Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом, який в подальшому уточнила до ФОП ([PERSON]) [PERSON], про розірвання договору виконання робіт , повернення коштів в сумі 5000 гривень , стягнення пені в сумі 3528 гривень . В обґрунтування позовних вимог вказала , що 01 жовтня 2013 року був укладений договір Офіційного представника компаній «DFS» між нею та ФОП ([PERSON]) [PERSON], відповідно до якого виконавець зобовязався на протязі 35 робочих днів виконати роботи по виготовленню та передачі у її власність ПВХ конструкцій по розцінкам виконавця з оплатою 7100 гривень. Відповідно до договору вона перерахувала на рахунок виконавця 4999,92 грн, а іншу суму -2100 грн. зобовязувалась сплатити до доставки товару. Свої зобовязання за договором вона виконала , однак станом на 16 лютого 2015 року відповідач свої зобовязання за договором не виконав, термін виконання яких закінчився 19 листопада 2013 року. Також просить стягнути моральну шкоду в сумі 2000 гривень, посилаючись на переживання та погіршення сну, втрати нормальних життєвих зв'язків , в наслідок не виконання зобовязання відповідачем . В судове засідання позивачка та її представник не зявились, подали суду заяву, в якій просять справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги підтримують , не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідачка, будучи належним чином повідомлений про день та час слухання справи, в судове засідання не зявився без поважних причин. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи ПАТ «Акцент -Банк» ПАТ будучи належним чином повідомлений про день та час слухання справи, в судове засідання не зявився без поважних причин. Дослідивши докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 01 жовтня 2013 року був укладений договір Офіційного представника компаній «DFS» між позивачкою та ФОП ([PERSON]) [PERSON], відповідно до якого (п.3.1.) виконавець зобовязався на протязі 14- 35 робочих днів виготовити та доставити ПВХ конструкції замовнику по розцінкам виконавця з оплатою 7100 гривень (п.2.1). Відповідно до договору (вкінці договору вказано оплочено) позивачка перерахувала на рахунок виконавця 5000 грн. , а борг до доставки складає 2100 грн. , які позивачка зобовязалась сплатити до доставки товару (а.с.7). Між позивачкою та ПАТ «Акцент банк» укладено кредитний договір №АВНОRG102470253 від 01.10.2013 року , відповідно до якого позивачка отримала кредит в сумі 4999,92 грн. на оплату товару (вікна,двері). Позивачка виконала умови договору та перерахувала передоплату у розмірі 5000 грн., а відповідач у порушення умов Договору у визначені Договором строки свої зобов'язання не виконав. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.. 651 ч.2 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Виходячи з положень ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Пунктом 3.2 Договору передбачено, що виконавець зобов'язаний виготовити та доставити вироби на протязі 14-35 робочих днів . Згідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Позивачка через Вінницьку обласну асоціацію споживачів, зверталася до відповідачки з проханням врегулювати спір у досудовому порядку, однак спір лишився не врегульований, в зв'язку з чим позивачка вимушена звернутися із позовом до суду. Виходячи з наведеного , позивачка виконала умови договору та перерахувала передоплату у розмірі 5000 грн., а відповідач у порушення умов Договору у визначені Договором строки свої зобов'язання не виконав, а тому вимога позивачки про розірвання договору підлягає задоволенню, і з відповідачки належить стягнути на користь позивачки грошові кошти у розмірі 5000 гривень . Відповідно до частини другої статті 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) визнається визначена законом або договором грошова сума або інше майно, яке боржник повинен сплатити кредиторові в разі невиконання або неналежного виконання свого зобов'язання. Пунктом 4.3 договору передбачено , що в разі не виконання п. 3.2 з власної вини виконавцем, зобовязаний виплатити неустойку в розмірі 0,1% від вартості виконаних робіт за кожен день прос рочки . Таким чином, у даному випадку у договорі між сторонами обумовлена неустойка та її розмір. Розмір неустойки , яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки станом на 31.03.2015 року складає 3528,70 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідачем, в зв'язку з невиконанням зобов'язань за договором позивачці завдано моральної шкоди, яка полягала в тому, що позивачка розраховувала на порядність відповідача, переживання за невиконання умов договору , не повернення грошових коштів, втрата сну. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати за позовні вимоги майнового характеру в сумі 243,60 гривень та позовні вимоги немайнового характеру в сумі 243,60 гривень .

Outcome: approved