Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду 25 квітня 2014 року з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з 1996 року вона з [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі,який було розірвано 05 грудня 2001 року. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON],[INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. На даний час син навчається у Харківському автомобільно- дорожньому технікумі. Загальна вартість його навчання складає 13 264грн. Позивачка працює, але її заробітна плата є незначною, тому утримувати самостійно сина вона не може. Відповідач інвалідом не являється, має добрий стан здоров»я, на хронічні захворювання не страждає, інших утриманців не має. В зв'язку з викладеним позивачка звернулась до суду і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі 700 гривень щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала заяву, в якій зменшила розмір позовних вимог в частині стягнення з відповідача аліментів, а саме: прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття; справу слухати за її відсутності, на уточнених позовних вимогах наполягала. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій проти задоволення уточнених позовних вимог позивачки не заперечував, прохав справу слухати у його відсутність. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають дитину - [PERSON],[INFO], батьком якого являється і зареєстрований відповідач по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 9). Дитина постійно мешкає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. На даний час син навчається у Харківському автомобільно - дорожньому технікумі. Загальна вартість навчання складає 13 264грн(а.с.13). Угоду про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, зокрема те, що відповідач є працездатним, працює в ТОВ «Астекс -групп» вантажником, інших дітей не має; позивачка працює у ПП [PERSON] продавцем- консультантом, отримує заробітну плату, яка не в змозі забезпечувати належне матеріальне становище дитини, тому відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України суд вважає за необхідне визначити розмір стягуваних аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку(доходу)відповідача ,але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку,щомісячно і до досягнення дитиною віку повноліття, вважаючи, що саме такий їх розмір буде достатнім і, разом з тим, співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов'язання. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved