Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним та після уточнення позовної заяви її представником просила суд визнати дійсним договір купівлі - продажу від 05 липня 2000 року укладений на товарній біржі «Універсал» між [PERSON], та [PERSON], який діяв на підставі довіреності в інтересах [PERSON], за яким остання продала, а [PERSON] купила домоволодіння [ADDRESS]; визнати за [PERSON], ідентифікаційний податковий номер [NUMBER], право власності на домоволодіння [ADDRESS], яке складається: житловий будинок, житлова площа 22,0 кв.м. загальна площа 37,60 кв.м., літня кухня, погріб. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, належним чином була повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Встановлено, що 05 липня 2000 року між [PERSON] та [PERSON], який діяв на підставі довіреності в інтересах [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу домоволодіння [ADDRESS]. Згідно із п. 8 вищезазначеного договору, цей договір укладено в виконання біржевої угоди, зареєстрований на товарній біржі «УНІВЕРСАЛ» 05 липня 2000 року за №ДД-055. 07 липня 2000 року зазначений в договорі житловий будинок по [ADDRESS] зареєстрований в Новомосковському міжрайонному бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за [PERSON] та записом в реєстрову книгу 1 за реєстровим №108. 27 січня 2006 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб видане 27 січня 2006 року Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області та змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Згідно ст. 227 ЦК УРСР (1963 року), який діяв на момент укладання сторонами договору купівлі-продажу договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Згідно ст. 224 ЦК УРСР За договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. За ст. 47 ЦК УРСР Нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. У відповідності до Преамбули Закону України «Про товарну біржу» (в редакції Закону станом на 24.12.1998 року) цей Закон визначає правові умови створення та діяльності товарних бірж на території України. Згідно ч.1 ст. 1 Закону України «Про товарну біржу» товарна біржа є організацією, що об'єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов'язаних з ним торговельних операцій. За ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Зміст біржової угоди (за винятком найменування товару, кількості, ціни, місця і строку виконання) не підлягає розголошенню. Цю інформацію може бути надано тільки на письмову вимогу судам, органам прокуратури, служби безпеки, внутрішніх справ, арбітражному суду та аудиторським організаціям у випадках, передбачених законодавством України. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Біржові операції дозволяється здійснювати тільки членам біржі або брокерам. Відповідно до ст. 42 ЦК УРСР, угоди можуть укладатися усно або в письмовій формі (простій чи нотаріальній). Водночас, згідно зі ст. 47 ЦК УРСР нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди. Угоди, зареєстровані на біржі, не прирівнюються до нотаріально посвідчених, а лише не підлягають подальшому нотаріальному посвідченню. До нотаріально посвідчених документів прирівнюються лише документи, складені згідно з вимогами ст. 40 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, яка діяла на момент укладення угоди). Ураховуючи вищевикладене, немає різниці, де фізичні або юридичні особи уклали угоду - на біржі чи поза нею. Тому необхідно дотримуватися законодавчо встановленої форми угод про відчуження нерухомого майна незалежно від місця, де ці угоди укладаються. Для договорів купівлі-продажу жилого будинку (ст. 227 Цивільного кодексу УРСР) у разі якщо хоча б однією із сторін є громадянин, установлено обов'язкову нотаріальну форму. Недотримання цієї вимоги тягне недійсність договору. Отже, товарна біржа - це оптовий, регулярно діючий ринок, де відбувається торгівля сировиною, матеріалами, іншими товарами, допущеними до обігу на біржі, створений для зручності здійснення комерційної діяльності юридичними та фізичними особами, які, в свою чергу, повинні бути обов'язково зареєстрованими відповідною біржею як її учасники. При цьому норми ст. ст. 47, 227 ЦК УРСР є спеціальними нормами, які регулюють правовідносини купівлі-продажу житлового будинку та встановлюють форму договору купівлі-продажу житлового будинку, натомість норми Закону України «Про товарну біржу» є загальними, які регулюють правовідносини між членами біржі щодо здійснення біржових операцій купівлі-продажу товарів на біржі та мають комерційний характер і не містять вимог щодо форми правочину, а тому переважному застосуванню підлягають саме норми ЦК УРСР як спеціальні норми щодо форми договору купівлі-продажу житлового будинку, стороною якого є громадянин. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed