Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позовній заяві позивачка вказує, що 16 листопада 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO], яка у теперішній час мешкає із позивачкою та перебуває на її утриманні. Позивачка зазначає, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до повноліття дитини. В підготовче судове засідання позивачка не зявилася, але від неї надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності та уточнила свої позовні вимоги: просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в підготовче судове засідання не зявився, але до суду надав заяву з проханням розгляду справи у його відсутність, уточнені позовні вимоги позивачки визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачами не порушує прав та законних інтересів інших осіб. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до викладених позивачем доводах у позові, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 листопада 2012 року Виконавчим комітетом Полянівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, актовий запис № 03, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с. 4). Від даного шлюбу сторони мають дитину дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Згідно Довідки Голови Виконавчого комітету Полянівської сільської ради Мелітопольського району від 06.04.2018 року, [PERSON] мешкає разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Згідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, або визначаються судом. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч.1ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини: дочки [PERSON], [INFO], починаючи від дня предявлення позову, а саме - з 13 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, у розмірі 1/4 частки всіх видів його доходу, але не менше 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову і позовні вимоги позивачки задоволено в повному обсязі, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави також судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved