Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до приватного підприємця [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої неповерненням грошової застави. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 12 червня 2012 року позивачка замовила у відповідача, як приватного підприємця, шпалери, які останній зобов'язався привезти через місяць, тобто 12.07.2012 року, за що внесла передплату у розмірі 2000 гривень, на що відповідачем позивачу був наданий товарний чек від 12.06.2012 року. однак свої зобов'язання у визначений термін відповідач не виконав. У листопаді 2012 року позивачка звернулася до Центрально-Міського РВ Горлівського МУ ГУМВС України в Донецькій області з проханням прийняти заходи до громадянина [PERSON] який не виконав домовленість по наданню їй товару, чим заподіяв матеріальні збитки. Постановою Центрально-Міського РВ Горлівського МУ ГУМВС України в Донецькій області від 07.11.2012 року позивачу було відмовлено у порушенні кримінальної справи за ст.190 ч.1 КК України у відношенні громадянина [PERSON] Таким чином позивач вважає, що протиправними діями відповідач порушив її права, тому просила суд стягнути з відповідача сплачені за товар кошти у сумі 2000,00 грн., заподіяну моральну шкоду у сумі 2000,00 грн. та судові витрати. В судове засідання позивач не з'явилася, але надала письмову заяву, якою просила слухати справу у її відсутність, проти постановлення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився по невідомій суду причині, від нього до суду не надходила заява про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення особи, яка не з'явилася до суду. Враховуючи заяву позивача, те що відповідач належним чином сповіщений про розгляд стосовно нього цивільної справи, суд дану справу розглядає у порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що 12 червня 2012 року між позивачем та відповідачем ПП [PERSON] була досягнута домовленість, відповідно до умов якої відповідач зобов'язався привезти у строк до 12.07.2012 року та передати шпалери у власність позивача, а позивач зобов'язався прийняти та оплатити вартість шпалер, при цьому остання внесла передплату у сумі 2000,00 грн., про що свідчить товарний чек виданий відповідачем від 12.06.2012 року. (а.с.5) Однак, взяті на себе зобов'язання відповідач у визначений термін не виконав. Тому у листопаді 2012 року позивачка звернулася із заявою до Центрально-Міського РВ Горлівського МУ ГУМВС України в Донецькій області, постановою від 07.11.2012 року позивачу було відмовлено у порушенні кримінальної справи за ст.190 ч.1 КК України у відношенні громадянина [PERSON] (а.с.6) Правовідносини, які виникли між сторонами, урегульовані нормами Цивільного кодексу України та Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно ч.1 ст.702 ЦК України сторони можуть укласти договір купівлі-продажу товару на підставі ознайомлення покупця із зразком товару (за описом, каталогом тощо). Відповідно до вимог ч.ч.1-3 ст.698 ЦК України, за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов'язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов'язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його. Договір роздрібної купівлі-продажу є публічним. До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Статтею 4 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач має право на належну якість продукції та обслуговування, а також на відшкодування шкоди (збитків), завданих продукцією неналежної якості, а також майнової та немайнової (моральної) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Відповідно до ст.6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Відповідно до ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Вимога про відшкодування моральної шкоди є безпідставною, оскільки згідно ст.ст.10,ч.10,16 Закону України «Про захист прав споживачів» відшкодуванню підлягає лише шкода, завдана життю, здоров'ю або майну споживача дефектною продукцією або продукцією неналежної якості. Позивачем не представлено доказів того, що виготовленою відповідачем продукцією було завдано шкоду її життю, здоров'ю чи майну. Також згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Однак, позивачем не надано доказів на підтвердження завдання йому моральної шкоди та її розміру. Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного ,

Outcome: partial