Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в обґрунтування вимог якого зазначила, що 24 травня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. вчинено виконавчий напис за № 3546 про стягнення з неї на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості в сумі 97 577 гривень 07 копійок. Посилаючись на порушення законодавства при вчиненні вказаного виконавчого напису, що полягають у відсутності оригіналу кредитного договору, спливу трьох років з моменту виникнення права вимоги та неотримання нотаріусом документів щодо безспірності розміру заборгованості, позивачка просить визнати зазначений виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Відповідач надав суду відзив на позов у якому зазначив про дотримання вимог законодавства при вчиненні спірного виконавчого напису та просив відмовити в задоволенні позову. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. отримав копію ухвали про відкриття провадження разом із повідомленням про розгляд справи та надав суду документи на підставі яких ним 24 травня 2017 року було вчинено виконавчий напис за № 3546 про стягнення із [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості в сумі 97 577 гривень 07 копійок. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. З наданих позивачкою на підтвердження своїх вимог копій письмових доказів вбачається, що 24 травня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. вчинено виконавчий напис за № 3546 про стягнення із [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості в сумі 97 577 гривень 07 копійок (а.с. 11). Вирішуючи справу по суті, суд керується наступними нормами цивільного законодавства. Згідно із вимогами статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Зокрема, відповідно до Розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 в редакції, що діяла станом на дату вчинення оспорюваного виконавчого напису, було визначено, що: для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Серед іншого, статтею 89 Закону України «Про нотаріат», встановлено вимоги до змісту виконавчого напису нотаріуса. Тобто, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна; при цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права, а тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення, як і безспірна заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Відповідно до вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису. Як наслідок, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При цьому, сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості та її розміру. Також, пункт 3.1. Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 передбачає, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: -якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; -за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Крім того, пункт 2.2. Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 передбачає, що у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Натомість, як вбачається із наданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. копій документів на підставі яких ним 24 травня 2017 року було вчинено виконавчий напис за № 3546 про стягнення із [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості в сумі 97 577 гривень 07 копійок, - для вчинення спірного виконавчого напису нотаріусу було надано належним чином завірену копію Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт від 02.02.2015 року, розрахунок заборгованості за договором без номеру від 02.02.2015 року станом на 16.02.2017 року, письмову вимогу банку на ім`я позичальника про усунення порушень за генеральною угодою без номеру від 02.02.2015 року та докази її поштового направлення. При цьому, суд не має правових підстав для застосування Розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, оскільки укладена між [PERSON] і АТ КБ «Приватбанк» Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт від 02.02.2015 року не потребує обов`язкового нотаріального посвідчення. Доводи позивачки щодо розміру заборгованості слід оцінювати критично, оскільки нотаріусу було надано належним чином оформлений і зрозумілий розрахунок заборгованості за договором без номеру від 02.02.2015 року станом на 16.02.2017 року. Твердження позивачки про сплив трьох років з моменту виникнення права вимоги також відхиляються судом, оскільки за змістом Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт від 02.02.2015 року датою кінцевого погашення заборгованості було 28 лютого 2018 року. Таким чином, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. мав достатні правові підстави для вчинення спірного виконавчого напису від 24 травня 2017 року за № 3546 про стягнення заборгованості з позивачки. За таких обставин, позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає. Також, на підставі пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір слід покласти на позивачку. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed