Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивачка звернулася 14.12.2016 року до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON]([INFO]) щомісячно по 3\~000,00 гривень, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі. Діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач є батьком дітей, добровільної допомоги на їх утримання не надає. Крім того, позивачка просила суд розірвати її шлюб з відповідачем, зареєстрований 19 вересня 2008 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №843. У судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала і просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував про розірвання шлюбу, однак, враховуючи своє матеріальне становище, аліменти погоджувався сплачувати у розмірі 1/6 частини від усіх доходів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 вересня 2008 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №843. Відповідач приходиться батьком неповнолітньої дитини [PERSON]([INFO]), що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сімя носить виключно формальний характер. Майновий спір чи спір про місце проживання дітей у сторін відсутній. Діти мешкають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. У відповідності до ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і(або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1 ст.183 СК України, визначається судом. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини, що має істотне значення, і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін і шлюб може бути розірваний. Також, приймаючи до уваги: те, що батьки в рівних частках зобовязані утримувати дітей та матеріальне становище сторін, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини щомісячно по 1/5 частині з усіх видів заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття,. Відповідно до ст.88 ЦПК України, ст.9 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 551,2 гривень, а також на користь позивача судовий збір у розмірі 551,20 гривень. Згідно ч.2 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. На підставі ст.ст.110-112,180,181,182,191 СК України,

Outcome: partial