Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про визнання за нею права власності на Ѕ частку житлового будинку, який розташований [ADDRESS] в порядку спадкування, посилаючись на те, що вона є спадкоємцем майна після смерті чоловіка [PERSON] , зокрема зазначеного житлового будинку. В судове засідання сторона позивача не зявилася, однак представник позивача подала заяву про розгляд справи у їх відсутності позовні вимоги підтримують. Відповідачка у судове засідання не зявилася, однак надала суду письмовий відзив, в якому вона визнає позов в повному обсязі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Встановлено, що [INFO] помер дід її чоловіка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.5). Згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, стосовно житлового будинку, який розташований [ADDRESS] відсутні відомості про власника у розділі «Відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно». Водночас у розділі «Відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна», наявний запис про обтяження спірного будинку де власником зазначено [PERSON] (а.с.7, 8). Згідно довідки КП БТІ м. Ужгород від 16.11.2011 року житловий будинок, який розташований [ADDRESS] рахується за [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.10). Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є його син [PERSON] (а.с. 9), який помер [INFO] (а.с.12). Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є: дружина [PERSON] та дочка [PERSON] (а.с. 17). Згідно довідки ПП «Ужгородський Будинковий Сервіс» від 28.03.2019 за №3597 на день смерті [PERSON] разом з ним проживали: дружина [PERSON] , дочка [PERSON] , онука [PERSON] (а.с.18). Листом приватного нотаріуса Ужгородського МНО Балаж Н.В. відмовлено [PERSON] у оформленні її спадкових прав на спірний будинок через відсутність правовстановлюючих документі (а.с.16). Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до абз. З ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. З зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року не є перешкодою для оформлення спадкових прав. Та позаяк спірний будинок збудовано до 01.07.2004, то такий не є самочинним будівництвом, а відомості про будинок внесено до БТІ і такий рахується за померлим [PERSON] , то останній вважався належним власником будинку на момент смерті. Отже, такий будинок входить до складу спадщини за померлим [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Тлумачення вказаних норм свідчить про те, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини» й пов`язує з виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державної реєстрації права. Таким чином, відсутність реєстрації права власності на спірний будинок за [PERSON] , а також відсутність у [PERSON] правовстановлюючих документів на спадкове майно після смерті батька (не оформлення ним спадщини) не є перешкодою для реалізації позивачем права на оформлення спадщини після смерті [PERSON] . За таких обставин позовна заява підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved