Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про визнання [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зокрема, квартирою №30 у будинку №101 по проспекту Миру у місті Маріуполі Донецької області, у звязку з тим, що остання не проживає за вищевказаною адресою з 2007 року без поважної причини. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS], на підставі біржового контракту №16498 від 26.09.1997 року. У вказаній квартирі зареєстрована її онучка [PERSON], однак, з 2007 року відповідачка не проживає за вказаною адресою. З того часу, відповідачка комунальні послуги не сплачує, особистих речей у квартирі не має. Така ситуація створює перешкоди у користуванні позивачкою належним їй обєктом нерухомості, ускладнює реалізацію її прав, як власника квартири. У звязку з цим, була вимушена звернутися до суду для вирішення спірного питання. Позивачка та її представник [PERSON] надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, не заперечували проти винесення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. З огляду на те, що в матеріалах справи досить даних про права і взаємини сторін, справа розглянута за відсутністю відповідачки. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм відносини. Судом встановлено, що 26 серпня 1997 року між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON], на Маріупольській універсальній товарній біржі укладено біржовий контракт №16498, договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] (Леніна) у місті Маріуполі. Нотаріально договір не посвідчувався, але сторони домовились про всі суттєві умови договору та відбулось його повне виконання. 28 серпня 1997 року вищевказаний біржовий контракт був зареєстрований в МКП «Маріупольське БТІ» та посвідчено, що власником квартири [ADDRESS] (Леніна) у місті Маріуполі є [PERSON]. Згідно із довідкою №526, виданою ЖКП «Житло «Центр», [PERSON], зареєстрована у [INFO], але не проживає з серпня 2007 року. Згідно акту від 15.04.2014 року складеного ЖКП «Житло «Центр», [PERSON], [INFO], не проживає у [INFO] з серпня 2007 року, що підтверджують сусіди. Статтями 317, 319, 321 і 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним право користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців та у відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. Статтею 405 Цивільного Кодексу України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право користування жилим приміщенням у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік. Відповідачка не проживає у [INFO] з 2007 року, а відповідно втратила право користування житлом, у звязку з чим, суд вважає обґрунтованими твердження позивача про порушення її прав, як власника спірного житла, з боку відповідачки, за захистом яких вона звернулася до суду. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved