Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою №4 по вул.Зонова, буд.10 в м.Орджонікідзе Дніпропетровської області шляхом позбавлення права користування та зняття з реєстрації. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 23.02.2008 року по 02.01.2013 року. Рішенням Орджонікідзевського міського суду від 21.12.2012 року їхній шлюб розірвано. Від шлюбу вони мають малолітню доньку Софію, 02.10.2010р.н., яка залишилась проживати з нею. В грудні 2012 року вони з відповідачем припинили усі сімейні відносини. Та він пішов проживати окремо. Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 13.02.2013 року був здійснений розподіл спільного майна подружжя, відповідно до якого в порядку розподілу спільного майна подружжя за згодою відповідача за нею було визнано право власності на квартиру № 4 в житловому будинку № 10 по вул.Зонова в м.Орджонікідзе Дніпропетровської області , а також виділено у її користування деяке майно з виплатою на користь відповідача грошової компенсації у розмірі 50 тис. грн. в рахунок розподілу спільного майна подружжя. Ще 28.02.2013 року вона повністю виконала вказане рішення суду і виплатила відповідачу грошову компенсацію його частки у спільному майні подружжя, у тому числі і в квартирі у розмірі 50 тис. грн.., що підтверджується розпискою відповідача. 08.04.2013 року була здійснена державна реєстрація її права власності на вказану квартиру, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на вказану квартиру від 10.04.2013 року. Відповідач під час отримання вказаних грошових коштів запевнив її у тому, що він сам негайно звернеться до Орджонікідзевського міського сектору ДМС України для зняття з реєстрації у квартирі. Однак до цього часу залишається зареєстрованим у квартирі, хоча фактично у ній не проживає з грудня 2012 року. Своїми діями відповідач порушує її права у користуванні, розпорядженні та володінні. Так вона не може користуватися субсидією, за місцем реєстрації може бути накладений арешт через кредити. Відповідач не є її членом сімї, крім того втратив право на користування квартирою, тому просить усунути їй перешкоди в користуванні та розпорядженні її майном шляхом визнання його втративши право на користування та зняти з реєстрації. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просить суд, задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не зявився. Судова повістка та позовна заява з доданими до неї документами була направлена йому за останнім відомим місцем проживання та реєстрації. Однак за вказаною адресою відповідач відсутній, тому суд відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України вважає, що судове повідомлення вручене йому належним чином. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона з позивачкою проживають в одному підїзді. Відповідача вона знає, однак він не проживає у квартирі позивачки більше року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він знає відповідача та позивачку. Відповідач не проживає в квартирі позивачки. Останній раз він бачив його на початку літа 2014 року. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В силу ст.ст. 150, 155 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності квартиру, і будинок мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд, та не можуть бути позбавлені права користування ними. Відповідно до Конституції України та ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п.1 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що позивачка перебувала у шлюбі з відповідачем з 23.02.2008 року по 02.01.2013 року. Рішенням Орджонікідзевського міського суду від 21.12.2012 року їхній шлюб розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку Софію, 02.10.2010р.н., яка залишилась проживати з позивачкою. В грудні 2012 року сторони припинили усі сімейні відносини. Та відповідач пішов проживати окремо. Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 13.02.2013 року був здійснений розподіл спільного майна подружжя, відповідно до якого в порядку розподілу спільного майна подружжя за згодою відповідача за позивачкою було визнано право власності на квартиру № 4 в житловому будинку № 10 по вул.Зонова в м.Орджонікідзе Дніпропетровської області, а також виділено у її користування деяке майно з виплатою на користь відповідача грошової компенсації у розмірі 50 тис. грн. в рахунок розподілу спільного майна подружжя. Ще 28.02.2013 року позивачка повністю виконала вказане рішення суду і виплатила відповідачу грошову компенсацію його частки у спільному майні подружжя , у тому числі і в квартирі у розмірі 50 тис. грн.., що підтверджується розпискою відповідача. 08.04.2013 року була здійснена державна реєстрація права власності на вказану квартиру на імя позивачки, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на вказану квартиру від 10.04.2013 року. Відповідач залишається зареєстрованим у квартирі позивачки, чим створює їй незручності та порушує її право у користуванні, розпорядженні та володінні. Так вона не може користуватися субсидією. Відповідач не є членом сімї позивача, в зазначеній квартирі не проживає з грудня 2012 року, отже втратив право на користування квартирою. Ці обставини підтверджуються довідкою про реєстрацію, актом квартального, показаннями свідків. В частині позову, щодо зняття відповідача з реєстрації в квартирі [ADDRESS] слід відмовити за необґрунтованістю, постільки обов,язок про зняття з реєстрації неможливо покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial