Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить визнати його таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме кімнатою [ADDRESS] та примусово зняти його з реєстраційного обліку. До судового засідання позивачка зявилась, надала суду заяву про проведення судового засідання без фіксації судового процесу, проти прийняття заочного рішення не заперечувала. Інші сторони до судового засідання не зявились, були сповіщені про дату час та місце судового засідання належним чином, причини неявки суду не повідомили Згідно п. 9 ч.1 Перехідних Положень (розділ ХІІ) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до ч.1ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач не з'явився в судове засідання, не надав до суду відзиву на позов, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є основним квартиронаймачем кімнати [ADDRESS].Данний факт підтверджується ордером на жиле приміщення у гуртожитку № 50 від 03.10.2001 р. Відповідно до довідки про склад сімї № 380 від 28.09.2017 р. , виданої УДБК «Укрбуд ТОВ «УК «Жилфонд» будинокуправління №1 у даній кімнаті проживають троє людей, а саме позивачка, [PERSON], який є колишнім чоловіком доньки позивачки (що підтверджується копією рішення Приморського районного суду від 24.10.2016 р.), та [PERSON] Однак колишній чоловік доньки , [PERSON], на даний час прописаний за вищевказаною адресою , фактично з березня 2016 року по теперішній час в зазначеній квартирі не проживає та не з'являється. Це підтверджується актом про не проживання , що додається. Оскільки, за вищевказаною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою комунальних послуг, які не надаються , але нараховуються на нього , чим порушуються права позивачки, тому вона змушена звернутися за захистом до суду. Також суд враховує, що відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України»реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Оскільки власністю відповідача і місцем перебування або проживання зазначена квартира не становить, він має бути знятий з реєстраційного обліку за цією адресою. Згідно ст.7 цього Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється в день звернення особи на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою. Згідно ч.1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Відповідно до ч.1ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Зі змісту ст. 72 ЖК України вбачається, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч.2.ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що відповідачі оплату комунальних платежів не здійснюють, фактично в квартирі не проживають більш ніж один рік, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved