Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачки, при цьому наполягала на визнанні дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку по [ADDRESS], укладеного між [PERSON] та [PERSON] від 25 листопада 2014 року та на визнанні за нею, [PERSON] право приватної власності на житловий будинок з відповідними господарчими спорудами та будівлями по [ADDRESS], загальною площею 59,9 кв.м, житловою 22,7 кв.м., що складається з: житловий будинок літ. «А», погріб з шийкою літ. «б», прибудова літ. «а», навіс літ. «а-1, И», сарай літ. «Б, Д, Ж», літня кухня літ. «В», гараж літ. «Г», літній душ літ. «Е», убиральня літ. «З», вимощення І, яма вигрібна ІІ, колодязь питний ІІІ, огорожа №1, хвіртка №2, ворота №3. Позивачка у судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву, згідно якої позов підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутності. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву, згідно якої позов визнала у повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Котовського міжміського бюро технічної інвентаризації №6005487 від 23 грудня 2004 року, [PERSON] належить житловий будинок по [ADDRESS]. Позивачка дізнавшись, що відповідачка має намір продати належний їй на праві приватної власності житловий будинок по [ADDRESS], звернулась до відповідачки з метою придбання у власність вказане нерухоме майно і домовившись про ціну та всі інші істотні умови договору купівлі-продажу сплатила їй обумовлену суму грошей. У підтвердження даного договору відповідачкою по справі було власноруч написано розписку про отримання від позивачки по справі грошових коштів за проданий нею житловий будинок по [ADDRESS], у розмірі 85000 грн. (розписка від 25 листопада 2014 року), домовившись що у майбутньому посвідчать угоду нотаріально. Але, у встановленому законом порядку позивачка позбавлена можливості оформити право приватної власності на вищевказаний житловий будинок, оскільки відповідачка всіляко ухиляється відвідати нотаріальну контору для посвідчення вказаної угоди, посилаючись на свою зайнятість та неможливість відвідати нотаріальну контору. Зазначені підстави і змусили позивачку звернутися до суду, надавши відповідні докази по справі. Згідно ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ст. 207 ч. 1 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на відповідача слід покласти судові витрати у справі у вигляді судового збору у розмірі 879 (вісімсот сімдесят дев'ять) грн. 83 коп.

Outcome: approved