Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до досягнення дітьми повноліття. До суду позивачка не зявилася, але надала заяву, в якій просить суд позовні вимоги задовольнити та справу розглянути без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. \~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 1 ч.2\~ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, на підставі\~ст. 280 ЦПК України\~постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, за згоди представника позивача та відсутності відповідача в судовому засіданні без поважних причин. Враховуючи, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справ, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб від 10.02.2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 10.02.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Гадяцького районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №24. Згідно копії свідоцтва про народження серії І-КЕ №128478 від 01.05.2004 року [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] ( а.с. 5). Згідно копії свідоцтва про народження серії І-КЕ № 159651 від 14.08.2012 року [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] ( а.с. 6). Згідно із ч.ч. 2, 4\~ст. 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд, виходячи з положень\~ст. 84 СК України,\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», приймає до уваги стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров'я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов'язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Відповідно до ч. 2ст. 51\~Конституції України, обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків. У відповідності до\~ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою, обов'язком як матері так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Відповідно до\~ст. 181 СК України, у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов'язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом. Згідно роз'яснень, які містяться в п. 17\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Судом встановлено, що діти [PERSON] та [PERSON] мешкають разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Згідно з ч.3\~ст. 181 СК України\~аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ч. 1ст. 183\~СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За положеннями\~ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для збереження гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров'я дитини, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сім'ї. Згідно із\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 81 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, підлягає задоволенню. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно з положеннями ч. 6 ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави, так як позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнений від сплати судового збору. Враховуючи викладене та

Outcome: approved