Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з 30 вересня 2014 року і до 25 березня 2016 року перебували у шлюбі. В шлюбі у них [INFO] року народився син - [PERSON]. На даний час син знаходиться на повному утриманні позивачки. Відповідач кошти на утримання сина надає, але в недостатній кількості, крім того, позивачка не працює бо знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, отримує соціальну допомогу, але зазначених коштів не вистачає. Тому вона звернулася до суду та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON] у розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття та кошти на її утримання в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку до досягнення сином трирічного віку. Позивачка в судовому засіданні ствердила позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав частково, а саме в частині стягнення аліментів на утримання дитини, не визнав вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дружини, мотивує тим, що дружина може сама себе забезпечувати. У судовому засіданні були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: 30 вересня 2014 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Лебедину реєстраційної служби Лебединського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 172, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] (а.с. 6). В шлюбі у них [INFO] року народився син - [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с. 8). Рішенням Лебединського районного суду від 14 березня 2016 року у справі № 580/278/16-ц (а.с. 7) шлюб між сторонами був розірваний. [PERSON] [INFO] проживає [ADDRESS] разом з донькою - [PERSON] [INFO] року та сином [PERSON] - [INFO], що стверджується довідкою № 200 від 14.02.17 року (а.с.9). [PERSON] з січня 2017 року отримує соціальну допомогу як малозабезпечена сім'я, що стверджується довідкою від 23.02.2017 року № 3322/1 (а.с. 11) та щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини, що становить 860 грн., що стверджується довідкою від 23.02.2017 року № 3322/2 (а.с. 12). В даний час сторони проживають окремо. Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає, але між сторонами виник спір щодо розміру такої допомоги. При винесенні рішення та визначенні розміру аліментів судом враховано обставини, передбачені ст.180 Сімейного кодексу України та ст.182 СК України. Статтею 84 СК України передбачено право дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка, який є батьком дитини, до досягнення дитиною віку трьох років. Відповідно до ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка знаходиться у відпустці по догляду за малолітнім сином, син повністю знаходиться на її утриманні, в зв'язку з чим вона не має можливості працювати та отримувати заробітну плату і потребує матеріальної допомоги, а посилання відповідача на можливе працевлаштування дружини до досягнення дитиною трирічного віку суд до уваги не бере, оскільки статтею 84 СК України право дружини на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трирічного віку передбачено незалежно від того працевлаштована вона чи ні. Також судом встановлено, що у відповідача інших утриманців немає, він має задовільний стан здоров'я та може і зобов'язаний надавати таку допомогу. Оскільки відповідач добровільно кошти на утримання дружини не надає, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] [INFO] року у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання дружини [PERSON] у розмірі у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) до досягнення сином трирічного віку. Згідно ч.1 ст.79 СК України та ч.1 ст.191 СК України аліменти на дружину та на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 640 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved