Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що з 2008 року вона мешкала однією сім*єю без реєстрації шлюбу з [PERSON], [INFO] року у них народився син - [PERSON]. Син мешкає з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. Просила стягнути з [PERSON], [INFO], на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засідання не була присутня, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі. Відповідач позов визнав, не заперечував проти його задоволення, просив розглянути справу за його відсутністю, про що подав відповідну заяву. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров*я та матеріальне становище дитини; стан здоров*я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про перелік видів доходів, які враховують при визначені розміру аліментів на одного подружжя, дітей, батьків, інших осіб» №146 від 26.02.1993 р., утримання аліментів здійснюється з усіх видів заробітку і додаткової винагороди, як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з допомоги по безробіттю, допомоги по тимчасовій непрацездатності, одержуваної пенсії, тощо. Згідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» (із змінами) та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с.5). Син мешкає разом зі своєю матір'ю за адресою: [ADDRESS]. З огляду на викладене, у зв'язку з тим, що відповідач добровільно участь в утриманні дитини не приймає, хоча зобов'язаний та має таку можливість, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), суд вважає, що відповідач повинен сплачувати на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позову, тобто з 27.02.2014 року, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судовий збір на користь держави у сумі 243 грн. 60 коп. вдповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved