Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою посилаючись на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, з 21.06.2010 року, від шлюбу мають двох дітей: синів [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені, діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні, чоловік допомоги на їх утримання не надає. Просила суд, розірвати шлюб, стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку до їх повноліття. Позивачка у судове засідання не зявилися надала на адресу суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву в якій позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу та виплачувати на користь дітей по 1/3 частині з усіх видів свого заробітку. Просив справу розглянути за його відсутності Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заяви сторін, судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.06.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 21.06.2010 року Відділом РАЦС Володарського РУЮ Донецької області, актовий запис №22. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей, що підтверджується свідоцтвами про народження серії І-НО №373756 від 14.01.2011 року, актовий запис №2, та серії 1-НО №559788, від 24.02.2014 року, актовий запис №2, батьком яких зазначений відповідач. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України заява про розірвання шлюбу може бути подана одним з подружжя. Згідно із ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. З урахуванням зазначених у позовній заяві обставин, та зави відповідача, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно, у звязку з чим подальше сумісне проживання подружжя та збереження сімї стали неможливими і буде суперечити інтересам подружжя. Тому на думку суду розірвання шлюбу між сторонами не буде суперечити вимогам закону та не порушить законних прав та свобод інших осіб. Відповідно до ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, враховуючи зазначені норми законодавства, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дітей, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.05.2017 року тобто з дня предявлення позову. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі з відповідача слід стягнути на користь позивачки понесені нею при зверненні до суду з вимогою про розірвання шлюбу судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 640,00 гривень, а також на користь держави суму судового збору за вимогу про стягнення аліментів, від сплати якого позивачка при зверненні до суду була звільнена, в розмірі 640,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved