Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів на утримання їх неповнолітньої доньки. Свої позовні вимоги мотивує тим, що шлюб між ними розірвано за рішенням Жовківського районного суду Львівської області області від 28 липня 2016 року. Від шлюбу сторони мають дочку, [PERSON], [INFO], яка на даний момент проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Зазначає, що добровільно про сплату аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини домовитися з Відповідачем не вдається. Участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини Відповідач не бере. Крім цього зазначає, що відповідач офіційно не працює, в Україні має не регулярні заробітки, їздить на заробітки за межі України, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з Відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей немає, батьки на його утриманні не перебувають. Наголошує, що їхня дочка упродовж тривалого періоду хворіє. Згідно із витягом з медичної карти стаціонарного хворого № 12935 2010 року, витягом з історії хвороби № 13089 у 2010 році, витягом з історії хвороби № 10889 у 2011 році, витягом з історії хвороби № 16237 у 2012-13 роках, Львівським міським дитячим алергологічним центром Львівської міської дитячої клінічної лікарні їй встановлено діагноз: бронхіальна астма, атопічна форма, персистуючий перебіг III ст. важкості, приступний період ДШ І-ІІ. СС Н І. У неї хворі нирки, що підтверджується карткою стаціонарного хворого та іншими медичними довідками, що додаються. Відповідно до виписок із історій хвороб, вона лікується тривалий час, у тому числі і стаціонарно. Придбання ліків, квитків на транспорт та благодійні внески у лікувальних закладах, дієтичне харчування та ін. потребують значних коштів. Дитина хворіє на хронічне захворювання, перебуває на диспансерному клінічному обліку, а тому потребує постійних витрат на лікування. Відповідач жодної участі у додаткових витратах на лікування дитини, які несе позивач, не бере. А тому позивач звернулась в суд та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 765 грн. 50 коп. в твердій грошовій сумі, щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також додаткові витрати на утримання доньки в розмірі 765 грн. 50 коп. в твердій грошовій сумі. Позивач у судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в в повному обсязі. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 765 грн. 50 коп. в твердій грошовій сумі, щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також додаткові витрати на утримання доньки в розмірі 765 грн. 50 коп. в твердій грошовій сумі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив і від нього не надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.. А тому суд постановив провести по справі заочний розгляд і постановити заочне рішення. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що 28.07.2016 року рішенням Жовківського районного суду Львівської області шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу у сторін народилась донька, [PERSON], [INFO], яка на даний момент проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. З копії свідоцтва про народження дитини серії I-СГ № 072560, вбачається, що Позивачка є матір'ю дитини, а Відповідач - її батьком. Згідно із витягом з медичної карти стаціонарного хворого № 12935 2010 року, витягом з історії хвороби № 13089 у 2010 році, витягом з історії хвороби № 10889 у 2011 році, витягом з історії хвороби № 16237 у 2012-13 роках, Львівським міським дитячим алергологічним центром Львівської міської дитячої клінічної лікарні їй встановлено діагноз: бронхіальна астма, атопічна форма, персистуючий перебіг III ст. важкості, приступний період ДШ І-ІІ. СС Н І. У неї хворі нирки, що підтверджується карткою стаціонарного хворого та іншими медичними довідками, що додаються. Відповідно до виписок із історій хвороб, вона лікується тривалий час, у тому числі і стаціонарно. Придбання ліків, квитків на транспорт та благодійні внески у лікувальних закладах, дієтичне харчування та ін. потребують значних коштів. Згідно зі ст. 180 СК, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК). Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 р. № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Встановлено, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дитину. Суд враховує те, що дитина проживає разом з матірю, а відтак, знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно свого обовязку по утриманню дитини не виконує, тому, суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує : - стан здоровя та матеріальне становище дитини, яка хворіє, майна у власності не має, самостійних доходів не отримує; - стан здоровя та матеріальне становище матері позивачки по справі, яка не хворіє, не працює, будь-яких доходів не має, майна у власності не має; - стан здоровя та матеріальне становище їх батька відповідача по справі і платника аліментів, який не хворіє, інвалідності не має, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, не працює, однак, він є працездатним, а відтак, може надавати допомогу на утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Стаття 184 СК України носить диспозитивний характер і не визначає вичерпного переліку обставин для встановлення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, за змістом цієї норми такими обставинами є нерегулярний дохід та будь-які інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 3 липня 1991 року N 1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Ч. 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», передбачено, що індексації підлягає розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Крім того, відповідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог. Тому суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі - 551 грн. 20 коп. За таких обставин суд прийшов до переконання що позовні вимоги [PERSON] є підставними і підлягають до задоволення. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON].

Outcome: approved