Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з 14.09.1999 року вона з Відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому у виконкомі Надорожнянської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, актовий запис № 6. Від шлюбу у них народилося пятеро дітей: дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які на даний час є неповнолітніми. Вказує, що протягом останніх двох років сімейне життя між ними поступово погіршувалася, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю. Відповідач постійно нехтує такими сімейними цінностями, як повага до дружини, піклування про створення в сімї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери, має схильність до вживання алкогольних напоїв, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, постійно ініціює сварки, свідками яких є їхні діти, це в свою чергу негативно впливає на її та дітей психічний стан, спричиняє душевні страждання. Вказує, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, спору щодо визначення місця проживання дітей немає, оскільки вони проживають разом з нею, а тому просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «Михайленко». Стягнути з відповідача судові витрати по справі. Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 07.10.2016 року сторонам по справі було надано два місяці для примирення, у звязку з цим провадження в справі зупинено до закінчення строку для примирення. Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 07.12.2016 року провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] було відновлено, у звязку з закінчення наданого судом строку для примирення. В судове засідання Позивачка [PERSON] не з'явилася, однак до суду подала письмову заяву, в якій просила позов задовольнити та розгляд справи провести у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча був двічі належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 224 ЦПК України, з врахуванням того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а позивачка подала достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд постановив про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 14 вересня 1999 року між Позивачкою та Відповідачем у виконкомі Надорожнянської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області зареєстровано шлюб (а.з. № 6), що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). За час перебування у шлюбі у них народилося пятеро дітей: дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 6, 7, 8, 9). Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Судом встановлено, що Відповідач та Позивачка шлюбних відносин не підтримують, примирення між ними не можливе. Шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам Позивачки, що має істотне значення, а тому суд приходить до висновку, що стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження сім`ї, а подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам Позивачки і даний шлюб слід розірвати. Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Крім того, приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сім'ю не бажають, суд, з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті й майнові права, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити. В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи позовну вимогу Позивачки, суд вважає, що після розірвання шлюбу їй слід відновити дошлюбне прізвище «Михайленко». Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Враховуючи те, що діти проживають разом з матірю та перебувають на її утриманні, а Відповідач в судове засідання не з'явився та жодних заперечень на позов не подав, суд вважає, що місцем проживання малолітніх: дочки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], слід визначити місце проживання їх матері [PERSON] (Позивачка). Відповідно до ч. 3 ст. 160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Оскільки, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на момент розгляду справи досягли 14 років, вони мають право вільно обирати собі місце проживання з батьком або матірю. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з Відповідача також слід стягнути на користь Позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн. (квитанція № 0.0.617241750.1 від 15.09.2016 року а.с. 1). На підставі вищенаведеного, відповідно до ч. 3 ст. 105, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved