Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з дійсним позовом та просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ? частини зі всіх видів заробітку на утримання її сина - [PERSON], [INFO], а також аліменти в розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку на її утримання до досягнення сином [PERSON] трьох років, тобто до [INFO]. В судове засідання позивачка та відповідач не з'явилися, але надали до суду письмові заяви про розгляд справи в їх відсутність. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані, знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка і відповідач з листопада 2012 року до січня 2013 року перебували у фактичних шлюбних сімейних відносинах, від яких них є син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, батьком якого є відповідач по справі, дитина проживає разом з позивачкою окремо від відповідача і знаходиться на утриманні та вихованні позивачки. Відповідно до вимог ст.. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивачка самостійно займається вихованням та утриманням дитини, ніде не працює, знаходиться у важкому матеріальному положенні, відповідач, будучи рідним батьком дитини, маючи постійне місце роботи і стабільний заробіток, належної та достатньої матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, інших аліментів не сплачує, будь - яких стягнень з його заробітку - доходу не здійснюється. Позивачка зазначає про те, що вона знаходиться у відпустці за догляду за дитиною та потребує як і дитина матеріальної допомоги збоку відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до частини 4 вказаної статті право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.. 91 ч. 2 Сімейного кодексу України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу і на утримання дружини, але в розмірі 1/8 частини свого заробітку, оскільки з урахуванням доводів та доходів сторін, вказаний розмір стягуваних аліментів на думку суду, буде достатнім як для дружини та дитини, так і для відповідача по справі. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення та з урахуванням наданих сторонами доказів приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивачки.

Outcome: approved