Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що 29 травня 2012 року між відповідачем та її матір»ю [PERSON] було укладено договір про банківський строковий вклад (депозит) в іноземній валюті і вона передала банку гроші в сумі 30 000 Євро. Крім того 3 червня 2013 року між відповідачем та нею (позивачкою) вищевказаний договір було переоформлено на неї, в результаті чого укладено новий договір про банківський строковий вклад (депозит) «Классік» на 6 місяців в іноземній валюті. Вказувала, що предметом договору є розміщення нею у відповідача строкового вкладу в сумі 30 000 Євро на 6 місяців з 3 червня по 3 грудня 2013 року з виплатою відповідачем на її користь відсотків на суму вкладу з розрахунку 5,50 % річних. Також вказувала, що відповідно до п.3.2. та 4.1. договору відповідач зобов»язаний був повернути їй за її вимогою в кінці строку дії вкладу або настання інших обставин визначених чинним законодавством чи договором кошти з депозитного рахунку за її письмовою вимогою шляхом видачі готівкою або перерахування на її поточний/картковий або інший депозитний рахунок дія договору припиняється. Також відповідач зобов»язаний був сплатити проценти шляхом перерахування коштів на рахунок в останній день строку дії вкладу. Також вказувала, що неодноразово зверталася до відповідача щодо повернення їй строкового вкладу та нарахований відсотків і їй було надіслано листа в якому зазначено стан депозитних рахунків та по факту зникнення коштів з депозитних рахунків на даний час проводиться службове розслідування. 26 та 17 червня 2014 року за її зверненням про видачу готівки банком видано їй кошти за нараховані відсотки за договором про банківський строковий вклад (депозит) «Классік» в сумі 900 Євро та 300 Євро відповідно. Посилаючись на ст.ст. 525, 629, 1060, 1066, 1074 ЦК України та на умови які водночас і є предметом та змістом самих договорів, порядок проведення розрахунків між сторонами відповідно до цих умов, дотримання строкових зобов»язань, вказувала, що не дивлячись на її неодноразові усні прохання з липня 2014 року по грудень 2014 року банк виплату процентів в сумі 825 Євро не здійснив. Крім того вказувала, що 16 грудня 2013 року між відповідачем та нею укладено договір-заяву про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 370 днів в іноземній валюті і нею було розміщено у відповідача строковий вклад в сумі 8 000 доларів США з виплатою їй відсотків на суму вкладу з розрахунку 10,50 % річних. Вона неодноразово в усній формі, а 7 жовтня 2014 року - в письмовій, зверталася до відповідача про повернення їй строкового вкладу, а також відсотків нарахованих відповідно до п.2 Договору і була отримана відповідь, в якій зазначено стан її депозитних рахунків та те, що по факту зникнення коштів з депозитних рахунків на даний час проводиться службове розслідування. З 16 грудня 2013 року по 21 грудня 2014 року вкладник отримує разом та одночасно з виплатою вкладу суму процентів нарахованих на вклад. Проводила розрахунок процентів за вказаним договором і вказувала, що відповідач не повернув їй суму депозитного вкладу та нарахованих відсотків. Крім того, 19 грудня 2013 року між відповідачем та нею укладено договір-заяву про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 370 днів в іноземній валюті. Предметом договору є розміщення нею у відповідача строкового вкладу в сумі 6 000 Євро. Вказувала всі обставини, які абсолютно аналогічні обставинам, які мали місце при укладанні попередніх договорів. Вказувала, що банк не повернув їй суму депозитного вкладу та нарахованих відсотків. Просила стягнути з відповідача на її користь грошові кошти за договором №4354/6-13 від 3 червня 2013 року в сумі 30 825 Євро; за договором №336235/9142/370-13 від 16 грудня 2013 року в сумі 8851 доларів США; за договором №336235/9336/370-13 від 19 грудня 2013 року в сумі 6577 Євро. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві і просили його задоволити, пояснивши при цьому, що банк не бажає вирішити дане питання в позасудовому порядку і відмовляється від виконання умов договору. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що вбачається з рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що дійсно мали та мають місце обставини, вказані позивачем в позовній заяві, що стверджено копіями договору №4394/3312 про банківський строковий вклад (депозит) «пенсійний» від 29 травня 2012 року, квитанції №3 від 29 травня 2012 року платника [PERSON], договору №4354/6-13 від 3 червня 2013 року про банківський строковий вклад (депозит) «классік» на 6 місяців в іноземній валюті, заяви на видачу готівки [PERSON] від 26 червня 2014 року, заяви на видачу готівки від 27 червня 2014 року, договору-заяви про банківський строковий вклад (депозит) «стандарт» від 16 грудня 2013 року, квитанції №9 від 16 грудня 2013 року про здійснення касової операції, договору-заяви про банківський строковий вклад (депозит) «стандарт» від 19 грудня 2013 року. Відповідно до вимог ст..526, 651, 1060, 1212 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом договір є відповідно розірваним, а особа яка набула майно або зберегла його себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути потерпілому це майно. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. За таких обставин суд вважає, що в даному випадку має місце відмова від виконання зобов'язань в односторонньому порядку з боку відповідача, що є недопустимим, оскільки позивачкою добросовісно виконувалися умови договору.

Outcome: approved