Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, з тих підстав, що з 18.07.2013 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Вказує, що вона вдруге зареєструвала шлюб з відповідачем, оскільки попередній шлюб з ним було розірвано рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 19.04.2011 року, по причині зловживання відповідачем спиртними напоями, створення скандалів та нанесення побоїв. У шлюбі у них народилось четверо малолітніх дітей: донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] Після примирення вони повторно зареєстрували шлюб, однак відповідач знову став безпричинно скандалити, звинувачувати її у зраді подружньої вірності, наносити їй побої, погрожувати розправою. До цього ж відповідач не працює та матеріально не утримує сім'ю. Надалі перебувати з відповідачем в зареєстрованому шлюбі не бажає. Просить шлюб розірвати, місцем проживання дітей визначити її місце проживання та після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, на адресу суду подала письмову заяву, в якій позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 224 ЦПК України, з врахуванням того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а позивачка подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд постановив про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони з 19.03.2004 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 19.04.2011 року було розірвано (а.с. 25). Згідно свідоцтва про шлюб, сторони 18.07.2013 року повторно зареєстрували шлюб (а.с. 4). У шлюбі у них народилось четверо малолітніх дітей: донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] (копії свідоцтв про народження, а.с. 5-8). Сімейне життя у сторін не склалося, через те, що відповідач безпричинно скандалить, звинувачує позивачку у зраді подружньої вірності, наносить їй побої, погрожує розправою, не утримує сім'ю. Шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи позовну вимогу позивачки, суд вважає, що після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідно до ч. 1, 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а яка досягла десяти років, визначається за згодою батьків та самої дитини. Враховуючи те, що Позивачка просила місцем проживання дітей визначити її місце проживання, а Відповідач в судове засідання не з'явився та жодних заперечень на позов не подав, суд, вважає, що місцем проживання малолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], слід визначити місце проживання їх матері - [PERSON] (Позивачки). Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, 160 СК України,

Outcome: approved