Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вона та відповідач є батьками [PERSON] Вказала, що до досягнення ним повноліття, з відповідача стягувалися аліменти на його утримання на підставі рішення суду в розмірі 1/6 частки доходів відповідача щомісячно, але на даний час син є повнолітнім, тому виплата аліментів припинилась. [PERSON] зазначила, що на даний час їх син навчається на денній формі навчання у Національному університеті «Острозька академія», в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. На підставі наведеного позивачка просить стягнути з відповідача на її користь, на утримання сина, аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до закінчення навчання, а саме до 28.02.2019 року, або до досягнення ним 23 річного віку. Позивачка в судове засідання надала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач надав до суду заяву про те, що він проти позовних вимог не заперечує, позов визнає та згоден сплачувати аліменти у заявленому позивачкою розмірі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Як вбачається з довідки Національного університету «Острозька академія» № 17/53 від 07.09.2017 року, [PERSON] є студентом даного навчального закладу, навчається на денній формі навчання. Термін навчання з 01.09.2017 року по 28.02.2019 року. Також встановлено, що останній перебуває на утриманні матері, самостійних доходів немає, у зв'язку з тим, що навчається на денній формі навчання, тому не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, а тому потребує матеріальної допомоги відповідача, а останній спроможний надавати йому таку допомогу на період його навчання, оскільки має достатній щомісячний заробіток. Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на допомогу припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Обставинами, які враховуються судом при призначенні аліментів, відповідно до ст. 182 СК України є: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Згідно роз'яснень, викладених в п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 16.05.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи вищевикладене, обов'язок обох батьків утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України вважає, що з відповідача в дохід держави підлягають стягненню 640 грн. судового збору, оскільки позивачка при зверненні до суду з даним позовом була звільнена від його оплати.

Outcome: approved