Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, який згодом уточнила, посилаючись на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день вони спільно не проживають, на утримання сина відповідач матеріальної допомоги не надає, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку та на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі з розрахунку 1500 грн. щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилась, направила суду заяву про розгляд справи в її відсутність. Уточненні позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у звязку з чим суд ухвалив розглянути справу у порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтею 180 СК передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 СК суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Судом встановлено, що 25 липня 2014 року між відповідачем [PERSON] та позивачкою [PERSON] укладено шлюб (а.с.3), від якого 26 грудня 2016 року народився син [PERSON] (а.с. 4), який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні (а.с. 5). Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України (далі СК) дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. З урахуванням віку, стану здоров'я та матеріального забезпечення дитини, з урахуванням матеріального та родинного стану відповідача, того факту, що позивачка у теперішній час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не має можливості працювати та потребує матеріальної допомоги на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави 640,00 грн. судового збору.

Outcome: approved