Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 26 листопада 2011 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб у виконкомі [PERSON] сільської ради Перечинського району Закарпатської області, актовий запис № 17. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей, а саме сини [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Однак, подружнє життя у них не склалося, в сім'ї постійно виникають сварки та бійки, оскільки вони з відповідачем мають різні характери та погляди на сімейне життя. Спільним сімейним життям не проживають, не ведуть спільного господарства. Питання розірвання шлюбу нею обдумане, примирення вважає неможливим, а тому просить розірвати шлюб між ними. У судовому засіданні позивач [PERSON] збільшила позовні вимоги та просила також стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн. щомісячно на кожну дитину. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні змінені позовні вимоги в частині стягнення аліментів визнав. Щодо позовної вимоги про розірвання шлюбу, то просив у задоволенні такої відмовити, оскільки не бажає розлучатися з дружиною та хоче проживати разом з дітьми. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що змінений позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 26 листопада 2011 року у виконкомі Тур'я-Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та Кузьма (дівоче Єлісеєва) М.О., [INFO], актовий запис № 17. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей, а саме сини [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а. с. 6-8). Також встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, так як вони мають різні характери та погляди на сімейне життя, сторони з серпня 2014 року разом не проживають, не ведуть спільного господарства, а отже шлюб між ними існує лише формально. Строк для примирення наданий подружжю згідно ухвали Перечинського районного суду від 25 березня 2015 року бажаного результату не дав, сторони жодних кроків для відновлення сім'ї не вчинили. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них та їх дітям, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Крім цього встановлено, що обов`язок утримувати дітей відповідач не виконує. Дані правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України, зокрема статті 180, згідно якої батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, враховуючи те, що обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дітей. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, з урахуванням положень ст. 182 СК України, суд приймає до уваги те, що у відповідача немає постійного місця роботи, а тому, з урахуванням його позиції про визнання зміненого позову в цій частині, вважає, що з такого слід стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі по 400 грн. щомісячно на кожну дитину. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст. 88 ч. 1 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved