Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому вказала, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] і після його смерті відкрилась спадщина за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Після смерті чоловіка, вона прийняла спадщину,як спадкоємець першої черги за законом, про що подала відповідну заяву про прийняття спадщини до державного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Петрук О.Л., однак остання відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане майно по причині відсутності правовстановлюючого документу, яким підтверджується право власності спадкодавця на вказане майно. Вона є дружиною спадкодавця і єдиним спадкоємцем першої черги. В судове засідання від позивачки надійшла заява, в якій вимоги позовної заяви підтримала, просить визнати за нею право власності на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] Івано-Франківської області, справу просить слухати у його відсутність. Представник відповідача - Воскресинцівської сільської ради Коломийського району подав до суду заяву, в якій вимоги позовної заяви визнав та просив справу слухати у відсутність представника. Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши письмові клопотання позивачки та представника відповідача, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. 28 лютого 1969 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] у Коломийському міському відділі ДРАЦС, актовий запис за № 10, що стверджується свідоцтво про одруження (а.с. 8). [INFO] помер чоловік позивачки, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 26 січня 2015 року,яке є в матеріалах справи (а.с. 6). Після його смерті відкрилась спадщина за законом на житловий будинок, що знаходиться в с. [ADDRESS], Івано-Франківської області. З метою оформлення спадщини позивачка звернулася до державного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Петрук О.Л. із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову в зв'язку з тим, що право власності на зазначене нерухоме майно не зареєстровано (а.с. 7). На день смерті [PERSON] йому належав на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS], однак до дня смерті останній не зареєстрував за собою право власності на дане майно, що підтверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів Коломийської МБТІ за № 59519 від 25.08.2017 року (а.с. 26). Згідно договору дарування від 28 листопада 1985 року чоловікові позивачки був подарований житловий будинок, господарські будівлі та споруди, які знаходяться за вищевказаною адресою, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Воскресинцівської сільської ради за № 22 у відповідності до діючої на той час Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів (а.с.9-10). Реєстрація права власності за померлим [PERSON] дійсно є відсутня, однак позивачка набула право власності на вищевказане нерухоме майно. Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЗУ від 01.07.2004 року « Про державну реєстрацію речових прав на нерухому майно та їх обтяжень» в редакції від 26.11.2015 року, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. Як зазначено у п.3.1 листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних і кримінальних справ « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року при вирішення спорів про визнання права власності на спадкове майно слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. Так, договір дарування вищевказаного житлового будинку був посвідчений 28.11.1985 року, а повністю будівництво всього нерухомого майна було завершено в 1991 році, що підтверджується записом про це у виготовленому Коломийським мБТІ технічному паспорті на садибний ( індивідуальний) житловий будинок. На дату посвідчення договору дарування та завершення будівництва даного нерухомого майна не була передбачена ні обов'язкова державна реєстрація будівель та споруд, ні державна реєстрація права власності на них. Державна ж реєстрація права власності на будівлі та споруди була введена згідно Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювались рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації. Зазначеним нормативним актом хоча і була передбачена державна реєстрація будівель, споруд, державна реєстрація права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, могли бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, а додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. Отже, довідки виконавчих комітетів місцевих органів визнавалися в якості актів органів влади ( публічних актів), що підтверджують право приватної власності. На дане нерухоме майно видана довідка виконавчого комітету Воскресинцівської сільської ради за № 81 від 29.01.2018 року, в якій вказано, що померлому [PERSON] належав на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (а.с.16). На дане нерухоме майно Коломийським мБТІ 31.08.2017 року був виготовлений технічний паспорт на садибний ( індивідуальний) житловий будинок, згідно якого за вищевказаною адресою знаходяться: житловий будинок, позначений буквою «А», господарські будівлі і споруди -гараж «Б», літня кухня «В», вбиральню «Г», цех « Д», гараж «Є», криницю, огорожу, вимощення (а.с. 12-15). Для обслуговування даного будинку була виділена земельна ділянка площею 0, 1576 га, яка була передана у приватну власність померлому чоловіку [PERSON] позивачки, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Воскресинцівської сільської ради за № 81 від 29.01.2018 року.(а.с. 16). Оскільки згідно вимог ст. 1268 ЦК України прийнята спадщина належить спадкоємцю з дня її відкриття, тому після смерті [PERSON] позивачка успадкувала вищевказане нерухоме майно. Згідно ч.1 п.11 ст.346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог ст.ст.346, 347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена немає. Спадкоємці першої черги за законом, спільні діти позивачки та померлого, подали до суду письмові клопотання,що не заперечують позовні вимоги. Згідно висновку про ринкову вартість будинковолодіння № 170118 від 17 січня 2018 року - вартість вищевказаного житлового будинку становить 103364,00 грн. На підставі ст.16,328,346,347,392,1222,1234,1268,1296 ЦК України та

Outcome: approved