартири [ADDRESS], та визнати нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] як на сумісну власність подружжя. Позивачка та її представник у судове засідання не зявились, надали на адресу суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про шлюб серії ІІІ-НО № 297410 від 29.09.1979 року [PERSON] та [PERSON]В перебували у шлюбі з 29.09.1979 року. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії І-НО №921765 [PERSON] помер 29 січня 2016 року. З довідки від 29.01.2016 року, виданої ЖБК «Жовтневий 172» №6-а, вбачається, що квартира [ADDRESS] отримана [PERSON] на підставі ордеру №0052 від 12.07.1991 року, згідно з рішенням виконкому Маріупольської міської ради народних депутатів №251/3 від 05.06.1991 року, пайовий внесок станом на 01.11.1992 року виплачено повністю. Згідно з вимогами ст. 22 КпШС Ураїни, що був чинним на час придбання квартири, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Таким чином, спірна квартира була набута подружжям у період шлюбу, а тому є спільним сумісним майном подружжя. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з ч. 3 ст.3 цього Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. Тобто такі права мають підтверджуватися відповідними правовстановлюючими документами, а право власності бути зареєстрованим належним чином, відповідно до закону, оскільки такою реєстрацією держава визнає наявність цих прав і гарантує їх достовірність. Згідно із ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З матеріалів спадкової справи вбачається, що [PERSON] звернулась з заявою про отримання спадщини після смерті свого чоловіка [PERSON] Син померлого [PERSON], донька [PERSON] та мати померлого [PERSON] на спадщину не претендують. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.08.2016 року приватним нотаріусом [PERSON] було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS] після померлого 29.01.2016 року [PERSON] та свідоцтво на право власності у спільному майні подружжя на квартиру [ADDRESS] після померлого 29.01.2016 року [PERSON] Враховуючи той факт, що на теперішній час позивачка позбавлена можливості зареєструвати право власності померлого чоловіка у органах реєстраційної служби речових прав на нерухоме майно, суд вважає необхідним захистити права позивачки та визнати за нею в судовому порядку право власності право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири квартиру [ADDRESS] та право власності у спільному майні подружжя на квартиру [ADDRESS] після померлого 29.01.2016 року [PERSON]

Outcome: approved