Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивачка звернулася до Артемывського районного суду м. Луганська із відповідним позовом до відповідачки, в обґрунтування якого зазначила, що вона є рідною бабусею неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [INFO] син позивачки та батько її онучок - [PERSON] помер, та мати неповнолітніх дітей - [PERSON] з листопаду 2010 року не приймає участі у їх вихованні, не цікавиться здоров'ям та справами дітей, зловживає спиртними напоями, веде відокремлений спосіб життя та матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Виходячи з викладеного позивачка просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дочок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та призначити її опікуном над малолітніми дітьми. У судове засідання позивачка - [PERSON] з'явилася та підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідачка - [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце судового засідання була повідомлена належним чином, заперечень проти позову не надала та заяви про розгляд справи за її відсутністю до суду не надходило. Таким чином, в силу ч. 2 ст. 77 ЦПК України суд вважає, що відповідачка не з'явилася до суду без поважних причин. Представник третьої особи Департаменту Луганської міської ради у справах дітей та сім'ї - Бахмач І.П. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі, вважала їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Представник третьої особи - Лутугінської міської ради Луганської області у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином та заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів без участі відповідачки [PERSON] Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступному висновку. У судовому засіданні було встановлено, що [PERSON], який є сином [PERSON], відповідно до фотокопії свідоцтва про народження (повторне) серії [NUMBER] від 01 березня 2005 року, зареєстрованого управлінням ЗАГС Арзамаса і Арзамаського району, актовий запис № 1242 /а. с. 6/ та [PERSON] є батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], рідною бабусею яких є [PERSON] [INFO] син позивачки - [PERSON] помер, відповідно до фотокопії свідоцтва про смерть (повторне) серії [NUMBER] від 13 червня 2013 року, зареєстрованого виконавчим комітетом Георгіївської селищної ради Лутугинського району Луганської області та виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лутугинського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 100 /а. с. 7/. Судом встановлено, що мати неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] - [PERSON] з листопаду 2010 року не приймає участі у вихованні дітей, не цікавиться їх здоров'ям та їх справами, зловживає спиртними напоями, веде відокремлений спосіб життя та матеріальної допомоги на їх утримання не надає, тим самим створює умови, які суттєво шкодять інтересам дітей та ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. У відповідності зі ст. 151 СК України, батьки мають право на переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини; мають право вибирати форми й методи виховання, за винятком тих, які суперечать закону, моральним принципам суспільства. Згідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР № 789-ХІІ від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Виконавчий комітет Георгіївської селищної ради надав висновок, у якому вважав у зв'язку з фактичним самоусунення [PERSON] від виконання своїх обов'язків, а також вважав за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], затвердженого рішенням виконавчого комітету Георгіївської селищної ради від 24.12.2013 р. за № 81 /а. с. 28/. За таких обставин, позивачка [PERSON] обґрунтовано звернулася до суду з даним позовом, оскільки відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітніх: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначається, що кожна дитина має право на рівень. життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в родині є першочерговим завданням розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання й розвиток. У відповідності зі ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, що проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримку з ними регулярних особистих відносин і прямих контактів. Відповідно до ст. 8 Конвенції про права дитини, спілкування з дітьми може залежати від віку, стану здоров'я дитини, поводження батьків і інших істотних обставин. У випадку перешкоди в такім спілкуванні батьки можуть звернутися в органи опіки й піклування або суд. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного Кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. Судом встановлено, що [PERSON] позитивно характеризується з місця роботи, відповідно до характеристики з КЗ «Георгіївська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 2 Лутугинського району Луганської області /а. с. 11/, має постійне місце проживання, житлом забезпечена, відповідно до актів обстеження умов проживання: від 27 травня 2013 року, від 15 серпня 2013 року та від 13 листопада 2013 року /а. с. 12, 16/, приділяє належну увагу вихованню дітей, згідно з характеристикою з КЗ «Георгіївська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 2 Лутугинського району Луганської області /а. с. 141/ За станом здоров'я [PERSON] може бути опікуном, відповідно до фотокопії висновку про стан здоров'я особи від 06 серпня 2013 року, наданого КЗ «Лутугинський центр первинної медико - санітарної допомоги» /а. с. 45/ та бажає бути опікуном над малолітніми онуками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що дитина залишилася без батьківського піклування. У відповідності до ст. 60 ЦК України суд може призначити опікуна над неповнолітньою дитиною. Внаслідок вищевказаних обставин суд вважає, що призначення опікуном неповнолітніх: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] їх рідною бабусею - [PERSON] відповідає інтересам дітей. Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. Таким чином, з'ясувавши мету звернення позивачки до суду, юридичну природу виниклих правовідносин, всебічно і повно оцінивши надані докази та документи у їх сукупності, з врахуванням зазначених норм Конституції України та вимог законодавства України, встановивши, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги [PERSON] та застосувати надзвичайний захід впливу - позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та встановити над ними опіку, призначивши [PERSON] їх опікуном. На підставі викладеного та

Outcome: approved