Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом. В підготовчому судовому засіданні свої позовні вимоги повністю підтримала і пояснила суду, що [INFO] помер її батько [PERSON], який на момент смерті проживав в [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина на належне майно, в тому числі на житловий будинок по [ADDRESS] . Рішенням Таращанського районного суду від 11.02.2009 року за нею визнано право власності на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], а саме на житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS]. І в заповіті [PERSON]. і в рішенні Таращанського районного суду за відповідачкою було визнано сервітут у вигляді права на довічне проживання у будинку по [ADDRESS]. Після смерті батька [PERSON] зібрала всі свої речі з будинку по [ADDRESS] і переїхала проживати в будинок по [ADDRESS], де вона мешкає й по даний час. Тобто, відповідачка [PERSON], як суб'єкт сервітутного права не бажає користуватися зазначеним у заповіті і в рішенні суду правом сервітуту. Відповідно до п. 2 та п. 5 ч. 1 ст. 406 ЦК України сервітут припиняється у разі: відмови від нього особи, в інтересах якої встановлений сервітут і невикористання сервітуту протягом трьох років підряд. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Через наявність зазначеного сервітуту вона не має можливості повноцінно розпоряджатися спадковим майном. Просить суд припинити сервітут у вигляді права довічного проживання в будинку по [ADDRESS], що встановлений на користь [PERSON] рішенням Таращанського райсуду від 11.02.2010 року і заповітом [PERSON] від 3 березня 1999 року за реєстровим номером 87. Судові витрати по справі бере на себе. Відповідачка в підготовчому судовому засіданні визнала позов в повному обсязі і просить задовольнити позов, припинити сервітут у вигляді права довічного її проживання в будинку по [ADDRESS], що встановлений на її користь рішенням Таращанського райсуду від 11.02.2010 року і заповітом [PERSON] від 3 березня 1999 року за реєстровим номером 87. Стверджує, що вона не бажає проживати в цьому будинку, оскільки у неї є будинок на праві власності і вона бажає щоб позивачка володіла, користувалася та розпоряджалася будинком в повному обсязі. Суд встановив, що 03.03.1999 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Великоберезянської сільської ради Таращанського району Київської області, згідно якого хату та все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належне на день смерті і на що він за законом матиме право заповів дочці [PERSON], з правом довічного проживання у спадковому будинку своїй дружині [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на належне майно, в тому числі на житловий будинок по [ADDRESS] . Рішенням Таращанського районного суду від 11.02.2009 року за позивачкою визнано право власності на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], а саме на житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] з правом довічного проживання у спадковому будинку [PERSON]. Проте, після смерті [PERSON] відповідачка [PERSON] забрала всі свої речі з будинку по [ADDRESS] і переїхала проживати в будинок по [ADDRESS], який належить їй на праві власності, де вона мешкає до цього часу. Відповідачка [PERSON], як суб'єкт сервітутного права відмовилася користуватися зазначеним у заповіті і рішенні суду правом сервітуту і з 2007 року не користується сервітутом. Відповідно до п. 2 та п. 5 ч. 1 ст. 406 ЦК України сервітут припиняється у разі: відмови від нього особи, в інтересах якої встановлений сервітут і невикористання сервітуту протягом трьох років підряд. Через наявність зазначеного сервітуту позивачка не має можливості повноцінно розпоряджатися спадковим майном. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Відповідно ст.ст. 15, 16 ЦК України та ст. З, 4 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати по справі позивачка бере на себе.

Outcome: approved