Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 15 березня 2014 року Ленінським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком у свідоцтві про народження якої вказано відповідача. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Добровільно питання щодо розміру аліментів на утримання дитини та порядку їх сплати між нею та відповідачем не вирішено. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини у розмірі ? частки всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеному у позові, доповнивши, що подружні стосунки з відповідачем припинено з 27.01.2017 року. Відповідач у добровільному порядку систематично утримання дитині не надавав. Декілька разів приносив продукти, купив деякий одяг, іграшки. Подарував на день народження срібний ланцюжок. Просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, пояснивши, що згоден сплачувати аліменти на утримання сина, але не згоден з розміром аліментів, оскільки має кредитні зобов'язання та борги. Так, у 2017 році брав кредит на оренду житла у сумі 8000 грн., позичав у знайомої 1600 грн. та у знайомого 1000 грн. Працює у ФБУ «Укрбургаз» водієм, має постійний дохід. Стан здоров'я нормальний, утриманців не має. Володіє будинком у м.Краснограді та автомобілем ВАЗ-2105, але право власності на це майно на нього не зареєстровано. Не згоден сплачувати аліменти з дня подання позову до суду, оскільки купував дитині продукти та речі, а також зараз має незадовільний матеріальний стан. Зазначив, що надав суду усі наявні у нього докази. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 червня 2015 року 15 березня 2014 року Ленінським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції (а.с.3). Від спільного подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком у свідоцтві про народження якого вказано відповідача (а.с.5). Дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою (а.с.4) та визнано сторонами. Сторони не досягли згоди щодо розміру та періоду стягнення аліментів. Добровільно відповідач не надавав систематичного утримання сину. Задовольняючи позов, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, відповідач, який проживає окремо від дитини, зобов'язаний утримувати свого неповнолітнього сина, а тому позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 182 ч.1 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач працює водієм у ФБУ «Укрбургаз» ПАТ «Укргазвидобування» та має заробітну плату в середньому 6456,19 грн. на місяць, що обчислено судом відповідно до постанови КМУ №100 від 08.02.1995 за останні 6 місяців роботи на підставі наданих відповідачем розрахункових листків за березень-серпень 2017 року, тоді як прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1600 грн. Відповідач інвалідом не визнаний, утриманців не має, що визнано сторонами. Враховуючи майновий стан відповідача, задовільний стан його здоров'я, відсутніть утриманців, а також з огляду на задовільний стан здоров'я дитини, суд вважає обґрунтованим розмір аліментів на утримання дитини у 1/4 частці всіх видів доходів відповідача щомісячно. При цьому суд зазначає, що боргові зобов'язання відповідача (на підтвердження яких ним не надано доказів) у зазначених ним сумах не свідчать про його незадовільний майновий стан, з огляду на розмір його заробітної плати. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Цей позов подано до суду 17.02.2017 року. Внаслідок автоматизованого розподілу справи через відсутність у суді суддів, які мають повноваження на здійснення судочинства, складено протокол щодо неможливості її автоматизованого розподілу. Указом Президента України № 212/2017 від 07.08.2017 року «Про призначення та тимчасове переведення суддів» суддю Попаснянського районного суду Луганської області Лизенко І.В. переведено шляхом відрядження строком до шести місяців на роботу на посаді судді Карлівського районного суду Полтавської області. За розпорядженням керівника апарату суду від 16.08.2017 року було призначено повторний автоматизований розподіл цієї справи. У відповідності до вимог ст. 11-1 ЦПК України АСДС суду для розгляду означеної справи визначено суддю Лизенко І. В., якою відкрито провадження у справі. Таким чином, позовна заява не розглянута до цього часу з незалежних від сторін причин. Посилання відповідача на те, що він не згоден сплачувати аліменти з дня подачі позову, так як позивачка перешкоджала бачитися з сином, є безпідставними, оскільки право батька на участь у вихованні дитини (у разі його порушення) підлягає захисту у передбаченому законодавством порядку, що може бути окремим предметом позовних вимог. При цьому, обов'язок батьків утримувати дитину не залежить від обсягу реалізації права на участь в її вихованні. Надані відповідачем квитанції на придбання речей, іграшок, срібного ланцюжка для дитини також не спростовують обов'язку відповідача надавати систематичне утримання дитині з дня звернення позивачки до суду, бо розмір такого утримання має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини систематично. Підтверджені витрати відповідача не носять систематичного характеру та не задовольняють щоденних потреб дитини. У зв'язку з цим, суд вважає обґрунтованим присудження аліментів з дня подання позову до суду. На підставі ст. 88 ЦПК України, оскільки рішення постановлено на користь позивачки, яку звільнено від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 640 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 180-183 СК України,

Outcome: approved