Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 21016 грн. 41 коп. За період із 01.01.2013 року по 30 січня 2015 року. В судовому засіданні позивачка змінила свої позовні вимоги і просить суд стягнути розмір неустойки за прострочення сплати аліментів за період з 01.02.2013 року по 12 червня 2015 року в сумі 22010 грн. Свої позовні вимоги, позивачка мотивує тим, що на підставі наказу Шполянського роайонного суду, Черкаської області від 15 липня 2011 року № 2-н-76/11 [PERSON] зобов»заний на її користь сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ? видів заробітку. Відповідач аліменти сплачує несвоєчасно, внаслідок чого періодично виникала заборгованість по сплаті аліментів, яку боржник погашав у наступних місяцях за рахунок внесення на рахунок більшої суми ніж визначена судовим рішенням частка від його заробітку. В зв»язку з тим, що аліменти вона отримувала не вчасно та не в повному обсязі, то вона була змушена шукати додаткові заробітки, оскільки син потребував необхідних умов для його розвитку і зростання. Розрахунок неустойки за прострочення сплати аліметів [PERSON] вважає, що повинен проводитись у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення і нарахування не обмежується тим місяцем, протягом якого не проводилось стягнення.Вважає, що саме така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 11.09.2013 року в справі №6-81цс13. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] змінені позовні вимоги підтримали та просять суд їх задовольнити в повному об»ємі. Відповідач та його представник [PERSON] в судовому засіданні змінені позовні вимоги не визнали,подали письмове заперечення та пояснили суду, що аліменти на утримання дитини сплачує, але не своєчасно ,так як на даний час має важке матеріальне становище, не має постійного місця роботи, вимушений працювати по найму за межами України, тому аліменти сплачував періодично, але у більшому розмірі, ніж було встановлено ВДВС Шполянського РУЮ. На підтвердження сплати аліментів надав суду копії квитанцій про перерахування коштів на рахунок [PERSON] Також просить врахувати, що на його утриманні перебуває ще одна малолітня дитина-донька [PERSON],[INFO], на підтвердження чого надав суду копію свідоцтва про народження дитини. Відповідач та його представник,вважають,що позивачкою не вірно було обрано спосіб нарахування пені за прострочення сплати аліментів, що призвело до забільшення сум.Також позивачка не надала суду доказів про те, що він безпідставно ухилявся від сплати аліментів внаслідок чого і виникала заборгованість по аліментах,не врахувала,що виниклу заборгованість добровільно погашає в силу свого матеріального становища. На підставі наведеного відповідач та його представник вважає, що у задоволені позову [PERSON] слід відмовити. Предстаники відділу ДВС Звенигородського РУЮ у Черкаській області Ткаченко А.В.,Пухальський І.В., суду пояснили,що в ВДВС Звенигородського РУЮ перебуває на виконанні судовий наказ про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина. Відповідно до матеріалів виконавчого провадження станом на 01.06.2015 року заборгованість по сплаті аліментів у [PERSON] становить 6319,37 грн. Державним виконавцем при розрахунку заборгованості по аліментах було враховано,квитанції на суму 2250 грн. по сплаті аліментів,які до ВДВС Звенигородського РУЮ надійшли поштою, внаслідок чого було зменшено заборгованість,яка виникла під час перебування судового наказу у ВДВС Шполянського РУЮ. Також станом на 01.06.2015 року аліменти було сплачено лише у розмірі 650 грн. Суд заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно ст. 196 ч.1 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти, за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. На підставі наказу Шполянського роайонного суду, Черкаської області від 15 липня 2011 року № 2-н-76/11 [PERSON] зобов»заний на користь [PERSON] сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ? з усих видів свого заробітку, починаючи з 13.07.2011 року і до повноліття дитини. Станом на 01.01.2015 року [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів в сумі 6093,37 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком від 19.01.2015 року № 45/09-48 проведеного державним виконавцем ВДВС Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області. Згідно поданих у судовому засіданні квитанцій вбачається, що аліменти відповідачем [PERSON] сплачено, але не враховані в довідці-розрахунку ВДВС Шполянського РУЮ у Черкаській області від 19.01.2015 року, в наступних місяцях: -24 квітня 2013 року на суму 400 грн. (а.