Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з цим позовом в якому просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування своїх вимог позивач повідомила, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу у них є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, хоча має таку можливість. 26.12.2014 року позивач подала до суду заяву, в якій змінила свої позовні вимоги та просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі, в розмірі 400 гривень, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка та відповідач у судове засідання не з'явились, надавши заяви у яких просять розглядати справу у їх відсутність, змінені позовні вимоги, відповідно, підтримують і визнають. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 180-183, 191 СК України. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що позивач перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу у них є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, хоча має таку можливість. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 174 ЦПК України позовні вимоги підлягають задоволенню, так як визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що можливо стягувати з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі, в розмірі 400 гривень, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved