Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який розірвано відповідно до рішення Чигиринського районного суду від 30.04.2013 року. Від даного шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Згідно до рішення Чигиринського районного суду від 05.02.2014 року, з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття. Однак з часу ухвалення судового рішення змінилось законодавство щодо стягнення аліментів, зокрема, відносно їх мінімального розміру на одну дитину, матеріальне становище відповідача покращилось, він працевлаштований та отримує пристойну заробітну плату. Таким чином, стягувана з відповідача сума аліментів на даний час є недостатньою і навіть частково не покриває ті витрати, які вона несе на утримання дочки, а тому просить суд змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, що стягуються з відповідача і стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі однієї чверті його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше встановленого максимального розміру аліментів щомісячно до її повноліття. В судове засідання сторони не викликалися. Вивчивши в порядку спрощеного провадження матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ст. 180 СК України, обоє батьків рівною мірою зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, в судовому засіданні було встановлено, що згідно до рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 05.02.2014 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. А відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, суд виходить з принципу розумності та враховує загальноприйняту практику визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу), а також потреби дітей, майновий стан сторін. З матеріалів справи вбачається, що дочка сторін Валерія проживає разом з позивачкою і суми аліментів, яку сплачує на даний час відповідач на її утримання в розмірі 500 грн. щомісячно, явно недостатньо і вона не покриває всі ті витрати, які несе позивачка на утримання дочки, яка, до того ж, має іншу сім'ю, в якій виховує ще одну дочку. Зазначене підтверджується довідкою Трушівської сільської ради Чигиринського району про склад сім'ї № 673 від 11.07.2018 року, судячи зі змісту якої позивачка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] разом з чоловіком [PERSON] і виховує дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. З наведеного випливає, що позивачка на даний час не має змоги на належному рівні одноособово матеріально забезпечувати дочку, до того ж у відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, при цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З урахуванням цього суд погоджується з визначеним позивачкою розміром аліментів у розмірі однієї чверті від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і враховує загальноприйняту практику стягнення аліментів в частці від доходу відповідача, що узгоджується з вимогами ч. 2 ст. 182 СК України, враховуючи при цьому дохід останнього та визначений ч. 5 ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання 1 дитини у вигляді 1/4 частки заробітку чи доходу платника аліментів. З врахуванням того, що відповідач, будучи працездатними як за віком, так і за станом здоров'я, оскільки доказів протилежного він суду не надав, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дочки, суд вважає за необхідне змінити розмір та спосіб стягуваних з нього аліментів з 500 гривень на одну чверть від його заробітку (доходу), але не менше встановленого мінімального розміру аліментів, щомісячно до повноліття дитини, беручи до уваги, що законом чітко встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Крім того відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та,

Outcome: approved