Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину. Свої вимоги обгрунтовує тим, що з 2012 року вона разом з [PERSON] проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Внаслідок спільного проживання у них народилася дочка, [PERSON], [INFO]. Рішенням Бобровицького районного суду відповідач визнаний її батьком. Донька проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Вони проживають у найманому будинку, вона працює, але отримує незначну заробітну плату, фінансову допомогу від держави не отримує, коштів на проживання і утримання дочки недостатньо. Відповідач ухиляється від утримання доньки, добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча має змогу таку надавати, оскільки працює та отримує заробітну плату. Тому просить стягнути з нього аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але неменше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилась, в заяві, поданій через канцелярію суду, просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. (а.с.20). Відповідач в судове засідання не з'явився. Згідно довідки РС УДМС України в Чернігівській області [PERSON] зареєстрований за адресою зазначеною в позові - [ADDRESS] (а.с.12). Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, останній вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомив та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності. Отже, відповідач не з'явився до суду без поважних причин, що дає суду, відповідно до вимог ст. 224 ч.1 ЦПК України право ухвалити заочне рішення на підставі наявних і достатніх у справі доказів. Суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народилась дочка - [PERSON] (а.с.5), яка згідно довідки Новобиківської сільської ради від 31.03.2015 року № 273 перебуває на утриманні позивачки (а.с.8). Рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 19 листопада 2014 року [PERSON] було визнано батьком [PERSON] (а.с.6-7). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину не залежить від віку батьків. При визначенні розміру аліментів, у відповідності до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан того з батьків, з якого вони будуть стягуватися, а також враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, яких він зобов'язаний утримувати відповідно до Сімейного Кодексу України, та інші обставин, що мають істотне значення. Враховуючи всі обставини справи, та те, що сторони проживають за різними адресами, відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, неповнолітня дитина повністю перебуває на утриманні матері, суд приходить до висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дочки, оскільки даний обов'язок покладений на нього законом. Відповідно до вимог ст.183 СК України суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання дочки [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частки його щомісячного заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка звільнена від його сплати при подачі позову до суду.

Outcome: approved