Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що у грудні 1992 року між нею та її бабусею [PERSON] був укладений договір довічного утримання, за умовами якого бабуся передала їй у власність житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . Також, цим договором був накладений арешт на відчуження цього будинку до завершення дії договору довічного утримання. [INFO] [PERSON] померла та дія договору довічного утримаання припинилася. Після звернення до Білозерської державної нотаріальної контори Херсонської області їй стало відомо про неможливість зняття арешту у зв`язку із розбіжністю у реєстраційних записах, а саме у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у графі «Підстави обтяжень» вказано «договір застави», дата виникнення запису - 18 грудня 1992 року. Згідно інформації Білозерської державної нотаріальної контори Херсонської області цією ж конторою була накладена заборона 18 грудня 1992 року, запис щодо накладення заборони 12 грудня 1992 року (в день укладення договору довічного утримання) в реєстрі заборон відсутній. Вважає, що викладене вище свідчить про те, що інформація до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесена помилково, а оскільки в позасудовому порядку зняти арешт з майна неможливо, просила суд ухвалити рішення, яким зняти арешт з житлового будинку [ADDRESS] , що накладений Білозерською державною нотаріальною конторою Херсонської області (реєстраційний номер обтяження 125772-69). Ухвалою судді від 21 лютого 2020 року по справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивачка не прибула, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, справу просила розглянути у її відсутності. Відповідач - представник Білозерської державної нотаріальної контори Херсонської області в судове засідання не прибув, однак завідувач подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі. Відповідно до статті 206 частини 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно статті 247 частини 2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи зі слідуючого. Суд встановив, що нерухоме майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS] був предметом договору довічного утримання, укладеного 12 грудня 1992 року між [PERSON] та [PERSON] та посвідчений державним нотаріусом Білозерської державної нотаріальної конторою Херсонської області. Вказаний договір був зареєстрований в реєстрі для реєстрації заборон під номером 95 . Згідно свідоцтва про смерть (серія [NUMBER] ) [PERSON] померла [INFO] . У відповідності до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованого станом на 29 січня 2020 року власником житлового будинку [ADDRESS] зазначена [PERSON] . У Відомостях з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зазначено тип обтяження: заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження - [NUMBER] ; підстава обтяження - договір застави без номера; Білозерська державна нотаріальна контора; об`єкт обтяження: будинок [ADDRESS] . Дата виникнення обтяження - 18 грудня 1992 року, номер в реєстрі - 125772-69. Відповідно до інформації, наданої завідувачем Білозерської державної нотаріальної контори Херсонської області за вих. № 54/01-16 від 28 січня 2020 року, конторою 18 грудня 1992 року було накладено заборону на житловий будинок [ADDRESS] (належний [PERSON] ). Записи щодо накладення заборони 12 грудня 1992 року у Реєстрі заборон відсутні. Згідно реєстру для реєстрації нотаріальних дій за 1992 рік - договір довічного утримання дійсно посвідчувався 12 грудня 1992 року. Згідно інформації, наданої завідувачем Державним нотаріальним архівом Херсонської області від 24 квітня 2020 року за вих. № 631/01-21 вбачається, що спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] Білозерською державною нотаріальною конторою не заводилася, про що свідчить перевірка алфавітної книги спадкових справ Білозерської державної нотаріальної контори за 1994-2000 роки. Відповідно до статті 41 частини 4 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Права власності є непорушним. Відповідно до статті 15 частини 1 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статтей 317, 319, 321, 391 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 59 частини 1 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. На теперішній час неможливо встановити обставини внесення державним нотаріусом інформації до реєстру заборон 18 грудня 1992 року, а не 12 грудня 1992 року (у день укладення договору довічного утримання), із вказівкою підстави обтяження «Укладення договору довічного утримання», а не «Договір застави». Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що запис про підстави обтяження та дата виникнення внесені помилково, а тому права позивачки у встановленому законом порядку підлягають судовому захисту, шляхом звільнення майна з-під арешту. Рішення про зняття арешту з майна є підставою для зняття його заборони в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Outcome: approved