Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, мотивуючи його тим, що вона та відповідач являються батьками [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Вказане стало підставою для звернення до суду з цим позовом в якому позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 1\~500 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги змінила та просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв та клопотань до суду не подав. Відповідно до ч.4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження І-ОЛ № 200463, виданим на імя [PERSON], [INFO], Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області 02.09.2016 року (а.с.4). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини щомісячно до досягнення дитиною повноліття в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved