Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, мають доньку - [PERSON], [INFO]. На протязі останніх двох років сімейне життя поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, в звязку з тим, що кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи постійно виникають сварки, тому позивачка просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Сторони в судове засідання зявились. Позивачка позов підтримала просила розірвати шлюб, оскільки з грудня 2015 року вони мешкають окремо, подружні стосунки не підтримують. Просить стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно та змінити прізвище на «Саліцька». Відповідач надав згоду на розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини від усіх видів заробітку. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 липня 2009 року, про що свідчить актовий запис № 57, зроблений відділом реєстрації актів цивільного стану Христинівського районного управління юстиції Черкаської області. Мають доньку - [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишається проживати з матірю. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На протязі останніх двох років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, в звязку з тим, що кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи постійно виникають сварки. Майнового спору не існує. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки з грудня 2015 року подружні стосунки не підтримують, мешкають окремо. При таких обставинах, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб подружжя сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. [PERSON] виявила бажання змінити прізвище на «Саліцька». Дитина проживає з матір'ю та знаходиться на ії утримані. В ході судового розгляду батько надав згоду щодо сплати аліменти в розмірі ? частини від заробітку. В силу статті 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до розяснень, що надані у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) ії матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, та за досягненням згоди сторін щодо розміру аліментів, суд вважає можливим стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дня звернення до суду та до повноліття дитини, чи зміни матеріального стану платника аліментів. В силу ч.1 ст. 191 ЦПК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає необхідним покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць з дати звернення позивачки до суду.

Outcome: approved