overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позивачка звернулася 09.10.2015 року до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1\~000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач є батьком дитини, добровільної допомоги на її утримання не надає. У судове засідання сторони подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позивачка заявлені вимоги підтримала, відповідач заявив про визнання позову. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі наявних у справі матеріалів, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідач у справі приходиться батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1 ст.183 СК України, визначається судом. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, приймаючи до уваги: те, що батьки в рівних частках зобовязані утримувати дитину, а також матеріальне положення обох сторін, суд вважає, що заявлений позов слід задовольнити повністю та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1 000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та згідно ст. 9 Закону України Про судовий збір, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 гривень із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. Згідно ч.2 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Позивачка звернулася 10.09.2015 року до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 800,00 гривень щомісячно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач є батьком дитини, добровільної допомоги на утримання сина не надає. У судове засідання позивачка подала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала і просила суд задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, про що не заперечувала позивачка. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов підлягає задоволенню частково. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідач у справі приходиться батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч. 1 ст. 183 СК України, визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, приймаючи до уваги: те, що батьки в рівних частках зобовязані утримувати дитину, а також матеріальне положення обох сторін, суд вважає, що заявлений позов слід задовольнити повністю та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 800,00 гривень щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та згідно ст. 9 Закону України Про судовий збір, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 гривень із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. Згідно ч.2 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивачка звернулася 11.02.2014 року до Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON], [PERSON] про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем і визнання права власності в порядку спадкування. Свої позовні вимоги обґрунтувала наступним. Ясинуватським горкомхозом 06.04.1947 року [PERSON] була надана земельна ділянка для забудови за адресою [ADDRESS]. За вказаною адресою був зведений житловий будинок, у якому проживав [PERSON] з дружиною [PERSON] Кожен з подружжя був власником 1/2 вказаного будинку на підставі спільної часткової власності. Після смерті [PERSON], який помер [INFO], його дружина - [PERSON], успадкувала за законом 1/6 часку його спадкового майна. Інші спадкоємці [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] Наскільки відомо позивачці останні спадщину належним чином не прийняли, свідоцтв про право на спадщину не отримували. Після смерті чоловіка [PERSON] проживала у будинку забудови за адресою [ADDRESS] одна. Позивачка її давно знала і надавала їй необхідну допомогу. З початку 2005 року позивачка переїхала до [PERSON], вони стали проживати однією сім'єю, вести спільний бюджет, позивачка доглядала за нею, прибирала, готувала, купувала ліки. 14.12.2009 року між [PERSON] та позивачкою був укладений договір дарування, відповідно до якого позивачка стала власником 2/3 частки житлового будинку за адресою [ADDRESS]. Крім того, 04.03.2009 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно позивачці - [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. Позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва на право власності за заповітом на спадкове майно - 1/3 житлового будинку за адресою [ADDRESS], але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як [PERSON] належним чином не оформила спадкове майно - 1/3 житлового будинку за адресою [ADDRESS], яким вона фактично володіла після смерті чоловіка. Позивачка просить суд встановити факт її постійного проживання з [PERSON] з 2005 року по день її смерті, а також визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/3 житлового будинку з надвірними побудовами за адресою [ADDRESS], що фактично була успадкована [PERSON] після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. Позивачка у судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явився, відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України були належним чином повідомлені про час, дату та місце проведення судового засідання. Суд, розглянувши заяву позивачки,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивачка звернулася 11.04.2016 року до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], щомісячно по 1/2 частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач є батьком дитини, добровільної допомоги на її утримання не надає. У судове засідання позивачка подала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала і просила суд задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, про що не заперечувала позивачка. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі наявних у справі матеріалів, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідач у справі приходиться батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1 ст.183 СК України, визначається судом. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, приймаючи до уваги: те, що батьки в рівних частках зобовязані утримувати дитину, а також матеріальне положення обох сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню та стягненню з відповідача щомісячно по 1/2 частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та згідно ст. 9 Закону України Про судовий збір, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. Згідно ч.2 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивачка звернулася 11.06.2014 року до суду з позовом до [PERSON] і просить розірвати шлюб з відповідачем, в якому вони знаходяться з 01.10.2005 року, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, сім'я носить формальний характер, причинами розпаду сім'ї є той факт, що вони є різними за характерами людьми, мають різні погляди на побутові питання та шлюбні обов'язки. За час спільного проживання з відповідачем вони втратили почуття любові та взаємної поваги. Подружні відносини вони не підтримують та вже досить тривалий час не ведуть спільного господарства. Від шлюбу подружжя має малолітню доньку -[PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її повному утримані. На примирення сторони не згодні оскільки відновлення сім'ї є неможливим. Майнового спору між сторонами не має. В судове засідання 02.07.2014 року з'явилась позивачка [PERSON], позовні вимоги підтримала та просила шлюб між сторонами розірвати, залишити проживати дитину з матір'ю, присвоїти позивачці дошлюбне прізвище - «[PERSON]» В судове засідання 27.06.2014р. та 02.07.2014 року відповідач [PERSON] не з'явився, хоча був повідомлений належним чином, чим позбавив суд можливості вислухати його думку по суті. Заяв про розгляд справи у його відсутність не надавав. