overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свій позов мотивувала тим, що вона [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 10.08.2000року. У вказаній квартирі прописана [PERSON]. У належній їй квартирі відповідачка без поважних причин понад пів року і до теперішнього часу не мешкає, а тому вважає, що є всі підстави для визнання її такою, що втратила право користування квартирою №2 по вулиці Кірова, 11, в м. Мелітополі. Вирішити питання в добровільному порядку не вбачається можливим, що стало причиною звернення з даним позовом до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилася, від її представника до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд\~вважає можливим розглянути справу в заочному порядку. Згідно ст.169 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наданих суду доказів з постановленням заочного рішення.. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Згідно копії договору дарування від 10.08.2000року серія АВН №623426 [PERSON] належить квартира [ADDRESS]./а.с.6/ Разом з позивачем у вказаній квартирі прописана [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки №27 Голови квартального комітету №69 [PERSON], [INFO], в квартирі [ADDRESS] з 2000року по теперішній час не проживає./а.с.9/ Відповідно до ст.163 ЖК України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно зі\~ст.71 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Відповідно до вимог\~ст.72 ЖК України внаслідок відсутності особи понад встановлені\~ст.71 ЖК України строки без поважних причин вона може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Таким чином, суд вважає, що відповідач [PERSON] без поважних причин з 2000року в квартирі [ADDRESS] понад півроку не проживає, тому вона може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що згідно договору дарування житлового будинку від 18.04.2016 року на праві власності позивачу належить житловий будинок по [ADDRESS] . Крім позивача в будинку зареєстрований [PERSON] , який в будинку не проживає. Позивачка просить визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком [ADDRESS] . Позивачка в судовому засіданні позов підтримала і пояснила, що відповідач не проживає в житловому будинку позивача більше трьох років . Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні дали показання. що відповідач більше декількох років не проживає в житловому будинку позиваки. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день слухання справи повідомлений своєчасно. Клопотань суду не надсилав. Заслухавши позивача, свідків , вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачу на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого 18 квітня 2016 року приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Яцевич Г.В., зареєстровано в реєстрі за №1888 на праві власності належить житловий будинок по [ADDRESS] . Що також підтверджується копією Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.04.2016 року за №57907154. З позовної заяви вбачається, що крім позивача в будинку зареєстрований [PERSON] , який в будинку не проживає. Відповідно до актів від 08.04.2019 року за №45, 16.05.2019 року за №52, 03.06.2019 року за №58, 01.07.2019 року за №65, 05.08.2019 року №72, 30.09.2019 року за №94 [PERSON] , [INFO] зареєстрований, але фактично не проживає. Дана обставина також підтверджується показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] .. Оскільки, за вищевказаною адресою відповідач зареєстрований, але не проживає, у позивачки виникають проблеми в користуванні житловим будинком, зокрема сплатою комунальних послуг. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи, що відповідач без поважних причин більше одного року не проживає в будинку по [ADDRESS] , між позивачем та відповідачем не було домовленості про те, що відповідач буде залишатись зареєстрованим в житловому будинку позивачки, однак не буде в ньому проживати, що позивачка не створювала перешкод відповідачу в проживанні в житловому будинку, відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловою площею та зняття з реєстрації. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що їй, на підставі договору купівлі-продажу від 20.10.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 1-1695, належить двокімнатна квартира [ADDRESS]. В зазначеній квартирі зареєстровані позивачка, її чоловік - [PERSON], син - [PERSON], який з січня 2008 року, тобто з моменту реєстрації, добровільно виїхав з вказаного житла, та за якого вона вимушена сплачувати комунальні послуги. Самостійно відповідач відмовляється знятися з реєстраційного обліку, у зв'язку з чим просить задовольнити позов у повному обсязі. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву, в якої просила розглядати справу за її відсутністю, підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час, місце та дату слухання справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Клопотання про розгляд справи за її відсутністю до суду не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача законі та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав Судом встановлено, що, згідно договору купівлі-продажу від 20.10.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 1-1695, належить двокімнатна квартира [ADDRESS]. В зазначеній квартирі з 30.01.2008 р. зареєстрований відповідач, [PERSON] Відповідач причину своєї відсутності у квартирі не повідомляє, ніяких перешкод у користування вказаною квартирою позивачка не чинить. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомочне, якщо інше не витікає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст..405 ЦК України член сім'ї власника втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як було встановлено, між позивачем та відповідачем не було встановлено іншого порядку втрати права на користування житлом, ніж порядок, встановлений законом. Знаходження відповідача на реєстраційному обліку, створює перешкоди в здійсненні прав власника на розпорядження цим майном, неможливістю оформлення субсидії на комунальні послуги, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, мотивуючи це тим, що їй на праві власності належить житловий будинок, що знаходиться за адресою:смт.Ружин, провул.Бистричок, 9 Ружинського району Житомирської області. У даному будинку зареєстрована відповідач по справі [PERSON], яка не є власником чи співвласником даного будинку і в ньому не проживає протягом останніх шести місяців, та знятися з реєстрації в добровільному порядку не має бажає. Даною поведінкою відповідач створює перешкоди, та не дає можливості позивачу здійснювати будь-які дії в розпорядженні своїм житлом, користуватися пільгами чи відповідною допомогою. Так як відповідач в його будинку не проживає і в добровільному порядку виписатися з нього не бажає, то позивач просить визнати його таким, що втратив право на користування житловим будинком. В судове засідання позивач не з»явився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує, просить їх задовільнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, заявлені позовні вимоги визнає повністю не заперечує стосовно їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] згідно договору дарування житлового будинку від 05.11.2014 року серії НАЕ 359496 дійсно являється власником житлового будинку за адресою:смт.Ружин провул.Бистричок, 9 Ружинського району Житомирської області, дана власність на будинок виникла на підставі вищевказаного договору. Відповідно до довідки про склад сім»ї або зареєстрованих у житловому приміщенні будинку, осіб від 30.06.2017 року За №3079 наданої Ружинською селищною радою, за адресою:смт.Ружин провул.Бистричок, 9 Ружинського району зареєстровані: власник [PERSON], дочка - [PERSON]. Ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї жиле приміщення зберігається за ними протягом 6 місяців. Оскільки, відповідачка з дітьми більш як 6 місяців не проживають у її будинку, то втратили право на користування житловим приміщенням і можуть бути зняті з реєстрації в ньому. Оскільки відповідач на протязі останніх шести місяців по данний час в зазначеному будинку не проживає, крім того позовні вимоги визнала, що вбачається з письмової заяви поданої нею до суду, то суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати [PERSON], такою, що втратила право на користування житловим будинком.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що на праві власності позивачці належить квартира [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстрований [PERSON],\~\~ який з серпня 2017 року в квартирі не проживає, на її неодноразові звернення знятися з місця реєстрації проживання відповідач не реагує. Реєстрація відповідача в квартирі створює позивачці труднощі в користуванні, володінні та розпорядженні квартирою. Просить усунути перешкоди у користуванні\~\~квартирою № 310 по вул. Молодіжна,19 в м.Камянець-Подільському Хмельницької області, шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням.\~\~ В судове засідання сторони не з'явились. Про день слухання справи повідомленні своєчасно. До початку судового розгляду представник позивача [PERSON] подав заяву в якій не заперечує проти заочного розгляду. Відповідач причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в звязку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, посвідченим 10 лютого 2005 року Відділом обліку, розподілу та приватизації житла, реєстровий №85, Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Камянець-Подільського МБТІ від 21.03.2005 року за №6791150; технічним паспортом за реєстровим №56-16798 на квартиру [ADDRESS]., що також вбачається з домової книги прописки громадян, що проживають у [INFO]. З актів комісії асоціації ОСББ селища Першотравневе від 07.09.2017 року, 11.10.2017 року, 16.11.2017 року, 19.12.2017 року, 11.01.2018 року, 08.02.2018 року, 01.03.2018 року вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрований, але не проживає [PERSON]. Відповідно до ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування житловим приміщенням у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Позивачка не створювала відповідачу перешкод в проживанні в [INFO]. Між позивачкою та відповідачем не було домовленості про те, що відповідач залишиться бути зареєстрованим в квартирі позивачки. Враховуючи, що відповідач без поважних причин більше одного року не проживає в квартирі позивачки, між ними не було домовленості про те, що відповідач не буде проживати в [INFO], однак залишиться зареєстрованим в даній квартирі, відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування даним житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що згідно договору купівлі - продажу від 27.05.2019 року позивачка є власником житлового будинку по [ADDRESS] . Крім позивачки в будинку зареєстрований, проте не проживає бувший власник будинку - [PERSON] . Позивачка просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житлом - будинком [ADDRESS] . Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день слухання справи повідомлені своєчасно. Клопотань суду не надсилали. Відповідно до\~ч.2\~ст.\~247\~ЦПК України\~в зв`язку\~з неявкою\~сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачці на праві власності належить житловий будинок по [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу, посвідченого 27 травня 2019 року приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Тимофєєвою Г.В., зареєстровано в реєстрі за №406. З довідки Гуменецької сільської ради Кам`янець-Подільського району від 28.08.2019 року за №465/01-24 вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до акту від 28.08.2019 року в господарстві по [ADDRESS] зареєстрований, але не проживає [PERSON] , [INFO] . Оскільки, за вищевказаною адресою відповідач зареєстрований, але не проживає, у позивачки виникають проблеми в користуванні житловим будинком, зокрема оформленням субсидії. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи, що відповідач без поважних причин більше одного року не проживає в житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , між позивачем та відповідачем не було домовленості про те, що відповідач буде залишатись зареєстрованим в житловому будинку позивачки, однак не буде в ньому проживати, що позивачка не створювала перешкод відповідачу в проживанні в житловому будинку, відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що згідно свідоцтва про спадщину за законом від 11.02.2000 р., позивачка є власником житлового будинку по [ADDRESS] . Крім позивачки в будинку зареєстрований, проте не проживає - [PERSON] . Позивачка просить визнати колишнього зятя - [PERSON] таким, що втратив право на користування житлом - будинком [ADDRESS] . В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Клопотань суду не подавав. Заслухавши представника позивача , вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] належить будинок [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 лютого 2000 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Кам`янець-Подільської державної нотаріальної контори Бориславською Н.В., зареєстровано в реєстрі за №1-468 та копією довідки №339 від 19.06.2019 р.. З копії актів обстеження матеріально-побутових умов проживання від 01.08.2018, 04.10.2018, 04.12.2018, 08.02.2019, 05.04.2019, 26.06.2019, 01.08.2019 вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрований, але не проживає в будинку [ADDRESS] , а постійно проживає в Росії. Реєстрація відповідача в належному позивачці на праві власності будинку порушує її право користування, володіння та розпорядження будинком. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житловим приміщенням у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до\~ч. 1\~ст.\~7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні»\~зняття з\~реєстрації місця\~проживання особи\~здійснюється на\~підставі судового\~рішення,\~яке набрало\~законної сили,\~про позбавлення\~права користування\~житловим приміщенням,\~про виселення,\~про визнання\~особи безвісно\~відсутньою або\~оголошення її померлою. Позивач не створював відповідачу перешкод в проживанні в будинку [ADDRESS] . Між позивачкою та відповідачем не було домовленості про те, що відповідач залишаться бути зареєстрованими в будинку позивачки. Враховуючи, що відповідач без поважних причин більше одного року не проживає в будинку [ADDRESS] , однак залишиться зареєстрованим в даному будинку, відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на 3/10 частки квартири [ADDRESS], в обґрунтування позовних вимог зазначивши, що вона є власницею 3/10 частки вищевказаної квартири на підставі реєстраційного посвідчення, виданого Маріупольським БТІ 04.10.1994 року за № 36334, яке нею втрачене, власницею 7/10 часток є відповідачка [PERSON] У звязку з втратою правовстановлюючого документу вона позбавлена можливості розпоряджатися належним їй майном, тому просить суд визнати за нею право власності на 3/10 частки квартири [ADDRESS]. Позивачка у судове засідання надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідачка у судове засідання надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правові відносини. Згідно листа Маріупольського бюро технічної інвентаризації № 570 від 24.03.2015 року 3/10 частки квартири [ADDRESS] належать [PERSON] на підставі реєстраційного посвідчення, виданого Маріупольським БТІ 04.10.1994 року за № 36334, що, також, підтверджується технічним паспортом на квартиру. [PERSON] є власником 7/10 часток квартири [ADDRESS] на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 19.05.2015 року, яке набрало законної сили 02.06.2015 року. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на вищевикладене суд вважає, що оскільки позивачка є співвласником вищезазначеної квартири, проте у звязку з втратою правовстановлюючого документу не може розпоряджатися належним їй нерухомим майном, слід захистити її права та в судовому порядку визнати за нею право власності на 3/10 частки квартири [ADDRESS].

Outcome: approved