Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з 06.09.1997 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON] Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 22.11.2013 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу вона має дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки, не спілкується з нею, не цікавиться її станом здоров'я та навчання, не утримує матеріально, аліменти на утримання [PERSON] не сплачує з 11.02.2015 року. Позивачка вважає, що це свідчить про наявність підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки. [PERSON] просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги з тих же підстав, просила позов задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні з позовом не погодилися, просили відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні з позовом не погодився, просив відмовити в задоволенні позову. Вислухавши сторони, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, з 06.09.1997 року [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі (а.с.12-копія свідоцтва про обруження). [INFO] в них народилася донька [PERSON] (а.с.12-копія свідоцтва про народження). [INFO] їй виповнилось 18 років. У 2013 році рішенням Подільського районного суду м. Києва шлюб між сторонами було розірвано. [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю в [ADDRESS] (а.с.10-копія довідки від 28.10.2015 року по формі №3). Також в цій же квартирі проживає відповідач. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 03.06.2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи з 11.02.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Також за цим рішенням було стягнуто разову компенсацію понесених додаткових витрат на дитину у розмірі 2 700 гривень (а.с.79-81-копія рішення суду). З 01.09.2015 року [PERSON] навчається в Національному університеті харчових технологій (а.с.92-93-копія договору про навчання, а.с.4-довідка університету). Як пояснила в судовому засіданні позивачка, батько не цікавиться донькою, матеріальну допомогу не надає, не спілкується з нею, не цікавиться її навчанням і здоров'ям, не сплачував аліменти, заборгованість по аліментах погасив нещодавно. Відповідач зазначені твердження позивачки спростовує, пояснив, що з донькою спілкувався щовечора, надавав кошти, поповнював рахунок на телефон, влітку купував речі, погасив заборгованість по аліментах, заперечує проти позбавлення його батьківських прав. У висновку психологічного обстеження від 22.02.2016 року, наданого психологом Міського центру дитини служби у справах дітей та сім'ї Київської міської державної адміністрації, зазначено, що позиція дитини - [PERSON] щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав до кінця не сформована. Згідно з висновком органу опіки та піклування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 04.04.2016 року (№106-2042) щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] Подільська районна в м. Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування вважає за недоцільне позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його доньки [PERSON], 1998 року народження (а.с.85-86). Відповідно до ч. 1 ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. В пунктах 15, 16 постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи те, що наразі [PERSON] є повнолітньою, а отже не має статусу дитини, а також те, що позивачкою не надано доказів на підтвердження своїх позовних вимог, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. На підставі наведеного, ст.ст. 6, 164 СК України,

Outcome: dismissed