Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, і в обґрунтування позовних вимог вказала про те, що 31.05.2018 року її було звільнено з роботи за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. При звільнені з нею не було проведено повного розрахунку, не виплачена заробітна плата. У зв'язку з тим, що позивачці при розрахунку не була виплачена заробітна плата і розрахункові суми, вона змушена звернутися до суду з даним позовом і просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість з заробітної плати за період з 01.11.2017 року по 31.05.2018 року в розмірі 45715,50 грн., та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 24685,44 грн. До початку судового засідання від позивачки надійшла уточнена позовна заява, в якій вона просить справу розглянути у її відсутність. Просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість з заробітної плати за період з 01.11.2017 року по 31.05.2018 року в розмірі 45715,50 грн. Крім того, просить залишити без розгляду позов в частині стягнення з відповідача на її користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, відзив не подав. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши письмові матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка перебувала у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» та наказом по підприємству № 4834/вк від 31.05.2018 року її було звільнено за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору згідно ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Приписами ст. 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ч. 1ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Судом встановлено, що в день звільнення позивачці в порушення ст. 116 КЗпП України не виплачені належні суми заробітної плати. Як вбачається з наданого позивачкою розрахункового листка, відповідач станом на 01.05.2018 року не виплатив їй заробітну плату в розмірі 45715,50 грн. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки заробітну плату в сумі 45715,50 грн. На підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України позов в частині стягнення з відповідача на користь позивачки середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні слід залишити без розгляду. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: partial