Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона з 29.09.2007 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 30.05. 2011 року було розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який залишився проживати з нею та перебуває на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання сина, який в цьому році пішов до школи і потребує додаткових коштів, а вона отримує мінімальну заробітну плату і не може забезпечити його всім необхідним, позивачка прохала стягнути з відповідача аліменти в розмірі 500 гривень щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що відповідач не хоче надавати кошти на утримання сина, не приїздить до нього, не цікавиться його життям. А тому вона бажає, щоб він платив аліменти, згідно до закону, і просить стягнути з нього на утримання сина аліменти в розмірі 500 гривень. Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності та вказавши, що він позов визнає частково і згідний сплачувати аліменти в розмірі 380 гривень, оскільки не має постійного місця праці та перебуває в шлюбі з іншою жінкою, яка знаходиться на другому місяці вагітності. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 29.09.2007 року, який відповідно до рішення Чигиринського районного суду від 20.05.2011 року було розірвано. Також судом встановлено та підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], що відповідач є батьком малолітнього [PERSON], [INFO]. А відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як передбачено ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Судом встановлено та підтверджується довідкою № 860 від 06.10.2014 року, виданою Боровицькою сільською радою, що малолітній син сторін проживає з позивачкою. Відповідно до довідки про доходи, виданої ПП «Отава», позивачка отримує заробітну плату в розмірі 1220 гривень. Судячи із заяви відповідача від 16.10.2014 року, він має нерегулярний та мінливий дохід. А відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Разом з тим відповідач не надав суду жодних доказів того, що він не в змозі сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 500 гривень всупереч вимогам ч.1 ст.60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У зв`язку з цим суд, оцінюючи докази в їх сукупності та, враховуючи матеріальний стан кожного з сторін, вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 500грн. Також з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243грн.60коп. На підставі викладеного та,

Outcome: approved