Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування позову посилається на те, що вона є співвласником квартири за адресою [ADDRESS] , іншим співвласником цієї квартири є її чоловік [PERSON] . В даній квартирі зареєстрований їх син [PERSON] , який у 2014 році виїхав до Російської Федерації, де чстав проживати. Реєстрація відповідача у квартирі негативно впливає на її матеріальний стан, так як вона змушена сплачувати додаткові суми за комунальні послуги, та не може оформити субсидію. Провадження у справі відкрито 25.11.2020 суддею Архипенко А.В., ухвалено здійснювати судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, призначено цивільну справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 30.03.2020. Розгляд справи не було завершено, у зв`язку зі звільненням судді [PERSON] у відставку рішенням ВРП від 25.08.2020. За результатами повторно проведеного автоматизованого розподілу справ між суддями, 17.09.2020 справу передано на розгляд складу суду із головуючою Лизенко І.В. 07.10.2020 ухвалою суду прийнято до розгляду цивільну справу до провадження, ухвалено розгляд справи розпочати в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 01.12.2020, яке відкладено на 22.12.2020. Позивачка в судове засідання не з`явилася, у наданій до суду позовній заяві позивачка просила розглянути справу без її участи. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки не повідомив, заяв по суті та з процесуальних питань не надав.\~ Тому суд, за письмової згоди позивачки, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд,\~ дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачці [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, зареєстрованого за №7060 від 19.06.2001 (а.с.10). У квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , який з 2014 року мешкає в Росії, про що свідчить акт обстеження матеріально-побутових умов, складений депутатом Попаснянської міської ради Андрєєвою Л.А. у присутності сусідів [PERSON] , [PERSON] від 17.09.2020 (а.с11). З копії\~будинкової книги\~ вбачається,\~що [PERSON] до\~цього часу зареєстрований у вказаній вище квартирі (а.с.5-7). Відповідач не є власником квартири, зареєстрований у ній як член сім`ї власника, але не проживає з 2014 року без поважних причин. Задовольняючи позов, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Вселившись до спірної квартири, відповідач набув право користування цим житлом, як член сім`ї власника. Разом з тим, судом встановлено, що відповідач не проживає у зазначеній квартирі понад один рік. Реєстрація відповідача порушує права власника житла, оскільки має негативні для нього певні юридичні наслідки. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та\~ст. 321, 391 ЦК України,

Outcome: approved