Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що шлюб між нею та відповідачем розірвано 09.06.2016 року. Згідно виконавчого листа № 394/320/16-ц від 27.07.2016 року виданого Новоархангельським районним судом про стягнення з [PERSON] на мою користь стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття. [INFO] їх донька [PERSON] досягла повноліття. На її думку дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Такий рівень вона одна не може забезпечити, тому відповідач, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти на рівні ј частини з усіх видів заробітку (доходу). Відповідач інших осіб на утриманні не мас, він працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно, транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважала, що він може сплачувати такий розмір аліментів. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої (доньки) [PERSON] [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 22 червня 2021 року і до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з`явилась, але надала суду заяву в якій вказала про неможливість явки в судове засідання, розгляд справи просила проводити за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву в якій вказав про неможливість явки в судове засідання, розгляд справи просив проводити за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі письмових доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у разі визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. 21 січня 2003 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Торговицької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області за актовим записом № 1, який в подальшому 09.06.2016 року було розірвано на підставі рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області /а.с.3/. Відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] /а.с.4/. З довідки виданої Новоархангельською селищною радою Кіровоградської області вбачається, що неповнолітня донька проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні /а.с.7/. Ст. 51 Конституції України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до повноліття. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ч. 3 ст. 181 СК України вказує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач в добровільному порядку уникає, від свого обов`язку утримувати свою неповнолітню дитину. В ч. 2 ст. 182 СК України йдеться мова про обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Відповідно до приписів ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітньої дочки, суд у відповідності з ч. 1 ст. 182 СК України враховує обставини, а саме стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. І приходить до наступного висновку, що відповідач на сьогоднішній день можливо має нерегулярний, мінливий дохід (в цивільній справі відсутні документи підтверджуючі зайнятість відповідача), але є дієздатним та працездатним і на думку суду має можливість працювати, отримувати доход та виплачувати аліменти на утримання дитини. Позивачка визначила способом стягнення аліментів - їх присудження у частці від доходу батька. Частка від доходу платника аліментів визначається у дробовому або відсотковому співвідношенні до доходу. Разом з тим суд задовольняючи позовні вимоги враховує положення зазначених статей суд наголошує на тому, що закон не містить чіткого розміру частки, яка повинна бути призначена судом на утримання дитини, цей розмір визначається судом. А тому суд аналізуючи в сукупності наданні позивачкою докази приходить до виваженого та обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача ј частки від усіх видів заробітку (доходу), даний розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З відповідача на користь держави у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір. Враховуючи викладене та

Outcome: approved