Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, мотивуючи свої вимоги тим, що під час спільного проживання у них з відповідачем по справі, народилися діти: син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Обставини склалися таким чином, що батько не надає матеріальної допомоги на утримання сина, а тому позивачка вимушена звернутися до суду з вищевказаним позовом. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що з відповідачем разом не проживають біля трьох років. Зараз вона з дитиною проживають в орендованому будинку. За весь час відколи вона не проживає з відповідачем, останній не надавав матеріальної допомоги на утримання сина, лише раз купив йому телефон. За останній рік бачив сина лише один раз. Знає, що відповідач працює в Російській Федерації не офіційно та отримує дохід, а також те, що інших утриманців у нього немає. Представник відповідача до судового засідання подав письмові заперечення проти позову, в яких позовні вимоги визнав частково та просив стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 506 гривень 70 копійок з підстав викладених у запереченні. Зазначив, що відповідач фізично здоровий і інших утриманців у нього не має. Основну причину не надання дитині матеріальної допомоги не пояснив. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. 12 червня 2005 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після чого дружині присвоїли прізвище чоловіка, відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ТП №144772. 17 березня 2006 року народився [PERSON], і відповідно до свідоцтва про народження серії І-ТП №276 його батьками є [PERSON] та [PERSON] Судом встановлено, що обставини в сімї склались таким чином, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи наведені норми законодавства, а також відсутність у відповідача постійного заробітку, його мінливий дохід, суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. В той же час, згідно ч.1.ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до вимог ст.60 СК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З урахуванням вимог ст.180 СК України щодо обов'язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття та ненадання сторонами доказів про їх дохід, суд вважає за можливе визначити суму аліментів у розмірі половини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на час розгляду справи, який згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» становить з 01.01.2017 року для дітей віком від 6 до 18 років - 1689 гривень. Таким чином, розмір аліментів підлягає зменшенню до 850 гривень (1689:2= 850). Оскільки рішення ухвалено на користь позивачки, то з відповідача підлягає стягненню на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 640 грн. та на користь позивачки 300 грн. понесених судових витрат.

Outcome: approved