Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачки про визнання договору довічного утримання припиненим та визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що за договором довічного утримання від 24.02.2005 року, посвідченим державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON], реєстровий номер 3-467, який був укладений між позивачкою та її сином [PERSON], у власність набувача була передана квартира [ADDRESS] (ім. газ. «Правда») у місті Дніпропетровську. Син позивачки [PERSON] помер 24.06.2015 року, актовий запис №400 від 11.03.2016 року. Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру №16 в будинку №89 по проспекту ім. газ. «Правда» у місті Дніпропетровську. Дружина померлого [PERSON] від прийняття спадщини після померлого чоловіка [PERSON], та виконання у подальшому укладеного договору довічного утримання від 24.02.2005 року - відмовилась, про що було складено відповідні заяви для надання до компетентних органів за належністю, посвідчені приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON]. Позивачка зазначає, що скільки інших спадкоємців у померлого 24.06.2015 року [PERSON] немає, а відповідачка [PERSON] від прийняття спадщини відмовилась, тому позивачка набула право власності на квартиру №16 в будинку №89 по проспекту ім. газ. «Правда» у місті Дніпропетровську, а договір довічного утримання від 24.02.2005 року припиняється. Позивачка вчасно не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а на момент смерті спадкодавця [PERSON] не була зареєстрована разом з померлим, тому постановою державного нотаріуса дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] від 18.03.2016 року, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Посилаючись на те, що спадкоємиця за законом після померлого 24.06.2015 року [PERSON] від прийняття майна, переданого за договором довічного утримання від 24.02.2005 року, відмовилась, позивачка просила суд визнати припиненим договір довічного утримання від 24.02.2005 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON]; визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS]. Представник позивачки [PERSON] [PERSON] в судове засідання не зявилась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності, про що надала письмову заяву. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, не заперечувала проти припинення договору довічного утримання від 24.02.2005 року, справу просила розглядати за її відсутності, про що надала письмову, нотаріально посвідчену заяву. Представник третьої особи Четвертої дніпропетровської нотаріальної контори в судове засідання не зявився, просив розглянути справу у відсутність його представника, про що надав відповідну заяву. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір довічного утримання від 24.02.2005 року, посвідчений державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON], реєстровий №3-467, на підставі якого у власність набувача була передана квартира [ADDRESS] (ім. газ. «Правда») у місті Дніпропетровську. Син позивачки [PERSON] помер 24.06.2015 року, актовий запис №400 від 11.03.2016 року, який був внесений на підставі рішення суду від 22.02.2016 року про встановлення факту смерті особи - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру №16 в будинку №89 по проспекту ім. газ. «Правда» у місті Дніпропетровську. . Спадкоємцями першої черги після померлого 24.06.2015 року [PERSON] є [PERSON], яка була дружиною померлого спадкодавця, актовий запис про шлюб №45 Сімеїзької посилкової ради міста Ялта Кримської області, та позивачка мати [PERSON], актовий запис про народження №1574 Ленінського районного ЗАГС міста Дніпропетровська. Відповідачка [PERSON] від прийняття спадщини після померлого чоловіка [PERSON], та виконання у подальшому укладеного договору довічного утримання від 24.02.2005 року - відмовилась, про що було складено відповідні заяви для надання до компетентних органів за належністю, посвідчені приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON]. Постановою державного нотаріуса дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] від 18.03.2016 року, позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 24.06.2015 року [PERSON], через пропуск шестимісячного терміну для прийняття спадщини. За ч. 2 ст. 757 ЦК України, якщо у набувача немає спадкоємців або вони відмовилися від прийняття майна, переданого відчужувачем, відчужувач набуває право власності на це майно. У цьому разі договір довічного утримання (догляду) припиняється. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті відповідно до ст. 1218 ЦК України. Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У звязку із відмовою спадкоємиці [PERSON] від виконання договору довічного утримання від 24.02.2005 року та від прийняття спадщини - майна, переданого [PERSON] за даним договором довічного утримання від 24.02.2005 року, іншим способом позивачка оформити спадщину після смерті сина не має можливості, тому суд вважає визнати припиненим договір довічного утримання від 24.02.2005 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON], та визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved