Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Позивачка звернулася 13.12.2016 року до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], щомісячно по 1/3 частини з усіх видів заробітку(доходу), та на своє утримання щомісячно по 1/6 частини з усіх видів заробітку(доходу), обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі позивачка перебуває у шлюбних відносинах. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач є батьком дитини, добровільної допомоги на утримання сина не надає. У судове засідання позивачка подала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала і просила суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином за місцем його реєстрації. Заперечень від відповідача на позов до суду не надходило, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Суд ухвалює про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.ст.224,225 ЦПК України, про що не заперечувала позивачка. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідач у справі приходиться батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і(або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку(доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1 ст.183 СК України, визначається судом. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, приймаючи до уваги те, що батьки в рівних частках зобовязані утримувати дитину, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти щомісячно по 1/4 частини з усіх видів заробітку(доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме інтересам дитини. Також, відповідно до вимог ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. А згідно ч.2 ст.91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 цього Кодексу. Враховуючи викладене, а також матеріальне становище позивачки, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти щомісячно по 1/6 частини з усіх видів заробітку(доходу), до досягнення їхньою спільною дитиною трирічного віку. Відповідно до ст.88 ЦПК України та згідно ст. 9 Закону України Про судовий збір, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,2 гривень. Згідно ч.2 ст.367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. На підставі ст.ст.180,181,182,191 СК України,

Outcome: partial