Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом про визнання права власності на 21/50 частку житлового будинку в порядку спадкування за заповітом, вказавши, що [INFO] померла її мати, [PERSON]. Їй на праві власності належала 1/2 частка будинку [ADDRESS]. 18.02.1975 року [PERSON] склала заповіт на користь позивачки, яким заповіла 1/2 частку спірного будинку. Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 14.02.1980р. були змінені частки у праві власності співвласників житлового будинку [ADDRESS] і зазначили, що [PERSON] належить 21/50 частка будинку, а саме: кухня 2-2, пл.4,64 кв.м., кімната 2-1, пл.11,1 кв.м., кімната 2-3, пло.9,84 кв.м., сіні а-1, сарай Г-1, сарай Д-1, сарай В, водопровід № 4, вбиральня Е, паркан № 2, замощення 1. [PERSON] належить 29/50 частин цього ж будинку. Згідно договору купівлі-продажу віл 29.04.1980 року [PERSON] продала свою частину будинку [PERSON] та [PERSON] у рівних частках - по 29/100 кожному. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 21/50 частку домоволодіння. Позивачка є єдиною спадкоємицею першої черги за законом, а також за заповітом. У жовтні 2014 року позивачка звернулася до Другої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак, у видачі свідоцтва їй було відмовлено постановою «Про відмову у вчиненні нотаріальних дій» від 30.10.2014р. у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на частину спірного будинку. Позивач просить суд визнати за нею право власності на 21/50 частину домоволодіння за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. У судовому засіданні позивачка підтримала доводи позовної заяви і просила її задовольнити. Представник відповідача поклалася на розсуд суду. Третя особа у судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, про день і час судового засідання повідомлена, заперечень по позов не надала. Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, копію спадкової справи № 18982013, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], мати позивачки, що підтверджується її свідоцтвом про народження (а.с.4) та свідоцтвом про смерть спадкодавці (а.с.5). [PERSON] на праві власності належала 1/2 частка будинку [ADDRESS]. 18.02.1975 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотірусом Другої Запорізької державної нотаріальної контори, реєстровий № 1021 на користь позивачки, яким заповіла їй 1/2 частку спірного будинку (а.с.3-4). Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 14.02.1980р. були змінені частки у праві власності співвласників житлового будинку [ADDRESS] і зазначили, що [PERSON] належить 21/50 частка будинку, а саме: кухня 2-2, пл.4,64 кв.м., кімната 2-1, пл.11,1 кв.м., кімната 2-3, пло.9,84 кв.м., сіні а-1, сарай Г-1, сарай Д-1, сарай В, водопровід № 4, вбиральня Е, паркан № 2, замощення 1. [PERSON] належить 29/50 частин цього ж будинку. Згідно договору купівлі-продажу віл 29.04.1980 року [PERSON] продала свою частину будинку [PERSON] та [PERSON] у рівних частках - по 29/100 кожному. Статтею 529 Цивільного кодексу Української РСР (у редакції чинній на момент відкриття спадщини), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю Згідно до ст.. 548 ЦК Української РСР , для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР (1963) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 189/2013, відкритої Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою 31.05.2013р., [PERSON] звернулася до нотконтори із заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] матері, [PERSON] і позивачка є єдиною спадкоємицею першої черги за законом, а також за заповітом. Позивачка з 21.05.1982 року зареєстрована у спадковому будинку і тому вважається такою, що спадщину прийняла. На а.с.19-20 спадкової справи міститься постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.0.2014р. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р. уразі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 14.02.1980р. були змінені частки у праві власності співвласників житлового будинку [ADDRESS] і зазначили, що [PERSON] належить 21/50 частка будинку, а саме: кухня 2-2, пл.4,64 кв.м., кімната 2-1, пл.11,1 кв.м., кімната 2-3, пло.9,84 кв.м., сіні а-1, сарай Г-1, сарай Д-1, сарай В, водопровід № 4, вбиральня Е, паркан № 2, замощення 1. [PERSON] належить 29/50 частин цього ж будинку. Відповідно до п.5. ч.1 ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно до п. 26, 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року №703, для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені Порядком. Документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Таким чином, враховуючи та аналізуючи усі надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню, шляхом визнання за позивачкою права власності на 21/50 частки домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], що не порушує невизнанні або оспорюванні права, свободи чи інтереси будь-яких осіб.

Outcome: approved