Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивачка звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду від 13.01.2009 року та договору дарування від 10 квітня 2015 року. Окрім неї в квартирі зареєстрований її онук [PERSON], 1997 року народження, але протягом тривалого часу, з 2008 року, фактично в ній не проживає. Всі обов'язки по утриманню квартири покладені на позивачку, відповідач квартирою не користуються, не цікавиться, особистих речей в ній не має. На підставі викладеного, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Третя особа [PERSON] в письмовій заяві не заперечував проти задоволення позову та просив розглянути справу без його участі. Суд ухвалив за можливе здійснити розгляд справи у відсутність відповідача із постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст.224 Цивільно-процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України), згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до витягу МКП «Маріупольське БТІ» про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.03.2009р. № 22196716, [PERSON] є власником ? частки квартири [ADDRESS] на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду від 13.01.2009р. Відповідно до договору дарування частини квартири від 10 квітня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Скалун Р.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 765, [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла у дар ? частку квартири [ADDRESS]. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 36201713 від 10.04.2015 року - [PERSON] є власником ? частки квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 10 квітня 2015 року посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Скалун Р.В. Судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] (Позивач), [PERSON] (третя особа) та [PERSON] (Відповідач), що підтверджується довідкою ЖБК «Волна-2». Наявним у справі актом, складеним представниками ЖБК «Волна-2» 17 лютого 2016 року, підтверджується відсутність відповідача [PERSON] у спірній квартирі з 2008 року. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на майно яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 386 ЦК України позивач, як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні його права користування та розпорядження своїм майном. З огляду на викладене, на підставі аналізу зібраних по справі доказів, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, а відповідач - визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки, як встановлено судом, понад рік відсутній в спірному будинку без поважних причин. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органами державної міграційної служби на підставі рішення суду в тому числі про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У зв'язку з тим, що позивачка при відкритті провадження у справі була звільнена від сплати судового збору, а її позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved