Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивачка звернулася до Верховинського районного суду Івано-Франківської області із позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 700,00 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття . Позовні вимоги мотивує тим, що 27.10.2000 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час вони з чоловіком разом не проживають, кожен живе у своїх батьків. Відповідач участі у вихованні та утриманні дітей не приймає, коштів на утримання дітей в достатній мірі не надає, хоча має змогу таку допомогу надавати, так як займається будівництвом за приватними замовленнями. Просила стягнути із відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі по 700,00 грн. щомісячно на кожного до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивачка подала заяву, в якій уточнила позовні вимоги, а саме: просить стягувати з [PERSON] аліменти на дітей в розмірі 1/3 від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно з дня подачі позову до суду до досягнення дітьми поноліття та судові витрати, також просить справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заперечення, в якому позовні вимоги визнав частково, вказав, що від утримання дітей він не відмовляється та по можливості надає матеріальну допомогу дітям, однак не може сплачувати аліменти у розмірі по 700,00 грн. на кожну дитину. Згідний сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить справу розглянути за його відсутності. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши заяву позивачки та заперечення відповідача, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. Із свідоцтв про народження дітей [PERSON] та [PERSON] видно, що їхнім батьком є відповідач [PERSON] , а матірю позивачка [PERSON] . Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини/аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері , батька і /або/ у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивачка зазначила, що відповідач коштів в достатній мірі, необхідних для утримання двох неповнолітніх дітей не надає, хоча має можливість таку допомогу надавати, інших аліментних зобовязань не має. Враховуючи матеріальне становище відповідача, стан здоров'я та матеріальне становище дітей, те що відповідач є працездатним, згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в мінімальному розмірі встановленому законом, інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення аліментів слід задовольнити та призначити стягнення із відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожного до досягнення ними повноліття. На підставі наведеного,

Outcome: approved