Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Зазначила, що вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02.08.2014 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис 373. Від спільного з відповідачем шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач працевлаштований, отримує дохід і може надавати матеріальну допомогу, однак у добровільному це не робить. Позивачка на теперішній час перебуває у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення останньою трьох років, у звязку з чим не працює. Одній їй утримувати сина матеріально складно, тому позивачка звернулася з позовом до суду та просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути на її користь кошти на її утримання в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною трьох років. Позивачка в судове засідання не зявилась, але на адресу суду надала заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, просила суд його задовольнити та розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить конверт із відміткою «за закінченням терміну зберігання», який міститься в матеріалах справи. Суд вважає можливим розглянути справу заочно за відсутності належним чином повідомлених сторін на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки законні та обґрунтовані, отже, позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02.08.2014 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, про що зроблений відповідний актовий запис № 373, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖС №143870. Від спільного з відповідачем життя мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія І-ЖС № 274421, виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції від 30.01.2015 р., актовий запис № 112, де в графах «батьки» зазначено: батько [PERSON] та мати [PERSON]. Відповідно до довідки № 1125 від 18.09.2017р. про реєстрацію місця проживання особи, виданої сільським головою Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою : [INFO] та має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Так, відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з положеннями ст. 183 СК України частина заробітку, яка буде утримуватись як аліменти на дитину, вирішується судом. Окрім цього, відповідно до вимог ст. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що відповідач працездатного віку, має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини, а також сплачувати кошти на утримання позивачки в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною трьох років. На думку суду, це відповідає можливостям відповідача і буде відповідати критеріям виваженості, розумності та справедливості і не суперечить нормам законодавства України. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду , тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved