Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою про стягнення аліментів з відповідача на період навчання повнолітнього сина, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з відповідачем 25.11.1995 року уклали шлюб, який зареєстрували у виконкомі Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області, актовий запис №57. Від цього шлюбу у сторін народився син, [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Сторони розірвали шлюб 10.12.2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, актовий запис №188. На даний час позивачка перебуває у повторному шлюбі з [PERSON], який зареєстрований 10.01.2009 року у виконкомі Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області, актовий запис № 01. Прізвище позивачка після реєстрації шлюбу взяла [PERSON]. Син сторін- [PERSON], [INFO], з 1 вересня 2014 року навчається в Навчально-науковому інституті педагогіки і психології Сумського державного педагогічного університета ім. А.С. Макаренка, на 1 курсі денного відділення, навчається на бюджетній основі. Термін закінчення навчання - 30.06.2018 року, на підтвердження чого позивачка додала до позову довідку з університету за № 1179 від 13.10.2014 року. [INFO] сину сторін виповнилося 18 років. Позивачка вказує, що вона є інвалідом 2-ї групи по зору та має ще на своєму утриманні двох малолітніх дітей, що їй відомо, що відповідач нікому аліменти не платить, стягнень по виконавчим листам з нього не проводиться, він у повторний шлюб після розлучення не вступив, інших неповнолітніх дітей, повнолітніх дочки чи сина він не має, тобто спроможний надавати утримання сину у виді аліментів. Вказує, що відповідно з ч.1 ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання та у зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, - батьки зобов'язані утримувати її до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Посилаючись на вищевказані обставини, позивачка просить суд стягнути з відповідача з 17 грудня 2014 року аліменти в розмірі ? частини усіх видів його заробітку /доходу/ до закінчення навчання, але не більше як до досягнення сином двадцятитрирічного віку. В судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі- по 400 грн. щомісяця до закінчення сином навчання. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду повернувся конверт з відміткою : «Адресат не проживає». Суд розглядає справу на підставі ч.5 п.3 ст.74 ЦПК України, відповідно до якої : « У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши докази по справі, вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис № 2, відповідач по справі є рідним батьком [PERSON], [INFO]./а.с.7/. Син сторін, [PERSON], згідно наданих до позовної заяви довідок, є студентом денного відділення 1 курсу Навчально-наукового інституту педагогіки і психології Сумського державного педагогічного університета ім. А.С. Макаренка. Вступив до навчального закладу у 2014 році, навчається на бюджетній основі, з отриманням стипендії. Дата закінчення навчання - 30 червня 2018 року./а.с. 10/. На даний час його утримує позивачка, проплачуючи йому проїзд, проживання в гуртожитку, харчування та одяг. Згідно ст.198 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст.199 СК України передбачено обов'язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку /доходу/ платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Як встановлено судом, відповідач за станом здоров'я має можливість надавати допомогу сину, так як не має інвалідності чи хронічних захворювань, у нього не має на утриманні інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних батьків. Відповідно до п.20 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» : «Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття /незалежно від форми навчання/, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів : досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.» Тому суд вважає, що уточнений позов підлягає задоволенню, підлягають стягненню з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі- по 400грн. щомісяця на користь позивачки по справі до закінчення сином навчання. На підставі викладеного,

Outcome: approved