Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

Позивачка звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON], в якій просить визначити з нею місце проживання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], залишивши їх на її утриманні та вихованні за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Лермонтова, 31-а та стягнути з відповідача на її користь витрати по оплаті судового збору в сумі 640 гривень. Позивачка зазначає, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу вони мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вони всією родиною проживали за адресою: [INFO]. З 15 листопада 2013 року відповідач переїхав на орендовану квартиру по вул. Фрунзе в м. Мелітополі Запорізькій області а згодом, наприкінці 2014 року, початку 2015 року змінив орендовану квартиру та переїхав проживати за адресою: [INFO], покинувши її з трьома дітьми. 15.11.2016 року, піддавшись на обіцянки та умовляння, старший син [PERSON], [INFO], пішов проживати до відповідача добровільно. Сина [PERSON], відповідач налаштував проти нього, бо як старшого, вона просила сина допомогти по господарству, слідкувала за його навчанням, як мати робила сину зауваження, якщо він поводив себе неналежно, або бажав вчити шкільні завдання. Вона не заперечує проти проживання старшого сина з батьком, бо в його віці, син має право проживати з одним із батьків, якщо ті не проживають разом, за своїм вибором. Єдине, що її турбує, відповідач часто виїжджає на заробітки за межі України, а син лишається вдома з молодшою сестрою співмешканки відповідача. В подальшому, відповідач всяко налаштовував молодших дітей проти неї, бо вона не заперечувала проти їх спілкування, відповідач вмовляв сина [PERSON], [INFO], залишитись з ним проживати, але [PERSON] не захотів та повернувся до дому. Відповідач постійно налаштовує дітей проти неї, вмовляє їх іти жити до нього, відповідач неодноразово заявляв про те, що зробить все, щоб діти жили з ним. Вона впевнена, що все це відповідач робить їй на зло, щоб її принизити та досадити, щоб не сплачувати їй аліменти, які вона не стягнула через суд в примусовому порядку та заборгованість по аліментам, станом на 01.08.2017 року складає 24541,45 гривень. Їй дуже прикро, бо при цьому страждають діти. Вона всі роки, коли вони жили однією сімєю, виховувала дітей та турбувалася про них, старалася матеріально забезпечити, була домогосподаркою, працювала без працевлаштування, коштів, після того як відповідач пішов з сімї, не стало вистачати, їй весь час матеріально допомагає її батько, який мешкає в Німеччині, з 01.08.2017 року, вона влаштувалась на роботу, працює в КЗ «Мелітопольський дитячий санаторій» Запорізької обласної ради. До дітей вона ставиться з повагою, з любовю, ніколи їх не ображає, завжди надає право вибору. Відповідач вважає, що дітям потрібна жорстка рука, дисципліна та повна слухняність. Через те, що відповідач постійно налаштовує дітей проти неї, говорить дітям неналежні для матері слова, у звязку з цим, у неї виникає тривога за дітей, бо така поведінка відповідача, може нашкодити дітям. Діти зараз знаходяться в депресивному стані, страждають від страхів, погано сплять та їдять, вона вважає, що це могло статися саме завдяки некоректної поведінки відповідача та його відношенням до дітей. Вважає, що відповідач використовує дітей, щоб вчинити їй, як матері, біль та страждання. У неї гнучкий графік роботи, а тому є багато вільного часу, є постійний дохід, будинок, в якому є умови для проживання дітей. Вона впевнена, що дітям буде краще проживати з нею. Саме вона зможе нормально виховувати сина та доньку, якщо діти будуть проживати разом з нею, це буде відповідати їх інтересам. Вона зможе дітей виховувати, матеріально забезпечити, дати їм освіту та підготувати до дорослого життя. Відповідач, як батько, буде мати час та можливість в будь-який час зустрічатися та спілкуватися з дітьми, а також виховувати їх. Позивачка у судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності позовні вимоги визнає в повному обсязі. Раніше, у судовому засіданні 26 січня 2018 року відповідач частково заперечував проти задоволення позову та наполягав, щоб суд визначив місце проживання неповнолітнього сина [PERSON] з ним. Представник третьої особи: органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області в судове засідання не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить прийняти рішення на підставі наявних у справі документів, беручи до уваги висновок органу опіки. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували у шлюбі з 15.01.2000 року по 24.03.2004 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження та копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.5). З позову вбачається, що сторони з 15 листопада 2013 року не підтримують подружні стосунки. Від шлюбних стосунків сторони на даний час мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (а.с.6) та [PERSON], [INFO] (а.с.7), які проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, про що свідчить надана суду довідка з місця проживання (а.с.23), а їх неповнолітній син - [PERSON], [INFO], проживає разом з відповідачем та знаходиться на його утриманні. Після припинення подружніх стосунків між сторонами не досягнуто домовленості щодо місця проживання дітей. Як зазначено позивачкою та підтверджено довідкою з місця проживання та актом обстеження умов проживання, діти: [PERSON] та [PERSON], проживають разом з матірю, яка піклується про них та займається їх вихованням та утриманням. Позивачка надала суду докази, що вона має дохід, має житло та створила умови для проживання дітей, має час та бажання займатися вихованням дітей та їх утриманням, піклуватися про них. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області № 57/14 від 22.03.2018 року та затвердженого рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 22.03.2018 року, орган опіки та піклування, немає підстав для того, щоб не підтримувати позов [PERSON] про визначення місця проживання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], з матірю дітей. Позивачка за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Відповідно до ст. 161 ч.1, ч.2 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дітей суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особисту прихильність дітей до кожного з них, вік дітей, стан їх здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до поданої до суду заяви, відповідач позов визнав в повному обсязі, а згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач визнав позов у повному обсязі та не надав будь-яких заперечень, суд вважає що вимоги позивачки про визначення місця проживання малолітніх дітей є законними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачкою при подачі позову був сплачений судовий збір у розмірі 640 грн., що документально підтверджено квитанцією про сплату судового збору (а.с.1). Таким чином, понесені позивачкою витрати по оплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved