Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон, в подальшому змінивши предмет та підставу позову, просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його малолітньої дитини [PERSON],[INFO], залучити до участі у справі службу у справах дітей Іванівської районної державної адміністрації Одеської області; залишити без розгляду її вимоги про надання дозволу на виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон. В обґрунтування уточнених позовних вимог вказала, що з відповідачем [PERSON] вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Син проживає разом з позивачкою і перебуває на повному її вихованні та утриманні. Батько дитини - [PERSON], ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини. У жовтні 2006 року стосунки між позивачкою та відповідачем були припинені. Після припинення стосунків, деякий час, з жовтня 2006 року і до 2010 року, [PERSON] періодично спілкувався з сином, а у 2010 році повністю припинив будь-яке спілкування з дитиною. З 2010 року і до сьогоднішнього дня, відповідач з дитиною не зустрічається, ні усно ні письмово з нею не спілкується, не турбується про її духовний і фізичний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя. Не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Навпаки, на протязі останніх декількох років, [PERSON], був оголошений у розшук, оскільки переховувався від органів досудового слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності. В подальшому був затриманий та доставлений до Одеського слідчого ізолятора № 21. Відповідач на підставі рішення Іванівського районного суду Одеської області від 18 лютого 2014 року, справа № 499/1781/13-ц, зобов'язаний сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання сина, однак зобов'язання по сплаті аліментів не виконує. Зазначені обставини на думку позивачки, у відповідності до п.2 ч.1 ст.164 СК України, є підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його сина. Позивачка та її представник, в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, наполягали на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, зробивши усну заяву. Представник служби у справах дітей Іванівської РДА Одеської області надала суду висновок про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав, але після визнання позову відповідачем, просила суд винести рішення на власний розсуд . Суд, заслухавши позивача, представника позивача, відповідача, представника служби у справах дітей Іванівської РДА Одеської області, малолітнього свідка, вивчивши матеріали цивільної справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. [PERSON] проживає разом з позивачкою в [ADDRESS], що підтверджується довідкою Іванівської селищної ради Іванівського району Одеської області від 18 червня 2014 року за № 691 і не заперечується відповідачем та перебуває на повному її вихованні та утриманні. Аліменти на утримання дитини відповідач не сплачує, що підтверджується довідкою ВДВС Роздільнянського міжрайонного управління юстиції Одеської області та не заперечується [PERSON] З 25 вересня 2014 року [PERSON] навчається в четвертому класі Іванівської ЗОШ І-ІІІ ст. ім. Б.Дерев'янка, що підтверджується довідкою № 56 від 21жовтня 2014 року. Згідно особової справи учня, він вибув з попереднього місця навчання Одеської спеціалізованої школи № 50 16 червня 2014 року. Відповідно до довідки № 147 від 25 вересня 2014 року, [PERSON] навчався в Одеській спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів № 50 з другого класу(період з 31серпня 2012 року до 29 серпня 2014 року). За період навчання мати, [PERSON], цікавилась навчанням сина, відповідально ставилась до його виховання, регулярно відвідувала школу. [PERSON] за період навчання не відвідував школу, не надавав матеріальної допомоги на придбання шкільного приладдя для сина, підручників,зошитів. В судовому засіданні відповідач надав пояснення, що з 2008 року він проживає в м. Одесі разом із дружиною [PERSON] та її батьками. Його син [PERSON] в період з 01 липня 2008 року до 15 серпня 2012 року проживав у його матері [PERSON] в с. Богунове Іванівського району Одеської області, де відвідував дитячий садок з 01.07.2008 року до 31.08.2011 року, а потім навчався в школі з 01.09.2011 року по 15.08.2012 року. [PERSON] періодично відвідував сина в с. Богунове до червня 2011 року. З червня 2011 року і до дня розгляду справи з сином не зустрічався, матеріальної допомоги йому не надавав, лише телефонував сину декілька разів в період з жовтня 2013 року до серпня 2014 року, в той час коли знаходився в Одеському слідчому ізоляторі № 21, а потім зателефонував на день народження сина 04 жовтня 2014 року. Однак розмова між ним та сином не склалася, оскільки син відмовився спілкуватися з батьком. Відповідач пояснив, що брати участь у вихованні сина та спілкуватись з ним в даний час він не намагається, в зв'язку з тим, що син негативно до нього відноситься, в період з жовтня 2013 року до серпня 2014 року він не міг брати участь у вихованні та утриманні дитини по об'єктивним причинам, оскільки перебував у Одеському слідчому ізоляторі № 21. На підставі вироку Овідіопільського районного суду Одеської області від 01 серпня 2014 року, справа № 509/5400/13-к, [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.187 ч.4 КК України та із застосуванням ст.69 КК України,призначене покарання у вигляді п'яти років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України [PERSON] звільнений від відбуття покарання з випробуванням на строк три роки. Пояснити суду причини з яких відповідач не брав участі у вихованні та утриманні сина з червня 2011 року до жовтня 2013 року [PERSON] не зміг - відмовився, пояснивши що на те були об'єктивні причини. Допитаний в судовому засіданні, в присутності психолога Іванівської ЗОШ І-ІІІ ст. ім. Б.Дерев'янка [PERSON] та представника служби у справах дітей Тимчук Марії Іванівни, малолітній [PERSON] пояснив, що не має бажання бачитися та спілкуватися з батьком, рахує за батька іншу особу, оскільки [PERSON] не приділяв йому належної уваги, не грався з ним, в той час,як вони проживали спільно, неодноразово приходив додому напідпитку. Також він пам'ятає, що батько вчиняв хуліганські дії по відношенню до його матері, та він його боїться. Для об'єктивного з'ясування обставин справи, на час допиту малолітнього [PERSON], із зали судового засідання за ухвалою суду були видалені сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] Після повернення сторін до зали судового засідання і дізнавшись, які показання надав суду малолітній [PERSON] під час його допиту в якості свідка, відповідач [PERSON] зробив заяву про визнання ним позову [PERSON] в повному обсязі, а потім залишив залу судового засідання. Відповідно до ч.4,5 ст.19 СК України при розгляді судом справ щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо роз'яснення спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків а також на підставі інших документів, що стосуються справи. В судове засідання представником служби у справах дітей Іванівської районної державної адміністрації було надано висновок щодо недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дитини [PERSON]. Відповідно до ч.6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд не погоджується з висновком служби у справах дітей Іванівської районної державної адміністрації щодо недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дитини [PERSON], вважає даний висновок недостатньо обґрунтованим та таким, що суперечить інтересам дитини. Комісією з питань захисту прав дітей в обґрунтування своєї позиції про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача, було взято до уваги лише довідку, яка була надана Богунівською НВК «загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-дитячий садок від 29.09.2014 року № 54 про те, що малолітній [PERSON],[INFO] навчався у дитячому садку з 01.07.2008 року по 31.08.2011 року, в школі з 01.09.2011 року по 15.08.2012 року, в період навчання в школі хлопчиком опікувалась бабуся [PERSON] та батько [PERSON]. Комісією з питань захисту прав дітей не з'ясовано належним чином та не надано об'єктивної оцінки невиконанню батьком своїх обов'язків по утриманню та вихованню дитини на протязі останніх декількох років, що передували зверненню до суду, а також не взято до уваги довідку, яку надавала на розгляд комісії позивачка за № 147 від 25 вересня 2014 року Одеської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 50. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Отже судом встановлено, що батько дитини - [PERSON], ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини. З червня 2011 року і до сьогоднішнього дня відповідач з дитиною не зустрічається, ні усно ні письмово з нею не спілкується, не турбується про її духовний і фізичний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя. Не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Аліменти на утримання дитини відповідач не сплачує. Відповідач не приділяє уваги фізичному та духовному розвитку, матеріальному забезпеченню своєї дитини, не забезпечує рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідне харчування, медичний догляд , лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»: «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Верховний Суд України в ч.2 п.16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»№ 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, суд погоджується із підставою щодо позбавлення відповідача батьківських прав, яка зазначена позивачкою в позовній заяві, а саме п.2 ч.1 ст.164 СК України - ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Суд вважає за необхідне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо його дитини - [PERSON], [INFO], як такого, що ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Outcome: approved