overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23.01.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, за актовим записом № 14. В обґрунтуванні свого позову позивачка вказала, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 23.01.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, за актовим записом № 14. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Останнім часом їх проживання однією сімєю було фактично припинено, через постійні сварки, з огляду на різні життєві погляди, тому позивачка переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Позивачка свій позов підтримала, просить суд розглядати справу за її відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.169 ч.4, 224 ЦПК України. Суд, вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, та ухвалити заочне рішення зі згоди позивача за наявним в матеріалах справи доказами. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі зареєстрований 23.01.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, за актовим записом № 14. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Останнім часом їх проживання однією сімєю було фактично припинено, через постійні сварки, з огляду на різні життєві погляди, тому позивачка переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. За таких обставин, суд вважає, що сім'я розпалася остаточно та поновлена бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 травня 2007 року у відділі ДРАЦС Гадяцького районного управління юстиції Полтавської області актовий запис № 70. В обґрунтування позову зазначила, що вони з відповідачем припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надавши письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує та прохає неповнолітнього сина залишити проживати разом з батьком, місце проживання дитини визначено спільно та добровільно. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти розгляду справи не заперечує. Про місце проживання неповнолітнього сина дійшли згоди добровільно та не заперечує, що син буде проживати разом з ним. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість доказів в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як сім'я розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Зберегти сім'ю в подальшому неможливо, так як сторони не вбачають можливості примирення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] позивачка та відповідач зареєстрували шлюб 23 травня 2007 року у відділі ДРАЦС Гадяцького районного управління юстиції Полтавської області. Спільне життя не склалося у зв'язку з різними поглядами на життя. Подружні відносини припинені з травня 2013 року. Сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем. На даний час сторони не проживають однією сім'єю і не ведуть спільне господарство. Сторони не заявляють позову про розподіл майна. Після розірвання шлюбу позивачка прохає залишити прізвище [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 січня 2014 року у відділі ДРАЦС Гадяцького районного управління юстиції Полтавської області актовий запис № 13. В обґрунтування позову зазначила, що вони з відповідачем припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надавши письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обзяці. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи без його участі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість доказів в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як сім'я розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Зберегти сім'ю в подальшому неможливо, так як сторони не вбачають можливості примирення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], позивачка та відповідач зареєстрували шлюб 25 січня 2014 року у відділі ДРАЦС Гадяцького районного управління юстиції Полтавської області актовий запис № 13. Спільне життя не склалося у зв'язку з різними поглядами на життя. Подружні відносини припинені з лютого 2014 року. На даний час сторони не проживають однією сім'єю і не ведуть спільне господарство. Сторони не заявляють позову про розподіл майна. Після розірвання шлюбу позивачка прохає повернути прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона уклала шлюб з відповідачем 11 грудня 2012 року у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції. Як зазначає позивачка, життя в шлюбі з відповідачем не склалося з-за відсутності взаємопорозуміння, різних поглядів на життя, останні півтора роки шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою. Виходячи з вищевикладеного позивачка просила розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. В судовому засіданні позивачка підтримала позовну заяву у повному обсязі, прохала розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Неповнолітня донька залишається проживати з нею Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява в якій відповідач прохав слухати справу за його відсутністю, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, вислухавши думку позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав 11 грудня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, про що у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції зроблена актова запис № 540. Від спільного життя у сторін є неповнолітня донька, [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них , інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення . Як було встановлено в судовому засіданні шлюбні відносини сторони фактично припинили , відновлення їх неможливе. Збереження шлюбу не відповідає інтересам сім'ї та суперечить їх бажанню ,у зв'язку з чим шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір про майно на момент розгляду справи в суді у сторін відсутній. Неповнолітня донька, [PERSON],[INFO], залишається проживати разом з позивачкою, [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між нею та її чоловіком спільне життя не склалось у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, що призвело до розпаду сім'ї. З липня 2013 року сумісно не проживають, спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер. На примирення з відповідачем категорично не згодна, наполягає на розірванні шлюбу. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO]. Позивачка до судового засідання не з'явилась, надіслала до суду заяви про розгляд справи за її відсутністю, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або розгляд справи у його відсутності не надав. Враховуючи неявку сторін, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони 12.10.2010 року зареєстрували шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Сакського міськрайонного управління юстиції АР Крим зроблено відповідний актовий запис №243 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], яке зберігається у матеріалах справи. Від шлюбу подружжя мають дитину - сина, [PERSON], [INFO]. Основна причина розпаду сім'ї це відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, втрата відчуття любові. Правовідносини сторін регулюються статтями 104, 105, 110 - 112 Сімейного кодексу України. На підставі вищевикладеного, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає що збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Враховуючи, що позивачка прізвище не змінювала, суд це питання не вирішує. Відповідно до положень статті 214 ЦПК України суд, під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу між сторонами судових витрат і вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивачки судові витрати, пов'язані зі зверненням до суду. З урахуванням викладеного, на підставі ст. ст. 104, 105, 112 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між нею та її чоловіком спільне життя не склалось у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, що призвело до розпаду сім'ї. Крім того відповідач зловживає спиртними напоями та цьому стані влаштовує скандали. Шлюб носить формальний характер. На примирення з відповідачем категорично не згодна, наполягає на розірванні шлюбу. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивачка до судового засідання не з'явилась, надіслала до суду заяви про розгляд справи за її відсутністю, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або розгляд справи у його відсутності не надав. Враховуючи неявку сторін, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони 03.05.1985 року зареєстрували шлюб, про що Баяутською селищною радою Баяутського району Сирдар'їнської області Узбекистану зроблено відповідний актовий запис за №25 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER], яке зберігається у матеріалах справи. Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не мають. Основна причина розпаду сім'ї це відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, втрата відчуття любові. Правовідносини сторін регулюються статтями 104, 105, 110 - 112 Сімейного кодексу України. На підставі вищевикладеного, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає що збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Враховуючи, що позивачка прізвище не змінювала, суд це питання не вирішує. Відповідно до положень статті 214 ЦПК України суд, під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу між сторонами судових витрат і вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивачки судові витрати, пов'язані зі зверненням до суду. З урахуванням викладеного, на підставі ст. ст. 104, 105, 112 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між нею та її чоловіком спільне життя не склалось у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, ведення домашнього господарства, які привели до фактичного розпаду сім'ї. Від шлюбу подружжя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. У зв'язку з наведеним збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим, з посиланням на статті 110, 112 Сімейного кодексу України. Позивачка та відповідач до судового засідання не з'явились, позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, наполягаючи на задоволенні позову. Відповідач, який був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив. Враховуючи неявку сторін, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони 17.11.2008р. зареєстрували шлюб, про що Митяївською сільською радою Сакського району АР Крим зроблено відповідний актовий запис за № 25 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], яке зберігається у матеріалах справи. Від шлюбу подружжя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Основна причина розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність спільних інтересів, втрата відчуття любові. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає, на примирення не згодна. Правовідносини сторін регулюються статтями 104, 105, 110 - 112 Сімейного кодексу України. На підставі вищевикладеного, вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, оцінивши докази, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивачка скористувалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Враховуючи бажання позивачки залишити прізвище, яке вона набула під час реєстрації шлюбу, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між нею та її чоловіком спільне життя не склалось у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, постійні сварки привели до фактичного розпаду сім'ї. Разом не проживають з 1996 року. Від шлюбу подружжя дітей не мають, але розірвання шлюбу через органи РАЦС неможливе у зв'язку з ухиленням відповідача. У зв'язку з наведеним збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим, з посиланням на статті 110, 112 Сімейного кодексу України. Позивачка та відповідач до судового засідання не з'явились, позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, наполягаючи на задоволенні позову. Відповідач, який був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив. Враховуючи неявку сторін, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони 21.10.1993р. зареєстрували шлюб, про що Виконавчим комітетом Лазівської селищної ради Тячевського району Закарпатської області зроблено відповідний актовий запис за № 27 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Від шлюбу подружжя дітей не мають. Основна причина розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність спільних інтересів, втрата відчуття любові. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає, сторони на примирення не згодні. Правовідносини сторін регулюються статтями 104, 105, 110 - 112 Сімейного кодексу України. На підставі вищевикладеного, вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, оцінивши докази, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивачка скористувалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Згідно з ч. 8 ст. 235 ЦПК, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи, що бажання залишити чи змінити прізвище позивачка суду не повідомила, суд вважає за можливе залишити позивачці прізвище, що було набуто у шлюбі. Відповідно до положень статті 214 ЦПК України суд, під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу між сторонами судових витрат і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати, пов'язані зі зверненням до суду, оскільки позивачка звільнена від його сплати. З урахуванням викладеного, на підставі ст. ст. 104, 105, 112 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступне. Сторони знаходяться в зареєстрованих шлюбних відносинах з 21 серпня 2010 року. Від шлюбу мають дитину - доньку, [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні, тому вона просить після розірвання шлюбу залишити проживання дитини з нею. Фактичні шлюбні відносини були припинені з квітня 2014 року. Майновий спір відсутній. Прізвище після розірвання шлюбу просить залишити «[PERSON]». На підставі вищевказаного, позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з відповідача судові витрати. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Оскільки, сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, на примирення не згодні, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя сторін та зберігання шлюбу, суперечать інтересам подружжя, у зв`язку з чим на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України вважає за необхідне розірвати шлюб та залишити проживання дитини - доньки [PERSON], [INFO], з матір`ю. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишити «[PERSON]». Судові витратити, на підставі ст.88 ЦПК України покласти на відповідача. На підставі ст. 109,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві позивачка зазначає, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які постійно проживають з нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, у зв'язку з чим позивачка просить стягнути з відповідача на утримання дітей аліменти в розмірі по 1/4 частину доходу (заробітку) відповідача щомісячно на кожного до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Враховуючи інтереси позивачки справи суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує позивачка, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до пояснень позивачки вони з відповідачем не ведуть спільного господарства, шлюб було розірвано і на даний час неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України, у разі недосягнення згоди між батьками щодо їх участі у витратах на утримання дитини, суд своїм рішенням визначає розмір аліментів на утримання дитини. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави державне мито.

Outcome: approved