Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до територіальної громади в особі Запорізької міської ради про встановлення афту постійного проживання зі спадкодавцем на момент смерті, визнання права власності на 3/4 частки квартири в порядку спадкування за заповітом, в обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. [INFO] померла мати позивача, [PERSON] . Після неї відкрилася спадщина на 3/4 частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] , де вона була зареєстрована та проживала на момент своєї смерті. За життя 02.03.2010 року [PERSON] склала заповіт, за яким належні їй 3/4 частки у вказаній квартирі заповіла наступним чином: позивачу 2/3 частки вищевказаної частини квартири, іншій своїй доньці, [PERSON] 1/3 частки вищевказаної частини квартири. З жовтня 2018 року і до часу відкриття спадщини включно позивач хоча і була зареєстрована по [ADDRESS] , проте фактично проживала з [PERSON] за адресою реєстрації спадкодавці - [ADDRESS] , здійснювала догляд за нею, вела з нею спільне господарство, сплачувала за житлово-комунальні послуги. При зверненні до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бахматської Т.М. позивач 22.10.2020 року отримала відмову в оформленні свідоцтва про право на спадщину внаслідок пропуску шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини і ненадання документа, який би підтверджував факт її постійного проживання із спадкодавцем на момент смерті. Враховуючи зазначені обставини позивач просила встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнати право власності на 3/4 частки квартири, що є спадковим майном. Ухвалою суду від 03.11.2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Від представника Територіальної громади\~в особі\~Запорізької міської\~радинадійшов відзив, в якому останній просив у задоволенні позову відмовити через недоведеність позовних вимог та подальший розгляд справи здійснювати за його відсутності. Від третьої особи приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Бахматська Т.М. надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності. 22.02.2021 року ухвалою Орджонікідзевського районного\~суду м.\~Запоріжжяу приватного нотаріуса Бахматської Т.М. витребувано матеріали спадкової справи [PERSON] . Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.04.2021 року закрито підготовче провадження у справі. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. [INFO] померла мати позивача, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження позивача та свідоцтвом про укладення шлюбу, відповідно до якого прізвище позивача змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 3/4 частки квартири [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 02.03.2010 [PERSON] склала заповіт, за яким належні їй 3/4 частки у вказаній квартирі заповіла наступним чином: позивачу 2/3 частки, [PERSON] 1/3 частки. Постановами приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бахматської Т.М. від 22.10.2020 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом відмовлено через пропуск шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та ненадання документів на підтвердження факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інші спадкоємці за законом після смерті [PERSON] відсутні, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Згідно пояснень позивача остання постійно з жовтня 2018 року по час відкриття спадщини проживала разом зі своєю матір`ю, [PERSON] , разом вони вели спільне господарство, позивач здійснювала догляд за матір`ю, сплачувала за житлово-комунальні послуги. Допитані в якості свідків [PERSON] , яка є рідною сестрою позивачки та [PERSON] , яка є сусідкою [PERSON] та товаришувала з нею, підтвердили факт постійного проживання позивача разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Зазначені обставини також підтверджуються долученими позивачем до позовної заяви квитанціями про оплату за житлово-комунальні послуги по кв. [ADDRESS] . Згідно п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За приписами ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів (постанова Верховного Суду від 10.01.2019 № 484/747/17). Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою. \~ \~ Відповідно\~до ст.\~1223\~ЦК України\~право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Згідно ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до\~п.5\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~від 30.05.2008\~року за\~ наявності\~заповіту на\~все майно\~правило частини\~другої статті\~1223\~ЦК України\~застосовується \~у \~разі \~неприйняття спадщини\~або відмови\~від спадщини\~усіма спадкоємцями\~за заповітом. У разі ж неприйняття спадщини чи відмови від неї одним із спадкоємців за заповітом застосовується норма частини першої статті 1275 ЦК України, відповідно до якої частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. За таких обставин, у зв`язку із неприйняттям іншим спадкоємцем за заповітом [PERSON] спадщини, її частка у спадщині перейшла до позивача. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до п.12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 р. при пред`явленні позову та ухваленні рішення за вимогами про право спадкоємців на майно судовий збір визначається судом, виходячи із загальної вартості майна, і витрати на його оплату покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved