Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на її утримання до досягнення їх сином [PERSON] трирічного віку щомісячно в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів). У своєму позові позивачка вказала, що 07 жовтня 2016 року вона уклала шлюб із [PERSON], який був зареєстрований Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 324. На даний час шлюб між ними не розірваний, проте 28.02.2018 року нею подана позовна заява про розірвання шлюбу до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою та перебуває на повному її утриманні, про що свідчить довідка про склад сімї. На даний час [PERSON] не має змоги працювати та забезпечувати себе і дитину, оскільки син ще дуже маленький і потребує постійного догляду, а тих коштів, які вона отримує від держави, перебуваючи у декретні відпустці, не достатньо для нормального існування. Утримувати їх сина самостійно позивачці дуже важко. В силу ч.ч. 2, 4 ст. 84, ч.1 ст. 80 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги, хоча має таку можливість, так як він працює, інших утриманців не має. Тому позивачка змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на своє утримання, так як відповідач має таку можливість. На підставі ст.ст. 278-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно і належним чином, у відповідності до ст. 130 ЦПК України, проте не надав відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк. Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 07.10.2016 року Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 324, під час якого у них народився син [PERSON], 23.08.2016р.н., батьком якого в Свідоцтві про народження (серії І-ФП № 256505) записаний відповідач [PERSON]. В даний час дитина знаходиться на повному утриманні позивачки, відповідач добровільно достатньої матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча має таку можливість, так як є працездатним. Позивачка не працює, оскільки доглядає за дитиною. На підставі ч. 2 ст. 84 СК України, згідно з якою дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років, суд вважає, що є підстави для стягнення аліментів на користь позивачки на її утримання. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 80 СК України). Ч.4 ст. 84 СК України передбачає, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи загальне матеріальне становище сторін по справі, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на її утримання до досягнення їх сином [PERSON] трирічного віку починаючи з 06.03.2018 року, щомісячно. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Судові витрати відносяться на рахунок відповідача відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved