Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, а саме: сина - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно до повноліття дітей та на утримання позивачки в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно до досягнення трьох років сина [PERSON]. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і пояснила, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просить суд задовольнити позов, оскільки батьківський обов'язок відповідач по утриманню дітей не виконує, а самостійно позивачці важко утримувати дітей. До досягнення трьохрічного віку малолітнього сина [PERSON], позивачка просить стягувати аліменти на її утримання. Відповідач на даний час перебуває в Ізраїлі, отримав громадянство країни, працює та проживає там. Вказала, що кошти на утримання відповідач має, але добровільно сплачувати їх не буде. Діти перебувають на утриманні позивачки. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився. Причини неявки суду не повідомив, про день слухання справи повідомлений своєчасно. Заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи в повному об'ємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Кам'янець - Подільському Кам'янець - Подільського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 471 від 26 липня 2009 року. Від шлюбу мають двоє малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] відповідач у свідоцтві про народження записаний батьком. Діти проживають із позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Відповідно до ст.. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивачки, відповідача, те, що в 2014 році прожитковий мінімум на дитину до 6 років становить 1032 гривні на місяць, а на дитину після 6 років - 1286 гривень, те, що батьки в рівних частинах повинні нести витрати по утриманню та вихованню дітей. Відповіно до п. 2 ст. 84 СК України Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст.. 84 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати в сумі 243 гривень 60 коп. , що відповідає 0,2 частки від розміру мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2014 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved