Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого по [ADDRESS]. Заповіту чоловік не залишив. Спадкоємцем першої черги на майно покійного є позивачка. У встановлений законом строк для прийняття спадщини позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок нотаріус відмовив через відсутність правовстановлюючих документів, які б підтвердили право власності покійного на вказане спадкове майно. Позивачка зазначила, що на час смерті чоловіка проживали однією сім*єю, вели спільне господарство, тому просила визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на спадкове майно покійного, оскільки вона фактично прийняла спадщину. У дане судове засідання позивачка, її представник не з*явилися. Представник позивачки [PERSON], який діє в її інтересах на підставі довіреності подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити. Представник Кулевчанської сільської ради Саратського району Одеської області, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.ст. 1217,1261, 1268, 1269 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно копії паспорту, копії свідоцтва про одруження, позивачка [PERSON] є дружиною [PERSON] (а.с. 4-5). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] року (а.с. 14). Відповідно до копії технічного паспорту на житловий будинок приватного житлового фонду, власник будинку під [ADDRESS] не встановлений (а.с. 8-12). Згідно виписки з книги погосподарського обліку Кулевчанської сільської ради, довідки сільської ради, будинок належав [PERSON], до дня смерті проживав за даною адресою (а.с. 13,15, 16). Позивачка [PERSON], на день смерті спадкодавця проживала з чоловіком однією сім'єю, вели спільне господарство, що підтверджується довідкою Кулевчанської сільської ради Саратського району (а.с.17). Як вбачається з довідки нотаріуса, витягу зі спадкового реєстру, спадкова справа на ім'я [PERSON] відкрита приватним нотаріусом Саратського районного нотаріального округу за заявою про прийняття спадщини за законом, яка надійшла від дочки покійного [PERSON]. Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку спадкодавця видано [PERSON] (а.с (а.с.53-55,59). Дочка покійного [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини у вигляді житлового будинку, що належав батькові на користь позивачки [PERSON] (а.с. 57). Нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок покійного чоловіка через відсутність правовстановлюючих документів (а.с. 18). Судом встановлено, що позивачка як спадкоємець за законом не відмовлялась від прийняття спадщини після смерті чоловіка, на час його смерті проживали однією сім*єю. [PERSON] не отримала свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок чоловіка з поважних причин, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за позивачкою слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, який належав спадкодавцю [PERSON]

Outcome: approved