Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа Іванівський районний сектор Головного управління Державної міграційної служби України про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом. Підставою звернення до суду з даним позовом є та обставина, що в належному їй будинку зареєстрований, але не проживає відповідач по справі [PERSON]. З відповідачем сімейних стосунків позивачка не має, досягли усної домовленості про те, що останній проживатиме в належному позивачці будинку та позивачка як власниця надала згоду на реєстрацію відповідача. З 2012 року [PERSON] не проживає в будинку, добровільно змінив місце проживання, понад 1 рік не проживає за місцем реєстрації. За комунальні послуги відповідач не сплачує, доглядом за будинком та благоустроєм прибудинкової території не займається, оскільки з 2012 року постійно проживає за іншою адресою. Позивачка у судове засідання надала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала , не заперечувала проти заочного розгляду справи при необхідності . Відповідач у судове засідання не з'явився. На адресу суду повернувся конверт в якому направлялися виклики до суду, з позначкою що адресат за зазначеною адресою не проживає. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка разом з розпискою, а у випадках, встановлених цим кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єра за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Фізичним особам , що не мають статусу підприємця - за адресою їх місця проживання чи перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається , що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги , що виклики до суду направлялися за адресою за місцем реєстрації відповідача (згідно адресної довідки , а згідно позначки працівника поштового відділення відповідач за зазначеною адресою не проживає, тому у суду є підстави вважати, що відповідач повідомлений належним чином. Враховуючи вищезазначене зі згоди позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом на підставі поданих позивачкою доказів встановлено наступне, що [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом. Підставою звернення до суду з даним позовом є та обставина, що в належному їй будинку зареєстрований, але не проживає відповідач по справі [PERSON]. З відповідачем сімейних стосунків позивачка не має, досягли усної домовленості про те, що останній проживатиме в належному позивачці будинку та позивачка як власниця надала згоду на реєстрацію відповідача. З 2012 року [PERSON] не проживає в будинку, добровільно змінив місце проживання, понад 1 рік не проживає за місцем реєстрації. За комунальні послуги відповідач не сплачує, доглядом за будинком та благоустроєм прибудинкової території не займається, оскільки з 2012 року постійно проживає за іншою адресою. Зазначену обставину позивачка підтверджує довідкою Іванівської слищної ради Одеської області, згідно якої вбачається що громадянин [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS] зареєстрований , але не проживає з 2012 року. Відповідно до ст..316 ЦК України правом власності є право особи на річ(майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст..391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Виходячи з наведеного , дослідивши матеріали справи перевіривши обставини справи доказами, які прилучені до матеріалів справи, у відповідності до ст..72 ЖК України згідно якої в судовому порядку може бути визнаний таким , що втратив право користування житловим приміщенням , тому суд вважає , що позов необхідно задовольнити . Таким чином, суд приходить до висновку, що позов про визнання особи такою , що втратила право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню .

Outcome: approved