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 жовтня 2005 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з державним центром розвитку сім'ї було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що в Книзі реєстрації шлюбів 01.10.2005 року зроблено відповідний актовий запис №2772. Після реєстрації шлюбу позивачці присвоєно прізвище - «[PERSON]». Від шлюбу подружжя має малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER],виданим Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м.Одеси від 11 липня 2006 року,актовий запис №600. Дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її повному утримані. Примирення між сторонами неможливо, у зв'язку з тим, що подружні стосунки між сторонами припинені з 20.03.2013 року, спільне господарство сторони не ведуть. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні відносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер і тому підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивачка звернулася 13.02.2014 року до Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Соловйовської сільської ради Ясинуватського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] року померла її матір [PERSON], яка постійно мешкала за адресою: [ADDRESS]. Після її смерті залишилась спадщина, яка складається з: земельної ділянки, призначеної для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських будівель, розташованої за адресою: [ADDRESS] - площею 0,25 га для ведення особистого підсобного господарства - 0,309 га, належної померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю,серія І-НО № 112622, виданого Соловйовською сільською радою 08.03.1997 року, та житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. У встановлений законом термін вона звернулася до Авдіївської державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини. Під час підготовки документів для видачі свідоцтва про право на спадщину з`ясувалось, що її мати за час свого життя не зареєструвала належним чином право власності на належний будинок. Єдиним документом, що підтверджує належність цього будинку її матері є довідка, яка видана виконавчим комітетом Соловйовської сільської ради про належність майна померлій на підставі відомостей по господарській книзі. На час будівництва житлового будинку реєстрація права власності на нього не вимагалась, відповідно до Інструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР», затвердженої 31.01.1966 року Міністерством комунального господарства УРСР і погоджено 15.01.1966 року із Верховним Судом УРСР. Державний нотаріус виніс постанову про відмову видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок. Тому фактично вона позбавлена можливості отримати спадщину належним чином. Позивачка просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з належними до нього господарчими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], після смерті її матері [PERSON], померлої [INFO] року. Представник позивачки [PERSON] у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача Соловйовська сільська рада Ясинуватського району Донецької області у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти задоволення позову. Суд, розглянувши заяву представника позивача, представника відповідача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

Позивачка звернулася 13.02.2020р. до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , щомісячно по 3000грн. на кожну дитину, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі. Діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач є батьком дітей, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, але спроможний таку допомогу надавати. Ухвалою від 27.02.2020р. по справі відкрито спрощене позовне провадження. Відповідач [PERSON] надав суду відзив на позов, в якому зазначає, що враховуючи його матеріальне становище, він спроможний сплачувати 1300грн. на кожну дитину. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Згідно копії свідоцтв про народження дітей, що відповідач у справі приходиться батьком неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні встановлено, діти мешкають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, при цьому відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, але спроможний таку допомогу надавати. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України, За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку(доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1 ст.183 СК України, визначається судом. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, приймаючи до уваги те, що батьки в рівних частках зобов`язані утримувати дитину, матеріальне становище сторін, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти на утримання їх спільних неповнолітніх дітей щомісячно по 1/3 частині з усіх видів заробітку(доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття, а потім по 1/4 частині з усіх видів заробітку(доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття молодшою дитиною. Відповідно до ст.141 ЦПК України та згідно ст.9 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 840,8грн. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі ст.ст.180,181,182,191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивачка звернулася 13.11.2014року до суду з вказаним позовом, яким просить стягнути з відповідача на її користь для утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти - в розмірі 1 / 4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш встановленого законом розміру, - і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про слухання справи за її відсутністю, та не заперечуючи проти заочного розгляду справи за її позовом. Відповідач, що був сповіщений належним чином про час та місце судового засідання, до суду не з'явився, не надавши суду заяв, пояснень або заперечень щодо предмету позову. Розглянувши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Болградського районного суду Одеської області від 17.12.2012 року було розірвано. Від цього шлюбу [INFO] народилася дитина - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження (серії [NUMBER], яке було видане 25.03.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №28). Згідно довідки Табаківської сільської ради Болградського району Одеської області від 16.07.2014р., дитина проживає з матір'ю, на утриманні якої знаходиться. Проте, відповідно до ст.180 СК України, обидва з батьків зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а в разі навчання дитини на стаціонарному відділенні вищого закладу - до досягнення дитиною 23-х річного віку. Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Як вбачається з матеріалів справи, суду не предстаавлено доказів того, що сторони домовилися про способи утримування дитини, та не представлено довідки про місце роботи і доходи відповідача, тому, на підставі ст.ст.182ч.2 та 191 СК України, враховуючи, що суду не надано відомостей про те, що відповідач не має можливості утримувати дитину, суд дійшов висновку, що на підставі чинного законодавства, на користь позивачки - для утримання нею сина, необхідно стягнути з відповідача аліменти в розмірі, що обгрунтовано просить позивач - 1 / 4 частину доходу відповідача, але не меньше встановленого законом 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, задовольняючи позов в повному обсязі, суд вважає необхідним, на підставі вимог ч.3ст.88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судові витрати в розмірі судового збору - 243,60грн.

Outcome: approved