Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на будинковолодіння. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що 11.05.2017 р. померла її баба [PERSON], якій належало будинковолодіння по [ADDRESS] та присадибна земельна ділянка за цією адресою, а також ще дві земельні ділянки для ведення ОСГ в с. Березівка. 11.06.2014 р. баба склала заповіт, посвідчений секретарем Березівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, згідно якого належний їй житловий будинок з присадибною земельною ділянкою заповіла позивачці, а дві земельні ділянки [PERSON] Позивачка прийняла спадщину відповідно до вимог ст.1269 ЦК України, звернувшись з відповідною заявою від 17.10.2017 р. до приватного нотаріуса Тисменицького районного нотаріального округу Магас О.Є. Спадкоємці за законом першої черги, якими є сини спадкодавця - відповідачі у справі спадщину на заповідане позивачці майно не прийняли, [PERSON] у нотаріальному порядку відмовився від прийняття належної йому обов'язкової частки у спадщині. З огляду на те, що спадкове будинковолодіння мало статус колгоспного двору, нотаріус відмвила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просила визнати за нею право власності на вказане будинковолодіння загальною вартістю 57559,82 грн. з підстав належності їй 1/2 частини на праві спільної сумісної власності як члену колишнього колгоспного двору та 1/2 частини у порядку спадкування за заповітом після смерті баби. Позивачка у судове засідання не з'явилася, у поданій суду заяві просила справу розглянути у її відсутності, позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, у поданих суду заявах позов визнали, не заперечували щодо його задоволення, просили справу розглянути у їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що предметом спору у даній справі є право власності на будинковолодіння [ADDRESS]. Спірне будинковолодіння мало статус колгоспного двору, майно якого відповідно до вимог ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.) належало його членам у рівних частках на засадах спільної сумісної власності. Станом на 1991 р. у дворі проживали [PERSON]. - голова двору та її внука [PERSON], яка є позивачкою у справі. Ці двоє членів двору мали право власності на майно колишнього колгоспного двору, оскільки на день введення в дію Закону України «Про власність» (15 квітня 1991 р.) проживали однією сім'єю в даному колгоспному дворі, свого права на частку в зазначеному майні не втратили. Після набрання чинності Законом України «Про власність» вони стали співвласниками будинковолодіння по 1/2 частині. Після смерті 11.05.2017 р. баби [PERSON] відкрилась спадщина на належну їй 1/2 частину будинковолодіння, яку прийняла позивачка як спадкоємець за заповітом, посвідченим 11.06.2014 р. секретарем Березівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, відповідно до вимог ст.1269 ЦК України, звернувшись з відповідною заявою від 17.10.2017 р. до приватного нотаріуса Тисменицького районного нотаріального округу Магас О.Є. Таким чином, позивачка стала власником цілого будинковолодіння, ринкова вартість якого на даний час складає 57560 грн. Спадкоємці за законом першої черги, якими є сини спадкодавця - відповідачі у справі, спадщину на заповідане позивачці майно не прийняли, [PERSON] у нотаріальному порядку відмовився від прийняття належної йому обов'язкової частки у спадщині. Вказані обставини, які відповідачами не оспорювались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами. У зв'язку з належністю спірного будинковолодіння до колгоспного двору та відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане будинковолодіння позивачка позбавлена можливості оформити належне їй право на спадщину в нотаріальному порядку. Тому за нею слід визнати право власності на спірне будинковолодіння з підстав належності 1/2 частини на праві спільної сумісної власності як члену колишнього колгоспного двору та 1/2 частини у порядку спадкування за заповітом після померлої баби. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), ст.ст. 1223, 1268, 1269 ЦК України,

Outcome: approved