Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про припинення права власності на 1/3 частку в квартирі, стягнення грошової компенсації, та визнання права власності на майно, яку в подальшому уточнила, та просить суд: - Припинити її право спільної часткової власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS]. - Визнати за [PERSON] [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS]. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що в спірній квартирі її частка власності становить 1/3 спірної квартири, а частка відповідачки становить 2/3 частки. Відповідачка самостійно мешкає в спірній квартирі, а позивачка, [PERSON], фактично мешкає за іншою адресою в м. Кам'янка - Дніпровська, тому не має можливості в повному обсязі користуватись своєю власністю. В добровільному порядку вирішити питання щодо відшкодування грошової компенсації за 1/3 частку в спірній квартирі відповідачка не хоче, тому позивач, маючи меншу частку в майні, звертається до суду з вимогою про припинення права власності на 1/3 частку в квартирі, стягнення грошової компенсації з відповідача та визнання права власності за нею на це майно. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі ( а.с. 24, 25). Відповідач, [PERSON], у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала та надала до справи письмову розписку про отримання позивачкою грошових коштів, як компенсацію за частку квартири ( а.с.21-24). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області сім'ї [PERSON], на склад три особи, було видано ордер №135 від 22.04.2002року на вселення в двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Реалізуючи своє право на приватизацію державного житлового фонду, родина [PERSON] здійснили приватизацію квартири [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності, що доводиться копією свідоцтва про право власності на житло № 7214, яке видане ВП ЗАЕС НАЕК «Енергоатом» 13 вересня 2002 року(а.с. 10) Своє право власності співвласники зареєстрували належним чином в органах БТІ, про що в свідоцтві зроблено відмітку про реєстрацію права власності (а.с.13,14). [INFO], батько позивачки, [PERSON], помер, про що Відділом РАЦС Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області 21 жовтня 2009 року зроблений актовий запис № 354 в Книзі реєстрації смертей (а.с. 9). Після смерті [PERSON], відкрилася спадщина, яка складалася з 1/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності. За рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 10.07.2014року за [PERSON] визнано право власності на 1/3 частку спадкового майна (а.с.7,8). Згідно копії витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 06.08.2014р., індексний номер витягу, №25251277, позивачка є власником 1/3 частки в спільній частковій власності в квартирі за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 13). Згідно копії витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 06.08.2014р., індексний номер витягу, №25251025, відповідачка є власником 2/3 частки в спільній частковій власності в квартирі за адресою: [ADDRESS] ( 14). Відповідно до технічного паспорту, загальна площа квартири складає 50,5 кв.м, з яких: житлова площа 27,4 кв.м., у тому числі: 1-а кімната 16,0 кв.м., 2-а кімната 11,4 кв.м., кухні площею 8,8 кв.м., ванної кімнати 2,6 кв.м., вбиральні 1,3 кв.м., коридору 8,7 кв.м., лоджія 1,7 кв.м. (а.с.11,12) Виходячи із технічної документації, встановити порядок користування житловим приміщенням з урахуванням часток не уявляється можливим без порушення прав та інтересів сторін по справі. Згідно висновку про незалежну оцінку майна від 12.05.2014року, який підготовлений суб'єктом оціночної діяльності ТОВ ПЕП «Стандарт-Сервіс», (а.с. 15), ринкова вартість спірної квартири, що належить на праві спільної часткової власності сторонам по справі, складає 216 942,91 (двісті шістнадцять тисяч дев'ятсот сорок дві) грн. 91 коп., а ринкова вартість 1/3 частки квартири, що належить на праві спільної часткової власності позивачу, складає 72 314,30 (сімдесят дві тисячі триста чотирнадцять) грн. 30 коп. У відповідності до ч.1 ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: а) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; б) річ є неподільною; в) спільне володіння і користування майна є неможливим; г) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Матеріалами справи встановлено, що відповідачка володіє в спірній квартирі часткою, яка складає більше ніж 60 відсотків від вартості всього майна, тобто її частка становить 2/3 від всієї вартості спірної квартири В той же час, позивач окремо володіє часткою, яка складає близько 30 відсотків від вартості житлового приміщення. При таких обставинах, частка позивача у праві спільної власності на житлове приміщення є не значною. Також, судом встановлено, що розмір часток кожного із співвласників спірної квартири, у відповідності до технічного паспорту на житлове приміщення, не дає можливості виділити кожному в натурі приміщення (кімнату) для володіння та користування, оскільки житлових кімнат в квартирі усього дві. У звязку із наведеним, суд вважає, що спірну квартиру не можливо поділити в натурі між співвласниками не порушуючи права та інтереси інших, оскільки частка позивача є незначною. У відповідності до ст. 183 ЦК України, подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Спірна квартира як річ за звичай є подільною річчю, однак враховуючи те, що в даному випадку частки співвласників квартири, у кожного окремо, є різними, тому її розподіл в натурі відповідно до часток співвласників в розмірі 1/3 частки позивачу та 2/3 частки відповідачу з технічної точки зору не можливий, а тому квартира як річ за наявності такого розміру часток співвласників є річчю неподільною. Згідно роз'яснень, наданих у п. 14 постанови ПВСУ від 22 грудня 1995 р. № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Отже, виділ у натурі частки із спільного майна може бути заборонений законом або бути неможливим в силу самої природи спільної речі, яка є неподільною (ч. 2 ст. 183 ЦК). Оскільки виділити частку квартири в натурі не можливо, а відповідачка сплатила позивачці грошову компенсацію за 1/3 частку квартири в сумі 72 314,30 грн., про що надано в матеріали справи розписку (а.с. 24,25), та позивач не заперечує проти визнання права власності 1/3 частки цієї квартири за відповідачем, тому вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.61, 174 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved