Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Свої вимоги мотивує тим, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 09.02.2015 року розірвано. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, позивачка просить стягнути з нього аліменти на її утримання. Позивачка в судове засідання не з`явилась, але подала до суду заяву, в якій вказала, що на позовних вимогах наполягає, просить справу розглядати у її відсутність та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, відзив на позов не подав, а тому, приймаючи до уваги заяву представника позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги заяву позивачки, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 09.02.2015 року було розірвано (а.с.8). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 10.07.2007 року Дачненською сільською радою Біляївського району Одеської області (а.с.5). Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області № 2896 від 22.11.2019 року (а.с.7). Відповідно до ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно положень ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч. 3 ст. 181 вказаного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи те, що обов`язок по утриманню дитини покладено на обох батьків, а відповідач не виконує свої обов`язки, передбачені ст. 180 Сімейного кодексу України, а тому суд вважає можливим стягнути з нього аліменти у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, на утримання сина [PERSON] , з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення останнім повноліття, що буде достатнім для його гармонійного розвитку.

Outcome: approved