Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.09.2017 року вони зареєстрували шлюб, від якого мають дитину [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюбні стосунки між сторонами припинені і вони проживають окремо. Дитина залишилася проживати з нею. Відповідач працює, має дохід, на утриманні інших осіб не має, фізично здоровий, а тому має можливість утримувати дитину, але ухиляється від даного обов`язку. В зв`язку з цим позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина Нікіти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, позивачка просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягувати від дня подання позовної заяви до суду до досягнення сином трьох років, оскільки за законом вона має право на таке утримання від батька дитини. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в ході судового розгляду надавав свої пояснення щодо позовних вимог. Просив задовольнити їх частково з тих підстав, що його матеріальне становище не може забезпечити сплату аліментів у заявленому позивачкою розмірі. Крім цього, на даний час він сплачує кредит, який брався під час спільного проживання з позивачкою і цю обставину слід врахувати при ухваленні рішення. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги пов`язані з сімейними правовідносинами і підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 29.09.2017 року Лебединським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] [INFO] у них народився син [PERSON] . Шлюбні відносини між сторонами на даний час припинені і протягом останнього року вони проживають окремо. Дитина весь цей час проживає з матір`ю, що вбачається з довідки (а.с. 9). Позивачка посилається на те, що допомоги в утримання сина відповідач не надає, а тому вона бажає стягувати з нього аліменти в примусовому порядку. Ухвалюючи рішення, суд враховує положення ст. 180 СК України, згідно з якою батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При ухваленні рішення суд також враховує й те, що відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позивачка має право на аліменти від [PERSON] на утримання їх спільної дитини [PERSON] , [INFO] , а також на своє утримання до досягнення сином трьох років. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь [PERSON] суд приймає до уваги обставини, визначені ч. 1 ст. 182 СК України, а саме : стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на своє незадовільне матеріальне становище та наявність у нього зобов`язань за кредитним договором, який він укладав в період спільного проживання з позивачкою. Однак, суд не може погодитися з такими його доводами, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] має постійне місце роботи та дохід. Даний факт стверджується довідкою (а.с. 34), з якої вбачається, що [PERSON] на даний час прийнятий на роботу приватним підприємцем [PERSON] з окладом 4723 грн. Також не можна погодитися з запереченнями відповідача про те, що кредит, який на даний час він погашає, отримувався в період його спільного проживання з [PERSON] , так як встановлено, що заяву про отримання кредиту відповідач подав до АТ «ТАСКОМБАНК» 16.10.2018 року (а.с. 25). В ході судового розгляду відповідачем оспорений не був той факт, що протягом останнього року сторони разом не проживають. З позовною заявою [PERSON] звернулася до суду 27.09.2019 року, а відповідно спільне проживання та ведення господарства сторони припинили з кінця вересня 2018 року. Оскільки, станом на 16.10.2018 року [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю не проживали, суд приходить до висновку, що кредит, про який веде мову відповідач, був отриманий ним особисто, а тому при визначенні розміру аліментів суд дану обставину не враховує. Інших доводів та доказів на їх підтвердження відповідач суду не надав, а тому не довів своїх заперечень проти вимог [PERSON] , хоча згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. Також суд вважає необхідним при ухваленні рішення стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн., оскільки позивачка була звільнена від сплати даних коштів при зверненні до суду. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved