Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки народженої у шлюбі з відповідачем у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісячно. Позовні вимоги у поданій заяві мотивувала тим, що 25.04.2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем. [INFO] народила доньку [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося. З серпня 2020 року живуть порізно, у вересні 2021 року шлюб розірвали у судовому порядку. Дитина за обопільною згодою живе разом з нею. З часу припинення шлюбних стосунків не дійшли з відповідачем згоди щодо його участі в утриманні дітей. Відповідач протягом останніх кількох років працює переважно закордоном має достатньо високий заробіток. Однак кошти на утримання дитини надає лише епізодично. Оскільки дохід відповідача їй не відомий, він може працювати без оформлення трудових відносин, тому при виконанні судового рішення частку від заробітку визначити буде складно, а тому просила постановити рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дочкою повноліття У судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала. Пояснила, що утримання дитини вимагає оплати усіх поточних витрат пов`язаних з навчанням, лікуванням, забезпеченням щоденних потреб. Власного заробітку на даний час немає, перебуває на утриманні іншого чоловіка. Просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заявлений позов визнав частково. Вказав, що визнає свій обов`язок утримувати дитину і до цього часу забезпечував дитину усім необхідним, купував їй одяг, інші необхідні речі. Повернувшись із заробітків в Україну, взяв дитину до себе і останні два місяці протягом літніх канікул вона жила з ним, перебувала на повному його утриманні. В даний час донька повернулась до матері. Згоди щодо аліментів з позивачкою не досяг, оскільки не впевнений, що кошти будуть витрачатись доцільно і виключно на потреби дитини. Звернув увагу, що дійсно раніше працював закордоном, але через депортацію за порушення візового режиму позбавлений можливості виїжджати на роботу до країн Євросоюзу. Відтак зараз у пошуках роботи в Україні і стабільних заробітків немає. У зв`язку з встановленими обмеженням складніше виїхати на роботу закордон. У зв`язку з цим просив суд визначити розмір аліментів менше від того рівня, що заявлений позивачкою з огляду на обов`язок обох батьків нести витрати на утримання дитини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком народженої у шлюбі з позивачкою доньки [PERSON] , [INFO] , яка є малолітньою і проживає з позивачкою під її опікою. Шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 1,2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. На обох батьках лежить однакова відповідальність за виховання і розвиток дитини. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини найкращі інтереси дитини є предметом основного піклування батьків. З пояснень сторін встановлено, що позивач та відповідач не дійшли згоди з приводу участі батька в утриманні дитини. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що відповідач живе окремо від дитини, працює сезонно, отримує доходи, рівень яких при виконанні судового рішення з`ясувати буде складно, його дохід може бути мінливим, а тому, у відповідності до ст.184 СК України доцільно визначити йому аліменти в твердій грошовій сумі, як про це просить позивачка. Враховуючи встановлені обставини, а також вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, виходячи з наведених доводів, величини прожиткового мінімуму, встановленого законодавчо, матеріального становища сторін, враховуючи вік, стан здоров`я та матеріальне становище обох батьків, дитини, відсутність у платника аліментів інших утриманців, рівень забезпечення життєвих потреб дитини, інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дочки слід визначити у розмірі 2500 грн. На підставі наведеного, ст. 84,180,181,182,184,191 СК України,

Outcome: partial