с.32); -04 березня 2013 року на суму 500 грн. (а.с.33); -04 січня 2013 року на суму 500 грн. (а.с.33); -16 листопада 2013 року на суду 800 грн. (а.с.34); -13 вересня 2013 року на суму 500 грн. (а.с.34); -25 червня 2014 року на суму 450 грн. (а.с.35); -14 січня 2014 року на суму 400 грн. (а.с.35); -18 березня 2014 року на суму 400 грн. (а.с.36); -29 грудня 2014 року на суму 400 грн. (а.с.36); -28 липня 2014 року на суму 200 грн. (а.с.37); -15 квітня 2014 року на суму 400 грн. (а.с.37); -24 жовтня 2014 року на суму 550 грн. (а.с.38); -27 серпня 2014 року на суму 1250 грн.(а.с.38); Відповідно до постанови заступника начальника ВДВС Звенигородського районного управління юстиції Ткаченка А.В. від 11.02.2015 року відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу №2-н-76/11 виданого 15.07.2011 Шполянським районним судом Черкаської обалсті про стягнення аліментів в розмірі ? частини всіх видів заробітку, щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON], виконавче провадження ВП № 46477471 . Станом на 01.06.2015 року [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів в сумі 6319,37 грн.,що підтверджується довідкою-розрахунком від 05.06.2015 року проведеного заступником відділу ДВС Звенигородського районного управління юстиції з урахуванням боргу за період до 01.01.2015 року. Вказана заборгованість виникла з вини відповідача, оскільки він є працездатний,а отже не позбавлений можливості своєю працею здобувати кошти для утримання дитини,але своєчасно не виконував свого обов'язку по утриманню сина. Доказів, що заборгованість утворилась з незалежних від [PERSON] причин,відповідач [PERSON] суду не надав. З урахуванням того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується не на всю заборгованість, а на суму несплачених аліментів за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів. Пеня за один місяць прострочення сплати аліментів становить 1% від добутку простроченої суми аліментного платежу за місяць та загальної кількості днів прострочення. Загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів є сумою пені, нарахованої за кожен місяць періоду, у якому було допущено прострочення сплати аліментів. Це пов'язано з тим, що відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а за положеннями ч. 2 ст. 550 Цивільного кодексу України відсотки на неустойку (як повторна пеня) не нараховується. У зв'язку з цим сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певну суму заборгованості. При цьому пеня нараховується не з часу фактичного ухилення від утримання і не з часу подання позовної заяви про стягнення аліментів чи з часу набрання рішенням суду про стягнення аліментів законної сили, а з часу невиконання рішення суду. Таким чином, суд вважає що при нарахуванні неустойки позивачкою було неправильно застосовано норму статті 196 Сімейного Кодексу України, що призвело до нарахування пені на пеню, що в свою чергу потягло за собою нарахування невиправдано збільшеної суми неустойки. Згідно правового висновку Верховного Суду України при розгляді справи 11 вересня 2013 року № 6-81 цс 13, предметом якої був спір про стягнення заборгованості за аліментами та пені від суми несплачених аліментів, відповідно до якого визначено, що оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано,та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. На підставі поданих відповідачем квитанцій, суд рахує, що в місяцях в яких було здійснено виплату аліментів на утримання сина, але державним виконавцем ВДВС Шполянського РУЮ у Черкаській обалсті не було враховано при розрахунку довідки заборгованості по аліментах, неустойку (пеню) не слід нараховувати. Також сторонами в судовому засіданні визнано проплату аліментів у листопаді 2013 року в сумі 800 грн. та за серпень 2014 року в сумі 1250 грн. Враховуючи положення ч.1 ст.61 ЦПК України, суд приходить до висновку, що в довідці розрахунку заборгованості по сплаті аліментів проведеного державним виконавцем ВДВС Шполянського РУЮ у Черкаській області допущено технічну помилку, а саме помилково зазначено, що в грудні 2013 року зарахована проплата 750 грн. та за вересень 2014 року 1250 грн. На підставі наведеного слід рахувати, що аліменти було сплачено у листопаді 2013 року в сумі 800 грн, а не в грудні 2013 року в сумі 750 грн. та сплачено у серпні 2014 року в сумі 1250 грн., а не в вересні 2014 року. Виходячи з наведеного, враховуючи дані довідки - розрахунку державного виконавця ВДВС Шполянського РУЮ у Черкаській області( з урахуванням змін які були погоджені сторонами) та довідки-розрахунку заступника начальника ВДВС Звенигородського РУЮ у Черкаській області про заборгованість по аліментам, квитанцій наданих відповідачем про сплату аліментів, встанолено, що розмір пені за прострочення сплати аліментів за виключенням місяців у яких було сплачено аліменти у повному розмірі, становить за: - лютий 2013 року - 363 грн. (заборгованості)х 1%х 28 днів = 101.64 грн. - травень 2013 р. - 363 грн.(заборгованість) х 1% х 31 день = 112,53 грн. - червень 2013 р. - 363 грн.(заборгованість) х 1% х 30 день = 108,90 грн. - липень 2013 р. - 363 грн.(заборгованість) х 1% х 31 день = 112,53 грн. - серпень 2013р. - 363 грн.(заборгованість) х 1% х 31 день = 112,53 грн. - жовтень 2013 р.. - 363 грн.(заборгованість) х 1% х 31 день = 112,53 грн. - грудень 2013р. - 385.80 грн. (заборгованості)х 1%х 31 днів = 119,60 грн. Неустойка(пеня) за прострочення сплати аліментів [PERSON] в 2013 році становить 780.26 грн. За лютий 2014 р. - 572,25 грн.(заборгованість) х 1% х 28 днів = 160,23 грн.; -березень 2014 р.- 572,25-400=172.25грн. (забогованість)х1%х31 день = 53,40 грн. -квітень 2014 р.- 572,25-400=172,25 грн. (забогованість)х1%х31 день = 53,40 грн. -травень 2014 р. -572,25 грн.(заборгованість) х 1% х 31 день = 177,40 грн. -червень 2014 р.- 572,25-400=122,25 грн.(заборгованість) х 1% х 30 день=36,68 грн. -липень 2014 р. - 572,25-200=372,25 грн.(заборгованість) х 1% х 31 день=115,40 грн. -вересень 2014 р. - 572,25 грн. (заборгованості)х 1%х 30 днів = 171,68 грн. -жовтень 2014р. - 572,25-550= 22,25 грн. (забогованість)х1%х31 день = 06,90 грн. -листопад 2014 р. - 572,25 грн.(заборгованість) х 1% х 31 день = 177,40 грн. -грудень 2014 р. - 572,25-400= грн.(заборгованість) х 1% х 31 день =53,40 грн. Неустойка(пеня) за прострочення сплати аліментів [PERSON] в 2014 році становить 1005.89 грн. За січень 2015 р. - 618 грн.(заборгованість) х 1% х 31 день = 191.58 грн. -лютий 2015 р. - 618 грн.(заборгованість)х1% х28 днів = 173,04 грн. -березень 2015 р. - 618-150 грн.=468 грн.(заборгованість)х1%х30 день =140.04 грн. -квітень 2015р. - 636 грн. (заборгованість) х1% х 30 день = 190,80 грн. -травень 2015 р. - 635 грн. (заборгованість) х1% х 31 день = 196,85 грн. Неустойка(пеня) за прострочення сплати аліментів [PERSON] в 2015 році становить 892,31 грн. Розрахунку боргу проведеного відділом ДВС Звенигородського РУЮ у Черкаській області за період з 01.06.2015 року по 12.06.2015 року,позивачка суду не надала. Всього розмір неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з 01.01.2013 року по 01.06.2015 року становить 2 678грн. 46 коп. На підставі наведеного суд приходить до висновку,що слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за несплату аліментів за період з 01.01.2013 року по 01.06.2015 року у розмірі 2 678 грн. 46 коп. В іншій частині позову відмовити. Питання про стягнення судових витрат за надання правової допомоги з відповідача на користь позивача судом не вирішувалося,оскільки представник позивача [PERSON] хотіла подати підтверджуючі документи після закінчення судових дебатів,що не передбачено ЦПК України. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн. Крім того, відповідно до ст. ст. 81, 88 ЦПК України з позивача на користь відповідача слід стягнути понесені останнім судові витрати пропорційно до задоволених вимог у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З урахуванням того, що позовні вимоги [PERSON] задоволено на 1% (2678 грн.46 коп. * 100 % / 22010 грн.), з [PERSON] слід стягнути пронесені витрати за надання правової допомоги в розмірі 200 грн. (2000 грн. * 1% / 100%). На підставі ст.195, ст. 196 Сімейного Кодексу України, постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та

Outcome: approved