Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулась до суду з позовом про визнання виконавчого напису № 7079 від 20.01.2021, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С., про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт капітал» суми заборгованості за кредитним договором, укладеним між [PERSON] з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», в розмірі 23080,68 грн. таким, що не підлягає виконанню, оскільки жодних кредитних договорів з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» вона не укладала. Однак, позивачка вважає себе споживачем банківських послуг, посилаючись на кредитний договір № 7429934 від 03.08.2018, який укладений між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Про існування виконавчого напису позивачка дізналась із постанови приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О. П. про відкриття виконавчого провадження № 64799935. Між позивачем та відповідачем не було укладено жодних договорів, грошові кошти від відповідача не отримувались, претензій та вимог про сплату боргу від відповідача не надходило. Нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було перевірено безспірність заявлених вимог. Нотаріальну дію нотаріусом вчинено без дотримання вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п.п. 3.1 п. 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Кредитний договір для вчинення виконавчого напису нотаріально посвідчений не був. Повідомлення [PERSON] про вчинення виконавчого напису не направлялось. Первинний документ про отримання [PERSON] кредитних коштів від Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» був відсутній. Таким чином, перелік документів, за яким стягнення проводиться в безспірному порядку, приватному нотаріусу не надавався. \~ \~ \~ \~Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились. При пред`явленні позову було заявлене клопотання про розгляд справи у відсутність сторони позивача. Відповідач ТОВАРИСТВО \~З ОБМЕЖЕНОЮ\~ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА\~КОМПАНІЯ «ПРОФІТ\~КАПІТАЛ» в судове засідання свого представника не направило. 18 травня 2021 року на адресу суду від директора\~ТОВ «ФК ПРОФІТ КАПІТАЛ»\~Козирь Т.О. надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що останній просить суд в задоволенні позовної заяви [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню відмовити в повному обсязі, оскільки дана позовна заява є безпідставною та необґрунтованою, а наведені у ній обставини не відповідають дійсності. Но момент вчинення нотаріусом виконавчого напису Нестеренко К. О. мала безспірну заборгованість перед стягувачем ТОВ «ФК «Профіт Капітал» за договором позики № 749934 від 03.08.2018 на загальну суму 23080,68 грн. Станом на 12.05.2021 договір факторингу № 03042017 від 03.04.2017, укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» недійсним у судовому порядку не визнавався, залишається чинним та правомірним. Факт існування заборгованості перед ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» позивачем не спростований, відповідно позивачем не доведено порушення її прав внаслідок вчинення виконавчого напису. Відповідач заперечує проти покладення на нього понесених [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на відсутність доказів понесення таких витрат (6500 грн.). Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Матеріали позову не містять доказів реальності витрат та співмірності виконаній адвокатом роботі. Треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. та приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О. П. про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явились, своїх представників не направили, письмових пояснень не надали, однак ці обставини не перешкоджають розгляду справи по суті. Ухвалою Куликівського районного суду від 21.04.2021 було задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову: зупинено стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт капітал» суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 23080,68 грн. на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О. С. № 7079 від 20.01.2021 у виконавчому провадженні № 64799935 до ухвалення остаточного рішення у справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт капітал» про визнання виконавчого напису № 7079 від 20.01.2021, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С., про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт капітал» суми заборгованості за кредитним договором, укладеним [PERSON] з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», в розмірі 23080,68 грн. таким, що не підлягає виконанню. Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі та матеріали нотаріальної справи, на підставі яких був вчинений виконавчий напис, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного: Судом встановлено, що 27 січня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С. було вчинено виконавчий напис за реєстровим № 7079, відповідно до якого звернуто стягнення з [PERSON] за кредитним договором № 7429934 від 03 серпня 2018 року, укладеному з ТОВ «1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів»,\~ \~ правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 03042017 від 03 квітня 2017 року є\~ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ», заборгованість за кредитним договором 7429934 від 03 серпня 2018 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 30 листопада 2018 року по 06 січня 2021 року. Сума заборгованості складає 23080 грн. 68 коп. (а.с. 77). Договір факторингу № 03042017 укладений між ТОВ «ФК «Профіт Капітал» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 03.04.2017, п. 4.1 цього договору передбачено, що право вимоги переходить від первісного кредитора до нового кредитора з моменту підписання відповідного реєстру прав вимог у формі, передбаченій додатком до договору (а.с.29-28). Боржник [PERSON] увійшла до Реєстру прав вимог № 65 від 30.11.2018 (а.с. 25). У матеріалах нотаріальної справи, наданої приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С. наявний договір про надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, був укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] 03.08.2018, сума позики складала 5981,00 грн., строк позики 30 днів, річна процента ставка складала 554,80%, прострочена 985,50% (а.с. 79-83), та довідка про ідентифікацію [PERSON] , відповідно до якої договір підписаний аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора (а.с. 78). Нотаріусу також надавалась виписка о особового рахунку [PERSON] з зазначенням розміру заборгованості за кредитним договором (а.с. 85). 12 березня 2021 року за даним виконавчим написом приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О. П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64799935 (а.с. 16). Постановою від 08.04.2021 приватним виконавцем звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи [PERSON] (а.с. 38). Позивачка не надала доказів на спростування факту існування кредитного договору з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», однак оспорюваний нею виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, виходячи з наступного: Зі змісту виконавчого напису вбачається, що при його вчиненні приватний нотаріус керувався статтями 87-89 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктами 1.1, 1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, визначено наступне: для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, на підставі яких може бути видано виконавчий напис нотаріуса передбачений положеннями постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Зокрема, доповнено переліком після розділу Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. . На зазначений пункт посилався нотаріус у виконавчому написі. Проте, при вчинені виконавчого напису не враховано, що пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року був визнаний судом незаконним та не чинним, а саме Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили. Як вбачається з мотивувальної частини постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року: …оскаржувані зміни порушують рівність кредитора та позичальника перед законом, визнаючи суб`єктивну і необґрунтовану належним (передбаченим законом) чином позицію заінтересованої особи (сторони кредитора) як істину на шкоду законним інтересам і сторони правочину (сторони позичальника). Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку з укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважає за необхідне визнати нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, з моменту її прийняття. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені Офіційний вісник України від 21 березня 2017 року № 23. В подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду Постановою від 20 червня 2018 року відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. Частиною 2 статті 265 КАС України, якою врегульовано наслідки визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним, встановлено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, укладених між позивачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у простій письмовій формі, оскільки пункт 2 Переліку з 22 лютого 2017 року визнаний нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду. Тобто, оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом 25 січня 2021 року - в період часу, коли законодавством не було передбачено можливості вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору. Отже, враховуючи, що на момент вчинення виконавчого напису за реєстровий № 7079 від 20 січня 2021 року приватний нотаріус керувався нечинними положеннями Закону, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Окрім того, зазначені у виконавчому написі вимоги не могли вважатися безспірними з огляду на те, що строк дії кредитного договору становив 30 днів, після спливу визначеного договором строку позики, чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за кредитом припиняється. Після закінчення строку кредитування,\~права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Стягувачем також не було надано приватному нотаріусу виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення. Наданий нотаріусу документ на а.с. 85, хоча і іменується випискою з рахунку, не є належним доказом. На думку суду, надана виписка не є первинним бухгалтерським документом, оскільки складена фактором, не містить зазначення суми заборгованості та строків її погашення з відміткою первинного кредитора про непогашення заборгованості у період до 30.11.2020. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та наявні правові підстави для задоволення даного позову. З питання розподілу судових витрат суд дійшов наступних висновків: 02.04.2021 між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «РЯБІНІН, ПЕРЕВЕРЗЄВ та ПАРТНЕРИ» в особі адвоката Переверзєвим О. О. був укладений договір про надання правової допомоги, предметом якого є подання позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню у виконавчих провадженнях 64799935 та 60265462, де зазначений розмір гонорару 6500 грн. по кожному виконавчому провадженню (а.с. 14). Наявна квитанція про сплату [PERSON] адвокатському об`єднанню цієї суми (а.с. 13). У акті прийому - передачі виконаних робіт, окрім консультації, складання та правлення запитів, складання позову, зазначена плата за учать у судовому засіданні, яка складає 1000 грн. (а.с. 12). З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити таке: [PERSON] участі у судових засіданнях не приймав жодного разу. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ч.2,3 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Згідно з ч.2 ст. 138 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати,\~пов`язані з\~правничою допомогою\~адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави.\~ За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. За обставинами даної справи витрати на оплату правничої допомоги підлягають зменшенню на 1000 гривень, оскільки акт прийняття передачі виконаних робіт не відповідає обсягу фактично наданих послуг жоден з адвокатів Адвокатського об`єднання «РЯБІНІН, ПЕРЕВЕРЗЄВ та ПАРТНЕРИ» участь у судових засіданнях не приймав. В іншій частині завлений до відшкодування гонорар адвокату суд вважає співмірним з обсягом виконаних робіт. Позивач на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору. Судовий збір підлягає стягненню на користь держави з відповідача у мінімальному розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved