Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що у серпні 2017 року між нею та відповідачем був укладений договір підряду №168 відповідно до умов якого, останній зобов'язався виконати роботи по виготовленню фундаментної плити на об'єкті розташованому в [ADDRESS] На виконання умов зазначеного договору позивачка сплатила відповідачу 93725 грн перед початком робіт та 5000 грн по прибуттю бригади на об'єкт. Крім того, позивачка частинами оплачувала відповідачу кожний етап виконаних робіт сплативши усього разом 54789 грн. Відповідач розпочав будівельні роботи, але так їх і не завершив та перестав з'являтися на об'єкті будівництва. Позивачка намагалася зв'язатися з відповідачем, але він не відповідав на телефонні дзвінки, тому вона направила на його адресу листи з вимогою з'явитися на об'єкт для прийняття фактично виконаних робіт та завершення етапу будівництва. Незважаючи на вжиті позивачкою заходи відповідач не з'явився на об'єкті будівництва, не виконав роботу обумовлену договором підряду, а також не поставив у повному обсязі матеріали за які були сплачені кошти. 04.05.2018 року інженером з технічного нагляду було проведено перевірку фактично виконаних будівельних робіт за результатами якої встановлено істотні недоліки у роботі, які не можуть бути усунені та підлягають повному демонтажу. У зв'язку з наведеним позивачка просить суд розірвати укладений між нею та відповідачем у серпні 2017 року договір підряду №168, а також стягнути з відповідача на її користь кошти за неналежне виконання зобов'язання у розмірі 54789 грн, пеню у розмірі 18167 грн 38 коп., збитки за демонтажні роботи у розмірі 5810 грн, кошти за невиконання зобов'язання щодо поставки матеріалів у розмірі 17422 грн та моральну шкоду в розмірі 8000 грн. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але в судове засідання не з'явився з невідомих причин і не подав відзив. Згідно вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд вважає можливим провести по справі заочний розгляд. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини пов'язані зі спорами про виконання зобов'язань, які виникли за договором підряду. Позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. У серпні 2017 року між позивачкою та відповідачем був укладений договір підряду №168 відповідно до умов якого, останній зобов'язався виконати роботи по виготовленню фундаментної плити згідно проектного рішення на об'єкті замовника розташованому в [ADDRESS] (а.с. 8-10). На виконання умов зазначеного договору позивачка сплатила відповідачу 93725 грн перед початком робіт та 5000 грн по прибуттю бригади на об'єкт. Крім того, позивачка частинами оплачувала відповідачу кожний етап виконаних робіт сплативши усього разом 54789 грн (а.с. 11). Відповідач розпочав будівельні роботи, але так їх і не завершив та перестав з'являтися на об'єкті будівництва. Позивачка намагалася зв'язатися з відповідачем, але він не відповідав на телефонні дзвінки, тому вона 15.04.2018, 20.04.2018 та 02.05.2018 року направила на його адресу листи з вимогою з'явитися на об'єкт для прийняття фактично виконаних робіт та завершення етапу будівництва. Незважаючи на вжиті позивачкою заходи відповідач не з'явився на об'єкті будівництва, не виконав роботу обумовлену договором підряду, а також не поставив у повному обсязі матеріали за які були сплачені кошти. 04.05.2018 року інженером з технічного нагляду [PERSON] було проведено перевірку об'єкта будівництва розташованого в [ADDRESS] За результатами зазначеної перевірки встановлено, що виконані будівельні роботи по облаштуванню дворівневої площадки не відповідають проектній документації. Вказані недоліки у роботі є істотними і такими, що не можуть бути усунені та підлягають повному демонтажу (а.с. 22-23). 07.05.2018 року позивачка направила відповідачу претензію щодо невиконання умов договору підряду з вимогою повернути їй кошти за неналежне виконання робіт у розмірі 54789 грн, відшкодувати збитки за демонтажні роботи у розмірі 5810 грн, повернути кошти за невиконання зобов'язання щодо поставки матеріалів у розмірі 17422 грн (а.с. 15-16). На вказану претензію відповідач не відреагував. За договором підряду від 21.05.2018 року укладеного між позивачкою та фізичною особою - підприємцем [PERSON], останній здійснив демонтаж фундаментної плити на об'єкті будівництва розташованого в [ADDRESS] (а.с. 17-20). За виконані роботи по демонтажу позивачка сплатила [PERSON] 5810 грн (а.с. 21). Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно ст. 852 ЦК України, якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що вимоги позивачки про розірвання договору підряду та відшкодування коштів за неналежне виконання умов договору підряду підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 857 ЦК України, робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. Відповідно до ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Суд погоджується з розміром пені розрахованим позивачкою за несвоєчасне виконання відповідачем зобов'язання, оскільки він відповідає умовам договору підряду та вимогам закону, тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на її корись пеню саме у такому розмірі. Згідно ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п. 3, 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Згідно зі ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди. Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що протиправними діями відповідача, які полягають у невиконанні взятого на себе зобов'язання позивачці заподіяно душевні страждання, тому вимоги останньої про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню повністю. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне вимоги позивачки задоволити повністю. Крім того, суд вважає за необхідне, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., оскільки позивачка була звільнена від його сплати при подачі позову. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved