Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що в шлюбі з відповідачем [INFO] народився син [PERSON]. Рішенням Богородчанського районного суду від 21.02.2011 року їх шлюб розірвано. Відповідно до рішення Богородчанського районного суду від 11.03.2016 року відповідач сплачує аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 850 грн. щомісячно. Оскільки коштів, які сплачує відповідач недостатньо для належного забезпечення дитини всім необхідним, з часу призначення аліментів потреби дитини збільшилися, змінився прожитковий мінімум для дітей, то просила змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, змінила заявлені вимоги та просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1000 гривень щомісячно. Відповідач та його представник в судове засідання не з'явилися, направивши заяву про розгляд справи у їх відсутності, не заперечили проти стягнення з відповідача аліментів на утримання сина в розмірі 1000 гривень. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач погодився на стягнення з нього аліментів, а підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову немає, то суд вважає, що позов може бути задоволено. Судом встановлено, що відповідач є батьком народженого у шлюбі з позивачкою сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Богородчанського районного суду від 11.03.2016 року присуджено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 850 гривень щомісячно. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України регламентують, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Зі змісту ст.180 СК України вбачається, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Ст.182 СК України передбачає, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням вищенаведеного суд вважає, що розмір аліментів, встановлений рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 11.03.2016 року слід змінити та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно. Стягнення аліментів у новому розмірі розпочати з дня набрання рішенням законної сили. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 183, 192 СК України,

Outcome: approved