Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача грошові кошти, посилаючись на те, що 27.10.2010 року між нею та відповідачем був укладений договір про відкриття карткового рахунку та використання платіжної картки № 006-W/023100, згідно умов якого відповідач відкриває позивачу картковий рахунок та здійснює всі операції за картковим рахунком. Відповідно до виписки Банку від 10.03.2015 року на картковому рахунку позивача знаходяться грошові кошти в сумі 111482,77 грн., які надходили від НАК «Енергетична компанія України» як заробітна плата. Відповідач відмовився виплатити кошти із зазначеного рахунку. В подальшому позивачка уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 87194,02 грн. у зв'язку з частковою виплатою коштів відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилася, просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27.10.2008 року позивач уклав з відповідачем договір про відкриття карткового рахунку та використання платіжної картки № 006-W/023100 (а.с. 4-11). Згідно виписки по картковому рахунку за період з 30.04.2015 року по 07.05.2015 року баланс рахунку на кінець періоду становить 87194,02 грн. (а.с. 35). Станом на день розгляду справи відповідач кошти в сумі 87194,02 грн. не повернув. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до ч. 2 ст. 1066 ЦК України банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Відповідно до ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Відповідно до п. 4.2 Договору про відкриття карткового рахунку та використання платіжної картки № 006-W/023100 види операція, які здійснюються з використання Карти: отримання готівкових коштів в пунктах видачі готівки, банкоматах, пунктах обміну іноземної валюти та інші операції, згідно з діючим законодавством. Оскільки договором про відкриття карткового рахунку та використання платіжної картки передбачено отримання готівкових коштів в пунктах видачі готівки, а тому вимоги в частині зобов'язання відповідача виплатити позивачу кошти в пункті видачі готівкових коштів задоволенню не підлягають. Відповідно до п. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином позов підлягає задоволенню частково. Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial