Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом на підставі ст. 165 Сімейного кодексу України. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити і позбавити відповідача батьківських прав відносно його сина [PERSON], [INFO]. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представники служби у справах дітей Дніпропетровської райдержадміністрації у судове засідання надали заяву про можливий розгляд справи без їх участі та надали відповідний висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно його сина [PERSON], [INFO], що відповідає інтересам дитини. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] від якого у них народився сина [PERSON], [INFO]. Проте, починаючи з вересня 2006 року їх сім'я розпалася і позивачка була змушена разом з дитиною перейти на проживання до своїх батьків за адресою: [ADDRESS]. Після чого, 08.05.2007 року шлюб між сторонами було розірвано, про що видане відповідне свідоцтво про розірвання шлюбу. У свою чергу, відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не приймає жодної участі у вихованні дитини, не приїжджає до сина, не надає коштів на його утримання, а також починаючи з вересня 2006 року взагалі не бачився з сином [PERSON] і впродовж всього цього часу не проявляє до нього жодного інтересу, тобто злісно порушувала вимоги ст.ст. 152 та 155 Сімейного Кодексу України. Так, статтею 164 Сімейного кодексу України визначені підстави позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України визначено, осіб, які мають право звернутися з позовом до суду про позбавлення батьківських прав, зокрема право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як зазначено в абз.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками». У відповідності з ч.ч. 4,5 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Як вбачається з матеріалів справи, згідно з висновком про доцільність позбавлення батьківських прав Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області за вих.№1-39-495/0/290-17 від 13.03.2017 року, з метою захисту прав та інтересів дітей, Дніпропетровська районна державна адміністрація вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно сина - [PERSON], [INFO]. Таким чином судом встановлено, що відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток, навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання сина, не спілкується з ним в достатньому обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення та не виявляє інтересу до його внутрішнього світу і не створює умов для отримання ним подальшої освіти. Постановою ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п.16 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно з ст.ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Таким чином, позовні вимоги позивачки щодо позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні дитини підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні знайшов свого підтвердження факт ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню сина. Відповідно до вимог ст.ст. 79,88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 551,20 грн., сплачена ним при зверненні до суду.

Outcome: approved