Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона з 28.12.2019 року є власником квартири [ADDRESS] . На даний час, в належній їй квартирі зареєстрований син колишнього власника відповідач [PERSON] , однак фактично він не проживав в квартирі з моменту її набуття. Відповідач не сплачує комунальні платежі, участі в утриманні житла не бере, його особистих речей в квартирі немає. За наявної їй інформації, відповідач залишив межі України ще задовго до придбання нею спірної квартири і до теперішнього часу проживає за кордоном. А тому просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] , а також стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26 березня 2020 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження. Окрім того, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивачка в судове засідання не з`явилася, звернулася з письмовою заявою, в якій просила суд справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно у встановленому законом порядку, про поважні причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані позивачкою документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 28.12.2019 року (а.с.6) та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.7-8). Відповідач [PERSON] є сином колишнього власника, зареєстрований в спірній квартирі з 29.10.2004 року, що підтверджується довідкою про склад сім`ї ПП «Ремжитлосервіс» від 23.01.2020 року (а.с.9), однак не проживав в даній квартирі на момент придбання її позивачкою та не проживає і по теперішній час, що підтверджується копією акту ПП «Ремжитлосервіс» №381 від 28.12.2019 року (а.с.14). Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно з нормами ст.319 ЦК України, власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст.321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що необхідно визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] , задовольнивши позовні вимоги. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] необхідно стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved