Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, мотивуючи його тим, що вона та відповідач являються батьками [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Вказане стало підставою для звернення до суду з цим позовом, в якому позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Надала до суду заяву, якою зменшила позовні вимоги та просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), і просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав частково, та погодився сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), просив справу розглянути за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому 23.11.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції шлюбі, що підтверджується свідоцтвом серії І-ОЛ №056044 від 23.11.2002 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. У свідоцтві про народження серії 1-ОЛ № 106786, виданого на імя [PERSON], [INFO], Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції 10.03.2004 року, актовий запис № 483, в графі «батько» вказаний [PERSON]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка в позовній заяві просила стягнути із відповідача аліменти у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Проте, 18 жовтня 2017 року подала до суду заяву, якою зменшила вимоги і просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу). Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При таких обставинах, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків\~\~прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. . Згідно п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved