overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивачка звернулась у суд з даним позовом. В заяві послалась на те, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 20.09.2003 року. Від подружнього життя у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з нею на знаходиться на її утриманні. Протягом останніх п'яти років стосунки між ними погіршились, що призвело до їх фактичного припинення з жовтня 2015 року. Кожен із них має протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Спільного господарства не ведуть, разом не проживають. З огляду на наведене просить шлюб з відповідачем розірвати. Сторони в судове засідання не з'явились, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, а відповідач не заперечує щодо задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази суд встановив слідуюче: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.09.2003 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20.09.2003 року, виданим відділом РАГС Червоноградського управління юстиції Львівської області, актовий запис №365. Від подружнього життя у сторін народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Як встановлено у судовому засіданні, сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, не ведуть спільного сімейного господарства. Суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно, збереження сім'ї не відповідало б їх інтересам. Відповідно до ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги те, що відповідач погоджується з вимогами позивачки, суд прийшов до висновку, що позов є підставним і таким що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

Позивачка звернулась у суд з даним позовом. В заяві послалась на те, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 31.08.1996 року. Від подружнього життя у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Протягом останніх півтора років у них погіршились стосунки. На даний час їхня сім'я існує лише формально, вони проживають в окремих кімнатах, ведення спільного господарства фактично припинено. Відновлення стосунків та збереження сім'ї неможливе. Тому просить позов задовольнити та розірвати шлюб між нею та відповідачем. Сторони в судове засідання не з'явились, подали до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, а відповідач визнає позовні вимоги в повному обсязі. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 31.08.1996 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим відділом РАГС м.Червонограда Львівської області, актовий запис №272. Під час подружнього життя у сторін [INFO] року народилась дочка [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва [NUMBER] Сторони проживають окремо, подружні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного сімейного господарства, фактично проживають окремо, а також згідні на розірвання шлюбу, тому суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Позивачка звернулась у суд з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог послалась на те, що 20.02.2014 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від спільного проживання у них [INFO] народилась дочка [PERSON]. Подружні відносини з відповідачем не склалися через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та ведення спільного господарства. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, збереження шлюбу неможливе і суперечитиме їхнім інтересам. Просить шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не з'явилася, подала заяву в якій позовні вимоги підтримала. Також просить розглянути справу у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явився. Так, за зареєстрованим місцем проживання відповідача ([ADDRESS]) було надіслано копію ухвали про відкриття провадження та матеріали справи із повідомленням про виклик у судове засідання на 17.06.2016 року. Крім того, відповідачу надсилалась повістка про виклик його у судове засідання на 18.07.2016 року. Рекомендовані листи із вище зазначеними документами були отримані відповідачем, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які містяться у матеріалах справи. На виклик в судове засідання відповідач повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань не подав. Тому суд на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, про що судом винесено ухвалу. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.02.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, яке видане виконавчим комітетом Гірницької селищної ради м.Червоноград Львівській області серії [NUMBER] від 20.02.2014 року. Від спільного проживання у сторін [INFO] народилась дочка: [PERSON], що підтверджується наявною копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] від 15.01.2015 р. Сторони проживають окремо, не ведуть спільного сімейного господарства. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що подальше перебування сторін в шлюбі неможливе, сім'я розпалась остаточно і шанси її збереження втрачено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. Тому, позов є підставним і таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

Позивачка звернулась у суд з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог послалась на те, що 23 липня 2011 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від спільного проживання у них 07.12.2011 року народилась дочка [PERSON]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. У звязку із тим, що відповідач постійно нехтує сімейними цінностями у них виникають конфлікти та сварки. З відповідачем не проживають з 2012 року, спільного господарства також не ведуть. Вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. З огляду на наведене просить шлюб з відповідачем розірвати. Позивачка у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи в судове засідання не зявився. Так, за зареєстрованим місцем проживання відповідача (вул.Сокальська,38/84, м.Червоноград) було надіслано копію ухвали про відкриття провадження та матеріали справи із повідомленням про виклик у судове засідання на 30.06.2016 року. Крім того, відповідачу надсилалась повістка про виклик його у судове засідання на 25.07.2016 року. Рекомендовані листи із повідомленням про вручення повернулися до суду з відміткою «За закінченням терміну зберігання». Тому суд на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, про що судом винесено ухвалу. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.07.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області серії 1-СГ №167193 від 23.07.2011 року. Від спільного проживання у сторін 07.12.2011 року народилась дочка: [PERSON], що підтверджується наявною копією свідоцтва про її народження серії 1-СГ №306480 від 21.12.2011р. Сторони з 2012 року проживають окремо, не ведуть спільного сімейного господарства. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що подальше перебування сторін в шлюбі неможливе, сімя розпалась остаточно і шанси її збереження втрачено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. Тому, позов є підставним і таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Позивачка звернулась у суд з даним позовом, мотивуючи тим, що з відповідачем проживали у зареєстрованому шлюбі з 04.06.2011 року. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. За рішенням суду від 02.07.2014 року шлюб між ними розірвано. Син проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає кошти на утримання дитини, чим поставив її у скрутне матеріальне становище. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, пояснив, що згідний на сплату аліментів у розмірі 1/4 від його заробітку на утримання сина. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази суд встановив слідуюче: Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.06.2011 року по 02.07.2014 року, після чого шлюб було розірвано за рішенням Червоноградського міського суду Львівської області. Від спільного життя у сторін 18.07.2011 року народився син - [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про його народження серії І-СГ №306482. Як встановлено судом, позивач добровільно коштів на утримання дитини не дає, проживає окремо. Дитина проживає разом із позивачкою та фактично перебуває на її утриманні. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач працює та має постійний дохід. Відповідно до\~ст.174 ЦПК України\~позивач\~\~може відмовитися від\~\~позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує\~\~права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і\~\~продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги те, що відповідач погоджується на стягнення з нього аліментів у заявленому розмірі, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення. Окрім цього з врахуванням положень ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

