Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень, щомісячно, починаючи з 03 грудня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 22 жовтня 2011 року вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її повному утриманні. Так, фактично з червня 2012 року відповідач залишив сім'ю та повернувся за місцем своєї реєстрації смт. Гурзуф, де проживає його перша дружина з донькою [PERSON], на утримання якої він сплачує аліменти за судовим рішенням. На утримання їх сина відповідач ніякої допомоги не оказує, не приділяє дитині належної батьківської уваги та ухиляється від обов'язків батька , дитина останнім часом хворіє, тому вона змушена звернутися до суду з таким позовом. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні заперечував щодо позовних вимог з підстав викладених у його письмових запереченнях, які долучені до матеріалів справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 22 жовтня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ялтинського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, за актовим записом № 761, був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.7). Від спільного шлюбу у сторін [INFO] року народилася дитина - син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8). Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1, 2 ст. 80 Сімейного кодексу України, - аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Вобґрунтування своїх заперечень відповідач пояснив суду, що дійсно ще до народження дитини позивачка та він припинили свої сімейні відносини. Вони не проживають разом майже два роки, не підтримують подружніх відносин, не мають спільного сімейного бюджету. Син проживає з матір'ю (позивачкою), а він повернувся у смт. Гурзуф. Він не згоден з розміром аліментів взагалі, оскільки державні виплати на сина складають більшу суму, ніж він отримує. Він, як й його син є особою, потерпілою від Чорнобильської катастрофи. Тому, він особисто потребує періодичних медичних оглядів, дотримання певного режиму життя, що іноді пов'язано з додатковими витратами. Крім того, шлюб з позивачкою другий. Від першого шлюбу він також має дитину - доньку [PERSON], [INFO] року, на утримання якої він сплачує аліменти в сумі 900 гривень, щомісячно до повноліття дитини на підставі судового рішення від 08 листопада 2011 року, котре набрало чинності 19.01.2012 року, що також вважає має бути враховано судом при визначені скупної суми стягнено з нього на утримання дітей. При цьому, вказав, що на сьогоднішній день його матеріальне становище погіршилося, він працює слюсарем у Музеї на 0,25 ставки з 16 січня 2014 року та заробітна плата їм ще не отримувалася. Крім того, припинив свою підприємницьку діяльність і не отримує прибутку. На даний час він свою квартиру у піднайм не здає, оскільки зараз сам в ній проживає. Нежитлове приміщення, яке також належить йому на праві власності, він не здає, оскільки є предметом іпотеки за кредитним договором. Також, позивачка перебуває у відпусті по догляду за дитиною, та відповідно отримує державну допомогу та виплати при народжені дитини. Крім того, їх син має статус дитини, що постраждала від Чорнобильської катастрофи та у зв'язку з чим отримує грошову компенсацію. Таким чином, доходи сина перевищують його доходи. Отже, вважає, що всі ці обставини мають бути враховані судом при розгляді даного позову та звільнити його від сплати аліментів, як це передбачено ст. 181 СК України. Але ж, суд не може прийняти усі ці доводи відповідача та звільнити його від сплати аліментів, а вважає, що розмір, який просить стягнути позивачка повинен бути знижений до 900 гривень. Так, відповідно до довідки, яка видана Дошкільним навчальним закладом (Ясла-Садок) № 27, позивачка [PERSON] працює в Дошкільному навчальному закладі (Ясла-Садок) № 27 Управління освіти м. Ялта (Наказ № 308-к від 28.10.2004р.) та на даний час знаходиться у відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку з 07.08.2012р. по 15.05.2015р. (Наказ № 91-к від 02.08.2012р.) (а.с.10), що також підтверджується копією трудової книжки позивачки (а.с.11). Відповідно до довідки, яка видана 20 січня 2014 року директором КРУ «Музей О.С. Пушкіна в Гурзуфі», відповідач [PERSON] працює в Кримській республіканській установі «Музей О.С. Пушкіна в Гурзуфі» на 0,25 ставки підсобним робочим з окладом 304 грн. 50 коп. (а.с.25). При цьому, як пояснив відповідач суду, що на даній посаді він працює з 16 січня 2014 року, зарплатню ще ні разу не отримував. Відповідно до копії дублікату посвідчення № [NUMBER] (серії [NUMBER]) відповідач [PERSON] є потерпілим від Чорнобильської катастрофи (а.с.19), а також і його син [PERSON] є дитиною, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, що також підтверджується посвідченням серії [NUMBER] (а.с.9). Як також встановлено судом, що рішенням Ялтинського міського суду АР Крим від 08 листопада 2011 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів було задоволено частково та стягнуто з останнього на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] в сумі 900 гривень, щомісячно, починаючи з 18.10.2011 року та до повноліття дитини (а.с.21). При розгляді цієї справи, судом були встановлені такі факти: «[PERSON] і [PERSON] з 1997 року по 2010 рік знаходилися в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу неповнолітня дитини залишилася проживати з позивачкою, а відповідач постійно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Зареєстрований як державний підприємець, отримує щорічно дохід за здачу в найм житла». Як вбачається з матеріалів справи, а саме з повідомлення Державного реєстратора, що фізичною особою - підприємцем [PERSON] була припинена підприємницька діяльність, про що 21 лютого 2012 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців внесено запис № 21460060004015599 (а.с.20). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, суд з'ясувавши обставини справи, дослідивши усі надані докази, приходить до висновку, що відповідач є працездатною особою і спроможний надавати фінансову допомогу на утримання і виховання малолітньої дитини, що є його безпосереднім обов'язком як батька. Отже, з урахуванням стану здоров'я, матеріального становища відповідача та наявності у останнього аліментів іншої дитини та усіх обставин у справі, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки на утримання малолітнього сина аліменти у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід (лише 16 січня 2014 року відповідач влаштувався на роботу на ставку 0,25), а саме у розмірі 900 гривень, щомісячно, починаючи з 03 грудня 2013 року (з дня пред'явлення позову) і до досягнення дитиною повноліття, що забезпечить достатній життєвий рівень малолітньої дитини. Що стосується доводів відповідача, що його в загалі необхідно звільнити від обов'язку утримувати дитину на підставі ч. 1 ст. 188 СК України, то такі не приймаються судом до уваги, оскільки частиною 2 цієї статі передбачено, що батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Але, з таким позовом відповідач до суду не звертався. Всі інші доводи сторін не мають правового значення для вирішення спору по суті. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд розподіляє судові витрати по справі та стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 229 гривень 40 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: partial