Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

Позивачка звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позивачка у судове засідання не зявилася, надавши письмову заяву про розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі і проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів не заперечував. Дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 12 березня 2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про одруження серії 1-КИ №192125, видане 12 березня 2011 року виконавчим комітетом Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області). Від даного шлюбу у них народився син, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ №340646, видане 19 липня 2011 року виконавчим комітетом Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Також встановлено що з вересня 2016 року, сторони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства та син проживає з позивачкою, проте відповідач ухиляється від надання у добровільному порядку матеріальної допомоги дитині та жодним чином участі у її вихованні не приймає. Відповідно до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки встановлено, що сімя сторін носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Крім того, згідно вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий доход, а також за інших обставин, що мають істотне значення, суд, за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, на підставі вищевикладеного та враховуючи матеріальний стан позивачки, обставини справи, а також враховуючи той факт, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, вважаю за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі, стягнувши на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі 1000,00 гривень щомісячно від усіх доходів відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття. Згідно ст.ст. 79,88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь Держави судові витрати по оплаті судового збору у розмірі пропорційному задоволеним вимогам, у сумі 1280,00 грн.

Outcome: approved