Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом та просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем та стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення дитиною повноліття, тобто до 17 листопада 2021 року. При цьому позивачка посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося, сторони шлюбних відносин не підтримують, ведуть окреме господарство, у теперішній час сімя існує лише формально. Позивачка також зазначила, що відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, а тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Огренич І.В. від 25 червня 2018 року було відкрито провадження по зазначеній цивільній справі. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. У підготовче судове засідання позивачка не зявилась, повідомлялась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Савілова». Відповідач у підготовче судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачкою та стягнення з нього аліментів в сумі 2000 гривень. Відповідно до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, сторони одружені з 07 червня 2003 року, реєстрація шлюбу зроблена Відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №425. Від шлюбу є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO] (актовий запис №95 Відділу реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси від 27 січня 2004 року). Сторони подружніх відносин не підтримують, загального господарства не ведуть. В даний час шлюб у сторін носить формальний характер. Майнового спору та спору з приводу місця проживання дитини, на час розгляду справи, судом не встановлено. Відповідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Також, відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Неповнолітня дитина проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS], що також підтверджується заявою [PERSON] від 07 червня 2018р., яка завірена належним чином. Згідно ст. 180 ч. 3, ст. 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При таких\~обставинах,\~враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved