Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми і просила стягнути з відповідача на її користь зайво сплачені грошові кошти в розмірі 12000 грн. витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн. та на сплату судового збору в розмірі 250 грн. посилаючись на те, що в серпні 2012 року між сторонами була укладена усна угода про виготовлення кухонних меблів. На закупівлю матеріалів позивачка передала відповідачу 12000 грн. Сторонами був визначений термін виконання замовлення - листопад 2012 року. До теперішнього часу відповідач замовлення не виконав, грошові кошти не повернув. Позивачка в судове засідання не прибула, була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в разі неявки відповідача в судове засідання просила розглядати справу в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином, про що свідчать конверти із судовими повістками, направлені за зареєстрованим місцем проживання відповідача та повернуті суду за закінченням терміну зберігання, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладання розгляду справи від нього до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінив надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В серпні 2012 року між позивачкою та відповідачем була укладена усна угода про виготовлення кухонних меблів. На закупівлю матеріалів для виготовлення меблів 06 листопада 2012 року позивачка передала відповідачу 12000 грн., а останній власноруч склав про це розписку. Сторонами був визначений термін виконання замовлення - листопад 2012 року. До теперішнього часу відповідач замовлення не виконав, грошові кошти не повернув. Наведені обставини встановлені судом на підставі копії розписки від 06 листопада 2012 року, оригінал якої позивачкою був наданий суду (а.с. 3). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов»язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов»язання, якщо це встановлено договором або законом. Із змісту ч. 2 ст. 615 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від зобов»язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов»язання. За таких обставин суд вважає, що вимога позивача до відповідача цілком обґрунтована, оскільки останній не виконав умов укладеного з ним договору і тому з нього слід стягнути на користь позивача суму заборгованості в розмірі 12000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого судового збору в сумі 250 грн. Згідно з ч. 4 п. 48 постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Виходячи з того, що позивачкою не надано суду розрахунку витрат на правову допомогу, суд відмовляє у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивачки 2000 грн. витрат на правову допомогу. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, ст. ст. 610, 615 ЦК України, суд -

Outcome: partial