overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки з усіх видів заробітку але не менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з моменту звернення до суду і до його повноліття. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 2005 року, актовий запис №2082. Від шлюбу мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Позивачка посилається на те, що шлюб розпався з втрати почуття, взаєморозуміння між ними. У них з чоловіком зовсім різні характери та погляди на сімейне життя. Вони не знаходять єдиної думки у вирішенні побутових проблем. Шлюбно-сімейні відносини фактичне припинені,спільне господарство не ведеться. Налагодження сімейних відносин були марними, примирення між подружжям неможливо. Крім того, позивачка вказує на те, що відповідач не надає ніякої фінансової допомоги. Фактично дитину утримує позивачка. Позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач надав до суду заяву,в якої позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини не заперечував. Судом встановлено, що між сторонами склалися негативні стосунки, оскільки сторони по справі мають різні погляди на життя, різні вподобання, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки , сторони по справі мають кожен свій бюджет, не ведуть спільного господарства, спільно не проживають, практично їх сім'я повністю розпалася і її збереження стало неможливим та не суперечить інтересам подружжя. У відповідності до вимог ст.24 СК України , шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається . За наведеного вище шлюбу між сторонами фактично розпався і примирення між ними неможливе в зв'язку з чим, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 21.02.2006 року [PERSON], [INFO], його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . З письмової заяви відповідача він не заперечує проти позовних вимог до нього про сплату аліментів на утримання свого сина . Відповідно до вимог ч.2 ст.. 182 СК України , мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим,ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . При призначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач по справі позов визнав, вказав, що не заперечує проти його задоволення, сам працює, має доходи, тому суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів в розмірі 1/4 частки від всіх видів його доходів (заробітку), але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини певного віку ,щомісячно і до повноліття дитини. За таких підстав, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В заяві вказує, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 24.07.2010 року відділом РАЦС Миргородського МРУЮ Полтавської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено відповідний запис за № 157, що доводиться Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] Позивачка пояснює, що сімейне життя не склалося через взаємне нерозуміння, часті сварки, які відбувалися на очах дитини, що привело до відчуження та неможливості збереження сім'ї. Також зазначає, що відповідач, як батько їх спільної дитини, не надає їй матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина. Ухвалою суду від 09.03.2016 року позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів залишено без розгляду за письмовим клопотанням цієї позивачки. Позивачка в судове засідання не з'явилася, в поданій суду заяві просила шлюб розірвати та вирішити справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча вчасно та належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу по суті без його участі, проти задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу не заперечував. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 24.07.2010 року відділом РАЦС Миргородського МРУЮ Полтавської області між сторонами було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено відповідний запис за № 157, що доводиться Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] Як встановлено в судовому засіданні, сторони проживають окремо протягом 5 місяців, шлюбні відносини не підтримують і відновлювати сімейні стосунки наміру не мають. Вказане свідчить, що подальше збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право, без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо укладення шлюбу, під час шлюбу та під час його розірвання. Тому, суд вважає, відповідно до ст. 112 СК України шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки з усіх видів заробітку але не менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з моменту звернення до суду і до його повноліття. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 2008 року, актовий запис №387. Від шлюбу мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Позивачка посилається на те, що шлюб розпався з втрати почуття, взаєморозуміння між ними. У них з чоловіком зовсім різні характери та погляди на сімейне життя. Вони не знаходять єдиної думки у вирішенні побутових проблем. Шлюбно-сімейні відносини фактичне припинені. Налагодження сімейних відносин були марними, примирення між подружжям неможливо. Крім того, позивачка вказує на те, що відповідач не надає ніякої фінансової допомоги. Фактично дитину утримує позивачка та її літня бабуся. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, тому, що при таких стосунках, які склалися між сторонами, враховуючи втрату ними почуття кохання і поваги один до одного, припиненні фактичних шлюбно-сімейних відносин і небажанні їх поновлення, подальше спільне життя і збереження шлюбу стали неможливими. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 15.12.2010 року [PERSON], [INFO], його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки з усіх видів заробітку але не менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з моменту звернення до суду і до його повноліття, а також кошти на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років та матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною 3-х річного віку. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2012 року, актовий запис №1172. Від шлюбу мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Позивачка посилається на те, що шлюб розпався з втрати почуття, взаєморозуміння між ними. У них з чоловіком зовсім різні характери та погляди на сімейне життя. Вони не знаходять єдиної думки у вирішенні побутових проблем. Шлюбно-сімейні відносини фактичне припинені. Налагодження сімейних відносин були марними, примирення між подружжям неможливо. Крім того, позивачка вказує на те, що відповідач не надає ніякої фінансової допомоги. Фактично дитину утримує позивачка та її бабуся. Позивачка та її представник у судове засідання не з'явилися. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника та позивача, позовні вимоги підтримав та просив позовну заяву задовольнити. Відповідач надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, проти позовних вимог не заперечував.. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, тому, що при таких стосунках, які склалися між сторонами, враховуючи втрату ними почуття кохання і поваги один до одного, припиненні фактичних шлюбно-сімейних відносин і небажанні їх поновлення, подальше спільне життя і збереження шлюбу стали неможливими. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 16.01.2013 року [PERSON], [INFO], її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.182 СК України якщо відповідач має постійну роботу та постійний заробіток, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на утримання дитини, яка буде стягуватися до досягнення дитиною повноліття, а саме ? частину від всіх видів заробітку але не менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч.4 ст.76 СК України якщо у зв'язку з вихованням дитини, веденням домашнього господарства або іншими обставинами, що мають істотне значення, один із подружжя не мав можливості одержати освіту, працювати, зайняти відповідну посаду, він має право на утримання у зв'язку з розірванням шлюбу і тоді, якщо є працездатним. Право на утримання у цьому випадку триває протягом трьох років від дня розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу укладеного 07 березня 2000 року, зареєстрованого Павлівською сільською радою Чаплинського району Херсонської області, актовий запис № 16. Від шлюбу мають чотирьох неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, у зв'язку з тим, що відповідач не розуміє сутності проблем сімї, не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу та піклуватися про побудову сімейних відносин між членами сімї на почуттях взаємної любові та поваги. Просила суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований Павлівською сільською радою Чаплинського району Херсонської області, 07 березня 2000 року, актовий запис № 1. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, завчасно. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~\~ Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 07 березня 2000 року. Від шлюбу мають чотирьох неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам. На підставі ч.3 ст.\~105, ст.ст.\~110,\~112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 10 серпня 1996 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 161, від якого у них [INFO] народився син [PERSON] та [INFO] народилась донька [PERSON]. Позов мотивує тим, що спільне життя між нею не склалось через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, почуття поваги та любові втрачено, подружніх стосунків не підтримують з грудня 2004 року, не ведуть спільного господарства, відсутність спільного бюджету. Спроби примиритись не дали жодного результату, шлюб існує формально, подальше спільне життя є неможливим, суперечитиме їхнім інтересам. Крім того, відповідач зловживає алкогольними напоями. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про таке належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності за наявними у справі доказами з постановленням заочного рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, ухваленого за згодою позивача. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Як вбачається із свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 10 серпня 1996 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 161 (а.с.4). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 28 травня 2012 року у сторін народився син [PERSON] (а.с.5) та донька [PERSON], копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 18 лютого 2003 року (а.с.7). Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є небажання позивача будувати у подальшому сімейні стосунки. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивачка остаточно визначилася і збереження шлюбу не бажає, сторони реально припинили подружні та будь-які інші в сімейному-родинному контексті відносини, суд приходить до висновку, що немає підстав для подальшого збереження їх шлюбу, у зв'язку з чим такий доцільно розірвати. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачені нею при зверненні до суду 551 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу укладеного 14 березня 2007 року, зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Чаплинського районного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 16. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось, у зв'язку з тим, що відповідач не розуміє сутності проблем сімї, не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу та піклуватися про побудову сімейних відносин між членами сімї на почуттях взаємної любові та поваги. Просила суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Чаплинського районного управління юстиції у Херсонській області, 14 березня 2007 року, актовий запис № 16. Позивачка в судове засідання не з'явилася, в позовній заяві просила розгляд справи проводити без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~\~ Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 14 березня 2007 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На теперішній час сторони шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам. На підставі ч.3 ст.\~105, ст.ст.\~110,\~112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу укладеного 27 грудня 2016 року, зареєстрованого виконавчим комітетом Скадовської сільської ради Чаплинського району Херсонської області, актовий запис № 6. Від шлюбу спільних дітей та майна не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось, з лютого цього року ними припинено шлюбні стосунки. Просила суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований виконавчим комітетом Скадовської сільської ради Чаплинського району Херсонської області, 27 грудня 2016 року, актовий запис №6. Позивачка в судове засідання не завилась, в позовній заяві просила справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до\~ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 27 грудня 2016 року. Від шлюбу дітей та спільного майна не мають. На теперішній час сторони шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам. На підставі ч.3 ст.\~105, ст.ст.\~110,\~112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який 15 вересня 2012 року був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Свердловського міського управління юстиції у Луганській області, про що складено відповідний актовий запис № 302. В обґрунтування доводів зазначила, що їхні сімейні відносини не склалися, у них виявилися різні погляди на життя, вони втратили почуття любові та взаєморозуміння, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Вже пройшло два роки, як вони фактично припинили шлюбні відносини. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON],[INFO], які проживають разом з позивачкою. В судовому засіданні позивачка присутньою не була, звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності. Відповідач не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином через SMS-повідомлення, про що в матеріалах справи є підтвердження отримання такого повідомлення, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про час і місце слухання справи з моменту отримання повідомлення. З заявами про розгляд справи у його відсутності або про перенесення слухання до суду не звертався. Дослідивши письмові докази, суд вважає за можливе позов задовольнити з наступних підстав. Згідно до ст. 12,13 ЦПК України сторони та інші особи, які приймають участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. 15 вересня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Свердловського міського управління юстиції у Луганській області був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 302. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON],[INFO] . Згідно позову, вже два роки, як сторони припинили шлюбні відносини. Обставини, викладені в позові, не спростовується відповідачем, про що свідчить відсутність запереченя на позов. Суд не вбачає за необхідне при даних обставинах надавати сторонам строк для примирення, так як строк може дати позитивних наслідків лише у разі бажання хоча б одного із сторін зберегти родину. На даний час бажання сторін зберегти родину відсутні. На підставі вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачкою, покладаються на відповідача. З врахуванням викладеного та

Outcome: approved