Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Старокозацька сільська рада про поділ спільного майна подружжя, посилаючись на те, що між ними 13 серпня 2014 року було розірвано шлюб, та питання щодо поділу майна не вирішувалося. 23 липня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений попередній договір про купівлю - продаж квартири [ADDRESS]. Відповідно до умов договору, після отримання грошової суми [PERSON] зобов'язується в строк до 01.09.2014 року продати [PERSON], а [PERSON] купити спірну квартиру за суму 121 500 гривень. На виконання умов договору [PERSON] передав грошові кошти в рахунок сплати за квартиру, що підтверджується розписками, згідно яких [PERSON] стверджує, що отримала повну грошову суму за квартиру та строк для переоформлення документів був продовжений до 31.12.2014 року. Однак у грудні місяці [PERSON] померла, що позбавляє [PERSON] можливості укласти договір купівлі - продажу з нотаріальним посвідченням та провести державну реєстрацію майна. Оскільки усі дії були вчиненні [PERSON] до розірвання шлюбу та за спільні сумісні кошти позивачка вважає звернутися до суду з захистом своїх прав та інтересів до суду. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час, місце та дату судового засідання була сповіщена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує у повному обсязі. [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання був сповіщений належним чином, про причину своєї неявки до суду не сповістив. Представник Старокозацької сільської ради у судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання був сповіщений належними чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, що не з'явилися, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні встановлено, що 26 січня 2002 року між [PERSON] та [PERSON]. був укладений шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладання шлюбу від 26.01.2002 року, серії [NUMBER], яке було видано Лісненською сільською радою Тарутинського району Одеської області, про що складено відповідний актовий запис за № 01. Згідно з ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини(навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно зі ст. 2 цієї статті, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності. 23 липня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений попередній договір про купівлю квартири [ADDRESS]. Відповідно до п.1 договору, [PERSON] зобов'язується у строк до 01.09.2014 року продати [PERSON], а [PERSON] зобов'язується купити спірну квартиру. Згідно умов договору, сума яка підлягає сплаті за попереднім договором складає 10 000 доларів США, що еквівалентно 81 000 гривень. При оформленні договору купівлі - продажу сума, що підлягатиме передачі буде зменшена на суму переданого за цією угодою авансу і має становити на день підписання договору 5000 доларів США, що еквівалентно 40 500,00 гривень. Відповідно до п.15 договору, договір був укладений за згодою дружини покупця, [PERSON] Спірна квартира належить [PERSON] на підставі рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16.09.2008 року, та зареєстрована у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер май на: 24144520). На виконання умов попереднього договору від 23.07.2013 року, [PERSON]було передано [PERSON] грошові кошти у сумі 9000 доларів США, що підтверджується розпискою від 08.10.2013 року, підписаною [PERSON] в присутності двох свідків [PERSON] та [PERSON] 31.08.2014 року [PERSON] отримала останню суму в розмірі 9000 доларів США, що підтверджується розпискою, підписаною нею власноруч в присутності двох свідків - [PERSON] та [PERSON] Таким чином зі сторони [PERSON] усі умови попереднього договору від 23.07.2013 року були виконані у повному обсязі. Згідно ст..655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона - продавець - передає майно (товар) у власність іншій стороні - покупцю, а покупець приймає і сплачує за нього визначену грошову суму. Так відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з довідки Старокозацької сільської ради від 10.11.2014 року за № 1838, [PERSON] померла [INFO]. Таким чином, [PERSON] є фактичним власником квартири, але не в змозі зареєструвати належним чином нерухоме майно, як вбачає умови договору, оскільки власник майна померла. Відповідно до рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 серпня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.23, 30 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60,69 СК, ч.3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2,3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені із цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Отже, судом встановлено, що усі умови попереднього договору від 23.07.2013 року були виконанні у повному обсязі, квартира [ADDRESS] фактично належить [PERSON], яка була придбана в період шлюбу, отже вважається спільною сумісною власністю подружжя. На підставі викладеного,

Outcome: approved