Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що з 23.07.2016 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, а тому просить стягнути з нього аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 19.10.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Сторони в судове засідання не з`явились. Від позивачки [PERSON] надійшла заява про проведення судового розгляду без її участі, в якій позовні вимоги вона підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та просив справу розглядати без його участі. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності сторін. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши обставини справи, надані докази та надавши їм належну оцінку, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що з 23.07.2016 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Ковпаківським районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис №630, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб (а.с.4). Від вказаного шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). На даний час дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, що також підтверджується довідкою депутата Буринської міської ради Ладухи О.В. (а.с.3). Відповідач проживає окремо та не надає належної матеріальної допомоги на утримання його малолітньої дитини. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З огляду на вищевикладене та враховуючи, що відповідач є особою працездатного віку, проживає окремо від дитини та участі в її утриманні в повному обсязі не приймає, при цьому домовленість між сторонами про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання їх дитини. Так як, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі, заявленому позивачкою, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню повністю. У відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно ст.141 ЦПК України, з врахуванням задоволення вимог позивачки та звільнення її відповідно до Закону від сплати судових витрат, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: approved