Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідачки про позбавлення її батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON] та стягнення аліментів на його утримання. Свої вимоги мотивує тим, що її онук [PERSON] з народження проживає разом із нею та перебуває на повному її утриманні. Відповідачка є матір`ю [PERSON] однак близько 10 років до сина не навідується, матеріально не утримує, не займається його лікуванням, навчанням та розвитком, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Не цікавиться здоров`ям сина, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує дитину. [PERSON] до матері ніяких почуттів не має, він її зовсім не знає і не пам`ятає, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав. Батько дитини записаний зі слів матері. Ухвалою судді від 15 грудня 2020 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 17 березня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивачка подала до суду клопотання в якому просила розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримує Відповідачка у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час та дату його проведення. Третя особа направила до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити за відсутності їх представника. Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду, суд приходить до наступного висновку. Згідно зі свідоцтвом про народження батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Даними витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу встановлено, що батько [PERSON] записаний зі слів матері відповідно до ст. 135 СК України (а.с.16). Відповідно до довідки про склад сім`ї в будинку по [ADDRESS] зареєстровані та входять до складу сім`ї [PERSON] - співмешканець, [PERSON] , [PERSON] - син, [PERSON] - внук (а.с.18). Згідно із довідкою про доходи [PERSON] перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Хмельницькій області і отримала пенсію за шість місяців у розмірі 13267,80 грн. (а.с.19). Даними довідки характеристики встановлено, що відповідачка зареєстрована в [ADDRESS] , фактичне місце проживання на даний час невідоме, неодружена має сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] веде асоціальний спосіб життя, не працює, вихованням сина не займається, оскільки від народження його вихованням та утриманням займається бабуся [PERSON] , 1962 року народження. Відповідачка за місцем реєстрації не з`являлась з 2011 року, матеріально сім`ї не допомогала (а.с.20). Відповідно до довідки-характеристики, виданої Новоушицькою селищною радою [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] в цивільному шлюбі із [PERSON] . Разом із ними проживає без реєстрації внук [PERSON] .. Догляд за внуком здійснює [PERSON] , оскільки її дочка, а мати [PERSON] участі у вихованні сина не приймає та не з`являлась за місцем реєстрації з 2011 року (а.с.21). Актом оцінки потреб сім`ї та актами обстеження умов проживання встановлено, що на час обстеження у будинку прибрано, є необхідні меблі одяг, взуття, продукти харчування та предмети побуту. Для виховання та розвитку дитини створено всі умови (а.с.22-27). Згідно із характеристикою Пилипохребтіївської гімназії [PERSON] - мати [PERSON] за період навчання з 1997 року по 2020 рік в школі жодного разу не була, участі у вихованні та начанні сина не брала, не провідувала його та не цікавилася його здоров`ям, матеріально сина не утримувала. Вихованням, навчанням [PERSON] займається його бабуся, яка стежить за його успішністю, побутовими умовами, харчуванням та одягом. Активно цікавиться життям дитини у школі, допомагає йому з уроками, постійно відвідує школу, виховні заходи та батьківські збори. [PERSON] називає бабусю мамою, а дідуся татом (а.с.28). Рішенням комісії з питань захисту прав дитини при райдержадміністрації від 20 листопада 2020 року № 13 встановлено, що позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів з [PERSON] є доцільним та відповідає інтересам дитини (а.с.13,14). Висновком Новоушицької районної державної адміністрації як органом опіки та піклування встановлено, що позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , а також стягнення з неї аліментів на утримання дитини є доцільним та відповідає інтересам дитини (а.с.10-12). Стаття 150 СК України встановлює обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, зокрема, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Проте відповідачка не виконує жодних із своїх батьківських обов`язків відносно свого малолітнього сина. Згідно з ч.6 ст.12 Закону України «Про охорону батьківства» батьки несуть відповідальність, зокрема, за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Підстави позбавлення батьківських прав визначені статтею 164 СК України, до яких відносяться, коли один з батьків не вчинив або вчинив наступні дії: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно зі ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Вирішуючи дану справу, суд також бере до уваги висновок органу опіки та піклування Новоушицької районної державної адміністрації Хмельницької області, яким визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] . Суд вважає доведеним, що відповідачка протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітнього сина, не піклується про нього, не забезпечує його матеріально. Таким чином, беручи до уваги усе вище викладене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Окремо суд наголошує, що застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідачка має право у випадку зміни поведінки на поновлення батьківських прав в порядку, передбаченому СК України (ст.169). Відповідно до ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи майнові інтереси малолітньої дитини, а також майновий стан відповідачки, те, що відповідач є працездатного віку, даних щодо утримання інших осіб суду не надано, суд вважає за можливе стягнути з неї аліменти на утримання сина в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду позивача і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.14 ч. 2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а тому з урахуванням положень ч.1 ст.141 та ч.1 ст. 142 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави та позивача по 840 грн. 80 коп. судового збору.

Outcome: approved