Позивачка звернулась у суд з даною позовною заявою, мотивуючи тим, що 26.11.2015 року уклала шлюбу з відповідачем. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя із відповідачем не склалось. На даний час нею подана заява до суду про розірвання шлюбу. Відповідач проживає окремо. Дитина проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач не належним чином виконує свої батьківські обов'язки в частині матеріального забезпечення дитини. Останній має періодичний заробіток. Тому просить стягувати з відповідача аліменти на сина у твердій грошовій сумі у розмірі 6200 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Сторони в судове засідання не з'явились. 04.12.2017 року відповідач подав суду письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає, згідний на сплату аліментів на сина у розмірі 6200 грн. щомісячно. 05.12.2017 року позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Вказала, що позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче: Згідно із копією свідоцтва про шлюб сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.11.2015 року, який на даний час не розірвано. За час спільного сімейного життя у сторін [INFO] народився син [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про його народження, наявною у матеріалах справи. Дитина проживає разом із позивачкою та фактично перебуває на її утриманні. Відповідач має нерегулярний дохід, погоджується на сплату аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 6200 грн. щомісячно. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ч.1ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний дохід, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги те, що відповідач погоджується на розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення. Окрім цього з врахуванням положень п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

Позивачка звернулась у суд з даною позовною заявою, мотивуючи тим, що з відповідачем проживали однією сімєю з грудня 2013 року. Від спільного життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Після народження дитини вони спільно проживали ще кілька місяців, а потім через різні погляди на життя та непорозуміння припинили відносини. Син проживає з нею та перебуває фактично на її утриманні. Відповідач добровільно не надає кошти на утримання сина, чим поставив її у скрутне матеріальне становище. Останній не працює, однак фізично здоровий і може працювати та надавати дитині належне матеріальне забезпечення. Просить стягувати з відповідача аліменти на сина у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримала з підстав, вказаних у ньому. Просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач, будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання (пр.Шевчнка,5/7, м.Червоноград), в судове засідання не зявився. Останньому було надіслано копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви з додатками, та повідомлення про виклики у судові засідання на 11.01.2017 року та 27.01.2017 року. Рекомендовані листи із повідомленнями про вручення повернулися на адресу суду з відміткою «За закінченням терміну зберігання». Тому суд на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, про що судом в судовому засіданні винесено усну ухвалу. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази суд встановив слідуюче: Сторони проживали однією сімєю з грудня 2013 року. За час спільного сімейного життя у сторін народився син [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про його народження, наявним у матеріалах справи. Відповідач не має постійного місця праці, має нерегулярний дохід, добровільно не надає кошти на утримання сина. Дитина перебуває на утриманні позивачки. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ч.1ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний дохід, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є підставними і такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Позивачка звернулась у суд з даною позовною заявою, мотивуючи тим, що з відповідачем проживали у незареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син [PERSON], [INFO]. Вказує, що дитина фактично перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно не надає кошти на утримання сина, чим поставив її у скрутне матеріальне становище. Останній не працює, однак фізично здоровий і може працювати та надавати дитині належне матеріальне забезпечення. Просить стягувати з відповідача аліменти на сина у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи в судове засідання не зявився. Останньому було надіслано копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви з додатками, та повідомлення про виклики у судові засідання. Рекомендовані листи із повідомленнями про вручення повернулися на адресу суду з відміткою «За закінченням терміну зберігання». Тому суд на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, про що судом в судовому засіданні винесено усну ухвалу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче: Сторони перебували у незареєстрованому шлюбі. За час спільного сімейного життя у сторін 01.09.2015 року народився син [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про його народження серії 1-СГ №474494 від 29.09.2015 року, що міститься у матеріалах справи. Встановлено, що відповідач належним чином сина не утримує, коштів на його виховання й розвиток не надає, такі обовязки повністю покладені на позивачку. Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи вищенаведене, виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи обставини, що мають істотне значення, якими в даному випадку суд вважає інтереси та потреби неповнолітньої дитини, зумовлені його розвитком та станом здоров'я, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч.1\~ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача у користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved