Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачки про стягнення суми. Уточнюючи свої позовні вимоги позивачка вказує, що 20.11.2012 року рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з неї було стягнуто на користь [PERSON] судові витрати в сумі 549 грн. 20 коп.. У звязку з тим, що на час вирішення справи вона була інвалідом II групи та була звільнена від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 01.11.2011 року, позивачка вважає, що були порушені її права, а тому вона вимушена звернутись до суду з цим позовом. В судовому засіданні позивачка наполягала на заявлених вимогах та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачка позов не визнала та пояснила, що рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 20.11.2012 року було переглянуто апеляційним судом Запорізької області, де ухвалою від 28.03.2013 року вказане рішення залишено без змін. Тому відповідачка вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Від третьої особи представника ПАТ «Мелітопольгаз» [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі. Від третьої особи приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, з позовними вимогами позивачки не згодна в повному обсязі. Треті особи Мелітопольський міський відділ Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру», Комунальне підприємство «Водоканал», приватний нотаріус Мелітопольського міського округу [PERSON] в судове засідання не зявились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило. Суд, заслухав думку сторін, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 20 листопада 2012 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в сумі 549 грн. 20 коп. \\а.с.13-19\\. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 28 березня 2013 року вищевказане рішення було залишено без змін \\а.с.20-22\\. Ухвалою Вищого спеціалізованого суд України від 22.04.2013 року [PERSON] відмовлено у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою про скасування вказаних судових рішень. Ухвалою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Урупи І.В. від 19 березня 2014 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визначення розміру судових витрат - було відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 02 вересня 2014 року вищевказану ухвалу суду залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 04 березня 2015 року касаційну скаргу [PERSON] на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 березня 2014 року та на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 02 вересня 2014 року відхилено, а ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 березня 2014 року залишено без змін. Ухвалою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Іваненко О.В. від 23 травня 2014 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], за участю третіх осіб: ДП «Центр Державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельним ресурсам» Мелітопольський міський відділ, ВАТ «Мелітопольгаз», КП «Водоканал», [PERSON], [PERSON], про визначення розміру судових витрат, - було відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 18 серпня 2014 року вищевказану ухвалу суду - залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 24 грудня 2014 року касаційну скаргу [PERSON] на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 травня 2014 року та на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 18 серпня 2014 року відхилено, а ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 травня 2014 року залишено без змін. Порядок розподілу судових витрат визначений ст. 88 ЦПК України. Судові витрати присуджуються при ухвалені рішення відповідно до ст. 215 ЦПК України. Зі змісту заявленого [PERSON] позову вбачається, що вона не згодна з рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 20 листопада 2012 року в частині стягнення з неї судових витрат. Згідно з положеннями ч.2 ст. 218 ЦПК України, після проголошення рішення суд, який його ухвалив, не може сам скасувати або змінити це рішення. Відповідно до ст. 292 ЦПК України сторони, та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязок, мають право оскаржувати в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Відповідно до ст. 324 ЦПК України сторони, та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обовязок, мають право оскаржувати у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, рішення і ухвали апеляційного суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду. Стаття 14 ЦПК України передбачає обовязковість судових рішень, а саме: судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Таким чином, аналізуючи вищевикладені обставини та враховуючи вимоги діючого законодавства України, суд приходить до висновку про необхідність у відмові позовних вимог [PERSON], оскільки питання відносно судового збору було розвязано в рішенні Мелітопольського міськрайонного суду від 20.11.2012 року, яке набрало законної сили 17.12.2012 року.

Outcome: dismissed