Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

Позивачка звернулася до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання себе, як повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є повнолітньою донькою відповідача. На даний час вона є студенткою ННІ МСМ Харківського національного технічного університету сільського господарства ім. Петра Василенка, денної форми навчання за контрактом. Стипендію вона не отримує, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, оскільки на даний час проживає окремо від сім'ї в іншому місті в гуртожитку, вартість проживання у якому щомісяця становить 440,00 грн.. Крім того, потребує коштів на проїзд до місця навчання, харчування, придбання одягу, взуття, необхідного навчального приладдя. На її пропозицію добровільно виділяти кошти на її утримання, платити аліменти, відповідач відмовився. Позивачка в судове засідання не з'явилась, проте надала до суду заяву, де наполягала на задоволенні позовних вимог. Справу происла розглянути у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності. Приймаючи до уваги, що позивача та відповідачів завчасно та належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання, відповідно до положень ст. 223 ЦПК суд розглядає справу по суті за відсутності учасників справи, Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи вважає встановленими наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За змістом ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд зокрема вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати. Статтями 12, 13, 77 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов'язані визначити докази, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів. З'ясувавши дані у справі, дослідивши докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Судом встановлено, що позивачка у справі - є донькою відповідача, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], батьки позивачки перебували у шлюбі. Відповідно до довідки від 17.08.2017 року № 234, виданої ННІ МСМ Харківського національного технічного університету сільського господарства ім. Петра Василенка , [PERSON] навчається на денній формі навчання, дата вступу до університету 01.09.2017, дата закінчення університету 30.06.2021. Згідно ст. 8 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя до свого житла і кореспонденції. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року дитина має право на фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток. Згідно ст. 28 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року дитина має право на освіту. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач мешкає окремо, допомогу на утримання доньки не надає. Згідно вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Ст. 200 СК України визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку платника аліментів з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України. Виходячи з вищевикладеного суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, а саме стягнути з відповідача суму аліментів в розмірі ј частини всіх доходів щомісячно. Враховуючи все вищевикладене, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення аліментів, такими, що підлягають задоволенню. За вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved