Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому посилається на те, що в шлюбі з відповідачем народився син [PERSON] [INFO] . Відповідно до рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 03.09.2018 року по цивільній справі №725/2344/18 з [PERSON] вирішено стягнувати аліменти у твердій грошовій сумі на утримання дитини [PERSON] [INFO] у розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з 05.05.2018 року і до повноліття дитини. Вказує, що син [PERSON] вже є повнолітньою особою , у зв`язку з цим припинилось стягнення аліментів на його утримання. На даний момент [PERSON] є студентом 2-го курсу Інституту фізико-технічних та комп`ютерних наук Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича денної форми навчання, спеціальність - інженерія програмного забезпечення. Термін навчання - до 30.06.2022 р. Враховуючи спеціальність, за якою навчається син [PERSON] «інженерія програмного забезпечення» (необхідність використання комп`ютера безпосередньо в навчальному процесі), позивачка 30.10.2018р. придбала у кредит по договору №18103017282361 для навчання дитини ноутбук ACER Aspire 5 А515 вартістю 17999,00 гривень . Крім того стверджує, що син перехворів двосторонньою пневмонією , тому 16.01.2019 придбала компресорний інгалятор за 1122,00 гривні . Для підтримки здоров`я спільної з відповідачем дитини було здійснено оплату абонемента у фітнес клуб Sport Life 16.07.2019 в сумі 3300,00 гривень на 1 рік . У зв`язку з тим, що син має проблеми із зором, для зручності його навчання вдома, 29.03.2019 було придбано монітор та клавіатуру за 3684,00 грн. Таким чином, загальна сума додаткових витрат на спільного з відповідачем сина, склала 26105,00 гривень. На підставі вищевикладеного , просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2118,00 грн. на місяць, до закінчення сином навчання ; стягнути з відповідача 1/2 частину додаткових витрат понесених на сина [PERSON] [INFO] в сумі 13000,00 грн. У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали свої доводи , викладені у позовній заяві та просили задовольнити позов. У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи , викладені у відзиві на позовну заяву , згідно якого [PERSON] частково визнає позов та посилається на те , що син, [PERSON] згідно з інформацією, наданою ЧНУ ім.Ю.Федьковича, від 04.10.2019 № 41 є студентом першого рівня (бакалаврського) та йому призначено стипендію. Тому стверджує, що син не платить за навчання, не оплачує переїзд до навчального закладу (оскільки проживає в тому ж місті, де знаходиться навчальний заклад), не оплачує вартість підручників та проживання у гуртожитку, від початку навчання щомісячно отримує стипендію і, відповідно до всього вищезгаданого, потреби в зв`язку з витратами на навчання у матеріальній допомозі немає. Крім того вказує, що не має можливості сплачуючи аліменти, оскільки , після розлучення з відповідачкою спільно проживає з іншою сім`єю де є неповнолітня дитина та персіонер. Враховуючи дані обставини , позовні вимоги визнає частково та просисть суд : стягнути з нього аліменти на користь [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1003,5 грн., щомісячно на період навчання [PERSON] , але без урахування часу канікул, до досягнення ним двадцяти трьох років або до припинення навчання;стягнути з нього на користь сина [PERSON] вартість придбання інгалятора у сумі 1122 грн.; в задоволенні решти вимог- відмовити. Дослідивши матеріали справи , заслухавши думку сторін , суд вважає, що позовні вимоги підграють задоволенню , виходячи з наступного : Згідно ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони по справі являються батьками - [PERSON] . ( а.с. 17), який досяг повноліття . Відповідно до довідки Чернівецького національного університету імені Ю. Федьковича №235/4/19 від 10.09.2019 року , [PERSON] зарахований до університету на денну форму навчання . Термін навчання до 30.06.2022 року. ( а.с.15). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно положень ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідо до ст. 201 Сімейного кодексу України- до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, та роз`яснень, викладених в п. 17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України ( в редакції від 08.07.2017 року) при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Відповідно до вимог ст. 199 СК України - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Приймаючи до уваги матеріальне положення [PERSON] , який потребує допомоги, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів твердій грошовій сумі -1500 гривень щомісячно до досягнення його сином 23- річного віку. При визначенні даного розміру аліментів судом враховано те , що відповідач по справі може сплачувати таку суму аліментів на утримання сина без порушень його прав. Щодо решти позовних вимог, то слід зазначити наступне: Згідно вимог ст. 185 Сімейного Кодексу України- той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обов`язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Відповідно до матеріалів справи , позивачкою надано відповідні докази понесення нею додаткових витрат на утримання сина ( а.с. 18-24 ) ,що зумовлені особливістю навчання та здоров`я дитини на загальну суму 26105,00 гривень Суд, враховуючи призначення аліментів на утримання сина у розмірі 1500 гривень щомісячно , не вбачає підстав для стягнення додатково 1/2 вартості понесених додаткових витрат з відповідача. Також , враховуючи часткове визнання позову відповідачем , суд вважає за можливе стягнути з нього 1122,00 гривень за придбання інгалятора ( а.с.20 ). Оскільки такі витрати були понесені саме [PERSON] , дані витрати слід стягнути на її користь . Враховуючи наведене , суд приходить до висновку , що визначений розмір аліментів на утримання сина у розмірі 1500 гривень до закінчення ним навчання є достатнім та не буде порушувати майнові права платника аліментів. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає за можливе присудити стягнення аліментів з дня пред`явлення позову до суду - з 17.09.2019 року. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 3ст. 137 ЦПК Українидля визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено , що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Представником позивачки було надано акт надання послуг , відповідно до якої визначено загальну вартість наданих [PERSON] юридичних послуг , які оцінені у 3547,05 гривень. Відповідно до ч.ч. 5,6 ст. 137 ЦПК України - суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Клопотання зі сторони відповідача про зменшення розміру витрат на правову допомогу та доказів неспівмірності таких витрат до суду не надходило.

Outcome: partial