Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про визнання за нею права власності на 13/50 частки домоволодіння [ADDRESS], та на дві земельні ділянки кадастрові номери яких: [NUMBER] та [NUMBER],у порядку спадкування після смерті її двоюрідного дядька [PERSON],який помер [INFO]. В заяві вказала, що зазначена частка домоволодіння належала померлому на підставі договору купівлі-продажу від 02.11.1989 року № 2-3467 та рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 18.03.2009 року № 2-932, а земельні ділянки розташовані по [ADDRESS].Після смерті двоюрідного дядька [PERSON], позивачка в встановлений строк звернулась до другої Маріупольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщину, але отримала постанову про відмову, оскільки відсутні документи, які підтверджують право власності спадкодавця. З метою захисту своїх прав, позивачка просить визнати за нею право власності на зазначене нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті двоюрідного дядька [PERSON], оскільки це не порушує прав та інтересів інших осіб. В судове засідання позивачка [PERSON] надала заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи за її відсутності, позов просила задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання надала заяву, в якій позовні вимоги визнала, просила справу розглянути без її участі, не заперечувала проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 54356746 від 01.03.2016 року, встановлено, що [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності, належала 13/50 частки будинку [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу, 2-3467 від 02.11.1989 року, посвідченого нотаріусом Другої маріупольської державної контори (а.с. 19). Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18.03.2009 року № 2-932/09, яке набрало законної сили, встановлений факт належності [PERSON] на законних підставах на праві приватної власності 13/50 частки будівлі, що розташована за адресою по [ADDRESS] та визнано за останнім право приватної власності на самочинно збудовані літню кухню та душ, які розташовані на земельній ділянці вказаного будинку (а.с. 101). Як вбачається з державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 01 червня 2007 року, [PERSON]на праві власності належить земельна ділянка [ADDRESS], площею 0,0126га., кадастровий номер [NUMBER](а.с. 96). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 01 червня 2007 року, [PERSON]на праві власності належить земельна ділянка [ADDRESS], площею 0,0111га., кадастровий номер [NUMBER] (а.с. 97). Відповідно до актового запису про смерть № 99 від 27 січня 2015 року, складеного Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON]помер [INFO] (а.с. 46). З копії спадкової справи № 353/2015, заведеної по заяві [PERSON], після смерті [PERSON], померлого [INFO], судом також встановлено, що після смерті [PERSON], окрім спадкоємиці позивачки, спадкоємці з заявою про прийняття спадщини не звертались, а лише зверталася [PERSON] з заявою про відмову від спадщини на користь двоюрідної племінниці спадкодавця, своєї онуки [PERSON] (а.с. 41-94). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.03.2016 року державного нотаріусу Другої маріупольської державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON], позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні документи, які посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно (а.с. 93-94). Відповідно до ст. 1216, ст. 1265 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи, що позивачка, відповідно до ст. 1265 ЦК України, є єдиним спадкоємцем за законом п'ятої черги після смерті двоюрідного дядька [PERSON], оскільки [PERSON] подала заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті свого племінника [PERSON], у встановленому законом порядку позивачка звернулася за прийняттям спадщини, шляхом подання заяви до нотаріуса у встановлені законом строки, однак реалізувати свої права щодо оформлення спадкового нерухомого майна не має можливості, суд вважає що її невизнане право підлягає захисту в судовому порядку. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного, суд вважає, що визнання права власності в порядку спадкування не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved