Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , яка продовжує в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову та до досягнення дочкою 23 років. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 22.04.2001 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя вона уклала шлюб з відповідачем, від якого народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Починаючи з березня 2020 року подружжя мешкає окремо. Відповідач за весь час окремого проживання належної матеріальної допомоги на утримання доньки не надавав, в той час як позивачка працює та отримує мінімальну заробітну плату, якої не вистачає на утримання навіть неповнолітньої доньки. Старша донька продовжує навчання та є студенткою 2-го курсу економічного факультету Запорізького національного університету за спеціальністю фінанси, банківська справа та страхування/ фінанси і кредит/бакалавр, денної форми навчання та потребує додаткових витрат. У зв`язку з тим, що відповідач систематичної допомоги на утримання доньки не надає, позивачка змушена звернутись з відповідним позовом до суду. Відповідач відзив на позов не надав. Ухвалою суду від 07.12.2020 відкрите провадження у справі. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання 18.01.2021 та 17.02.2021 не з`явився. Про розгляд справи повідомлений згідно вимог ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без його участі не надав. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши надані письмові докази, оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступних висновків. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200 Сімейного кодексу України \~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. 21 квітня 2001 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серії [NUMBER] від 21.04.2001. Від вказаного шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження, копії яких долучено до позову. [PERSON] , яка зареєстрована та мешкає разом з матір`ю позивачкою по справі, є студенткою 2-го економічного факультету Запорізького національного університету за спеціальністю фінанси, банківська справа та страхування/ фінанси і кредит/бакалавр, денної форми навчання за контрактом, що підтверджується витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 2313-649760-2017 від 25.07.2017 та копією паспорта [PERSON] , а також Довідкою № 200258 від 08.10.2020. Відповідно до\~ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України,\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~ стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~ наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав Згідно з п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України, обов`язок батьків з утримання повнолітніх сина, доньки, на відміну від обов`язку утримувати неповнолітніх дітей, не є безумовним, а його настання закон пов`язує з сукупністю кількох передумов, тобто продовженням особою навчання, ненастанням 23 років, потребою в матеріальній допомозі, можливістю батьків надавати таку допомогу. Враховуючи вказане, при винесенні рішення, суд бере до уваги пояснення позивачки, не спростовані відповідачем, що останній має матеріальну можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці, яка продовжує навчання. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями ч.2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а м інімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи встановлені на підставі наданих позивачкою та не спростованих відповідачем доказів обставини справи, а також матеріального становища сторін, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в твердій\~грошовій сумі\~в розмірі\~2000\~гривень щомісячнодо закінчення останньою навчання, але не пізніше ніж до досягнення донькою 23 років. При цьому суд враховує, що відповідач є здоровою, працездатною особою та має можливість надавати матеріальну допомогу доньці та сплачувати аліменти у розмірі, зазначеному у позовній заяві, оскільки жодних доказів, які б спростовували зазначені обставини, відповідач суду не надав. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При подачі даного позову позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1\~ст.5 ЗУ «Про судовий збір», а тому на підставі\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір у сумі 840,80 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved