Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення процентів за договором позики, індексу інфляції за час прострочення та 3% річних від простроченої суми, посилаючись на те, що 29.11.2013 року рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області стягнуто з відповідача на її користь заборгованість по договору позики від 14.04.2002 року в сумі 30000 грн. Вказану суму коштів відповідач передав позивачці 20.06.2014 року. Позивачка вважає, що відповідно до чинного законодавства відповідач повинен сплатити їй проценти за користування позикою в сумі 31225 грн., суму інфляції за час прострочення - 6802 грн. та 3% річних від простроченої суми боргу - 1960,62 грн. На попереднє судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву, в якій просила розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити. На попереднє судове засідання відповідач не з'явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Сторони скористались свої правом, передбаченим ст. 158 ЦПК України щодо розгляду справи у їх відсутність. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних матеріалів у справі. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, фіксування судового процесу відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України не здійснюється. Виходячи з наведеного, розглянувши заяви сторін, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 29.11.2013 року стягнуто з відповідача на користь позивачки заборгованість по договору позики від 14.04.2002 року в сумі 30000 грн. (а.с. 12-14). Відповідно до ст. 129 Конституції України одним із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом. Згідно ст.ст. 1, 10 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов'язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками. Статтею 1050 ЦК України передбачає, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про обгрунтованість поданого позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов повністю і не оспорював суму коштів до стягнення, суд дійшов висновку про повне його задоволення. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати по справі за сплату судового збору в сумі 421,43 грн.

Outcome: approved