Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом та просила стягнути з відповідача суму боргу за договором позики в розмірі 13 000,00 доларів США та 3% річних від простроченої суми. В обґрунтування вимог посилалась на те, що 14.06.2016р. між нею та відповідачем укладено договір позики згідно до якого, відповідач отримав кошти в сумі 13 000,00 доларів США. На підтвердження укладання договору позики відповідачем було складено розписку про отримання зазначеної суми коштів. Порядок, строки повернення, обумовлені в розписці. Разом з тим відповідач, у встановлений договором час, а саме до 16.01.2017р., кошти не повернув, що стало підставою для звернення до суду. Представник позивачки в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника (а.с.63). Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав до суду відзив на позовну заяву (а.с.39), відповідно до якого просила задовольнити позов частково та просила справу розглядати у її відсутність (а.с.64). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що між [PERSON], як позикодавцем з одного боку та [PERSON], як позичальником з іншого боку, 14.06.2016р., було укладено договір позики відповідно до якого [PERSON], передала а [PERSON], отримав позику в розмірі 13 000,00 доларів США, та зобовязався повернути кошти в зазначеному розмірі в строк до 16.01.2017р. На підтвердження отримання коштів за договором позики, [PERSON], було особисто складено відповідну розписку. Позичальником було повернуто борг частково, а саме 24.10.2017р. повернуто борг в сумі 1\~000,00 дол. США, 28.11.2017р. в сумі 300,00 дол. США та 02.01.2018р. в сумі 300,00 дол. США. Таким чином залишок боргу за договором позики становить 11\~400,00 дол. США. За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. В силу ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка. В силу ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги [PERSON], підлягають задоволенню частково, а саме в частині стягнення з [PERSON] суми залишку боргу в розмірі 11 400,00 дол. США, які в силу ст. 533 ЦК України, повинні стягуватися в грошовій одиниці України гривні за офіційним курсом відповідної валюти на день здійснення платежу, що на час ухвалення рішення становить\~ 298 110,00 грн. (11\~400 дол. США х 26,15) та трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 6\~591,09 грн. (298\~110,00грн. х 3 х 269 : 365 : 100). Суд не приймає до уваги наданий у відзиві представником відповідача розрахунок суми боргу на день подання позовної заяви, оскільки відповідно до ст. 533 ЦК України, якщо грошове зобовязання визначено в іноземній валюті, сума, що підлягає стягненню у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с. 1). На підставі ст. 533, 625, 1047, 1048 ЦК України,

Outcome: partial