Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 18.11.1989 відділом РАЦС Приморського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №78. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З 2010 року між нею та відповідачем сімейно-шлюбні відносини припинені. Причиною розірвання шлюбу є непорозуміння між ними та несумісність характерів. Проживають окремо. Відновити шлюб неможливо, так як між ними відсутня любов, взаємна довіра і повага. Вона пропонувала відповідачу розірвати шлюб в Приморському РАЦС, але він відмовляється. Спір про розподіл майна відсутній. Шлюб у неї та у відповідача перший. Просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 18.11.1969 відділом РАЦС Приморського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №78. Після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] (а.с.3). Позивачка [PERSON], повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, до суду подала заяву, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, спір про поділ майна відсутній, з відповідачем спільно не проживають з 2012 року. Просила справу розглядати у її відсутність, у разі неявки відповідача, винести заочне рішення (а.с.14). Відповідач [PERSON], повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився. До суду подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, шлюб просить розірвати, бо його врятувати неможливо, спір про поділ майна відсутній, спільно не проживають з 15.06.2012. Просив справу розглядати у його відсутність (а.с.16). Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу сторони 18 листопада 1989 року зареєстрували шлюб у Приморському відділі ЗАГС Запорізької області, актовий запис № 155 (а.с.8). Сторони у фактичних шлюбних відносинах не перебувають з червні 2012 року. Відомостей про наявність неповнолітніх дітей не надано. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 Сімейного Кодексу України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.111 Сімейного Кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи зазначені позивачем причини розірвання шлюбу, характер відносин сторін, наполягання позивача на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сімї неможливо, що позивачка просить шлюб розірвати, відповідач позовні вимоги визнав, суд вважає, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного, сім'я розпалася та існує формально, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Тому копію рішення для виконання необхідно направити до Приморського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Позивачка не просить стягувати судовий збір на її користь з відповідача, тому судові витрати з відповідача не стягуються.

Outcome: approved