overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивачка звернулась у суд з даним позовом. В заяві послалась на те, що 10.10.2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від подружнього життя у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалось через різні погляди на життя, різні інтереси та потреби. На даний час їхня сім'я існує лише формально, спільного господарства не ведуть, почуття любові та поваги між ними втрачено. Тому просить позов задовольнити та розірвати шлюб між нею та відповідачем. Сторони в судове засідання не зявились, подали до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, а відповідач визнає позовні вимоги в повному обсязі. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.10.2013 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ №217388, виданим відділом ДРАЦС Червоноградського МУЮ Львівської області, актовий запис №322. Під час подружнього життя у сторін 22.03.2015 року народилася дочка [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-СГ №453234. Сторони спільного господарства не ведуть, подружні відносини між ними припинені. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст.174 ЦПК України\~позивач\~\~може відмовитися від\~\~позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує\~\~права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і\~\~продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного сімейного господарства, а також згідні на розірвання шлюбу, тому суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення . Окрім цього з врахуванням положень ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

Позивачка звернулась у суд з даним позовом. В заяві послалась на те, що 21.10.2000 року зареєстрували шлюб з відповідачем. Від спільного проживання у них народилася 07.03.2009 р. донька Вікторія. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та сім'ю. Вважає, що збереження сім'ї неможливе, тому просить шлюб між ними розірвати. Позивачка у судове засідання не зявилася, подала заяву в якій позовні вимоги підтримала. Також просить розглянути справу у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Так за зареєстрованим місцем проживання було надіслано копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви з копіями доданих документів, та повідомлення про виклики у судові засідання. Тому суд на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, про що судом винесено ухвалу. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.10.2000 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, яке видане відділом РАЦС Червоноградського міського управління юстиції Львівської області серії 1-СГ № 181102 від 15.12.2011 року. Від спільного проживання у них 07.03.2009 р. народилася донька Вікторія, що підтверджується копією свідоцтва № 191556. Сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що подальше перебування сторін в шлюбі неможливе, сімя розпалась остаточно і шанси її збереження втрачено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. Тому, позов є підставним і таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Позивачка звернулась у суд з даним позовом. В заяві послалась на те, що 21.11.2009 року зареєстрували шлюб з відповідачем у відділі РАЦС Червоноградського міського управління юстиції Львівської області. Від спільного проживання у них народилось донька Вікторія, [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні непорозуміння, сварки, відсутність взаєморозуміння. На даний час вони проживають окремо, веденням спільного господарства не займаються. Вважає, що примирення та збереження шлюбу неможливе, тому просить шлюб між ними розірвати. Позивачка у судове засідання не зявилася, подала заяву в якій позовні вимоги підтримала. Також просить розглянути справу у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Так за зареєстрованим місцем проживання відповідача (вул.Набережна,21/4, м.Червоноград) було надіслано копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви з копіями доданих документів, та повідомлення про виклик у судові засідання на 28.03.2017 року. Рекомендований лист із повідомленнями про вручення повернувся на адресу суду з відміткою «За закінченням терміну зберігання». Повістку про виклик до суду на 18.05.2017 року відповідач отримав, про що у матеріалах справи міститься повідомлення про вручення поштового відправлення. Тому суд на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, про що судом винесено ухвалу. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.11.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, яке видане відділом РАЦС Червоноградського міського управління юстиці Львівської області серії 1-СГ №127770 від 21.11.2009 року. Від спільного проживання у них 09.05.2010 року народилась дочка [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження. Сторони проживають окремо, не ведуть спільного сімейного господарства. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що подальше перебування сторін в шлюбі неможливе, сімя розпалась остаточно і шанси її збереження втрачено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. Тому, позов є підставним і таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

Позивачка звернулась у суд з даним позовом. В заяві послалась на те, що 26.01.2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. У них часто виникали непорозуміння та сварки, що призвело до окремого проживання. На даний час їхня сім'я існує лише формально. Подальше спільне життя неможливе. Тому просить позов задовольнити та розірвати шлюб між нею та відповідачем. Сторони в судове засідання не зявились, подали до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, а відповідач визнає позовні вимоги в повному обсязі. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.01.2013 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ №199081, виданим відділом ДРАЦС Червоноградського МУЮ Львівської області, актовий запис №16. Під час подружнього життя у сторін 02.08.2013 року народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-СГ №378163. Сторони проживають окремо, подружні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає із позивачкою. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст.174 ЦПК України\~позивач\~\~може відмовитися від\~\~позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує\~\~права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і\~\~продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного сімейного господарства, проживають окремо, а також згідні на розірвання шлюбу, дитина проживає із матірю, тому суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення . Окрім цього з врахуванням положень ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

Позивачка звернулась у суд з даним позовом. В заяві послалась на те, що шлюб з відповідачем уклала 04.06.2006 року. Від подружнього життя у них дітей немає. Спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, через що між ними часто виникали сварки. Протягом останніх шести місяців їхня сім'я існує лише формально, вони стали чужими людьми один для одного, почуття любові та поваги втрачено, примирення між ними неможливе. З огляду на наведене просить шлюб з відповідачем розірвати. Сторони в судове засідання не з'явились, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, а відповідач не заперечує щодо задоволення позову. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.06.2006 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Соснівської міської ради, актовий запис №33. Від подружнього життя у сторін дітей немає, тривалий час проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного сімейного господарства не ведуть. Суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно, збереження сім'ї не відповідало б їх інтересам. Відповідно до ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги те, що відповідач погоджується з вимогами позивачки, суд прийшов до висновку, що позов є підставним і таким що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

Позивачка звернулась у суд з даним позовом. В заяві послалась на те, що шлюб з відповідачем уклала 23.10.2010 року. Від подружнього життя у них дітей немає. В останні роки спільного життя у них почали виникати непорозуміння щодо спільного ведення господарства. На даний час почуття любові та поваги між ними втрачено, вони проживають окремо, фактично не спілкуються. Тому просить шлюб з відповідачем розірвати. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач подав заяву про розгляд справи у його відсутності за участю його уповноваженого представника [PERSON], яка подала заяву про визнання відповідачем позову та про розгляд справи у їх відсутності. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.10.2010 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області, актовий запис №368. Від подружнього життя у сторін дітей немає, тривалий час проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного сімейного господарства не ведуть. Суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно, збереження сім'ї не відповідало б їх інтересам. Відповідно до ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги те, що відповідач погоджується з вимогами позивачки, суд прийшов до висновку, що позов є підставним і таким що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивачка звернулась у суд з даним позовом. В заяві послалась на те, що шлюб з відповідачем уклала 26.04.2012 року. Від подружнього життя у них дітей немає. Спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя. Відповідач 30.04.2012 року поїхав проживати у Німеччину. З того часу вони не підтримують жодних стосунків, спільного господарства не ведуть, їхня сім'я існує лише формально, примирення між ними неможливе. З огляду на наведене просить шлюб з відповідачем розірвати. Сторони в судове засідання не зявились, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, а відповідач не заперечує щодо задоволення позову. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.04.2012 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СГ №186822, виданим міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №367. Від подружнього життя у сторін дітей немає, тривалий час проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного сімейного господарства не ведуть. Суд вважає, що сімя сторін розпалась остаточно, збереження сімї не відповідало б їх інтересам. Відповідно до\~ст.174 ЦПК України\~позивач\~\~може відмовитися від\~\~позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує\~\~права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і\~\~продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги те, що відповідач погоджується з вимогами позивачки, суд прийшов до висновку, що позов є підставним і таким що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

Позивачка звернулась у суд з даним позовом. В заяві послалась на те, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 16.04.2011 року. Від подружнього життя у них народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Протягом останніх років стосунки між ними погіршились, що призвело до їх фактичного припинення з 2015 року. На даний час разом не проживають, спільного господарства не ведуть, разом не проживають. З огляду на наведене просить шлюб з відповідачем розірвати. Сторони в судове засідання не з'явились, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, а відповідач не заперечує щодо задоволення позову. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.04.2011 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим відділом РАЦС Червоноградського міського управління юстиції Львівської області, актовий запис №76. Від подружнього життя у сторін народилось двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Як встановлено у судовому засіданні, сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, не ведуть спільного сімейного господарства. Суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно, збереження сім'ї не відповідало б їх інтересам. Відповідно до ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги те, що відповідач погоджується з вимогами позивачки, суд прийшов до висновку, що позов є підставним і таким що підлягає до задоволення.

Outcome: approved