overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що з відповідачем зареєструвала шлюб 14 лютого 2012 року. Від спільного життя є донька [PERSON], [INFO]. Вказувала, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на сімейне життя та обов»язки. Сварки, які виникали призвели до того, що вони стали чужими людьми. Вважала, що можливості зберегти сім»ю немає. Зазначала, що подружні стосунки вони припили з квітня 2015 року, з цього часу спільне господарство не ведуть, спору про спільне майно немає. Вважала, що її рішення розірвати шлюб є остаточним, а тому строк на примирення надавати недоцільно. Просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пославшись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, пояснивши при цьому, що не проти того, щоб шлюб був розірваний. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, свідоцтво про народження дитини, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони протягом тривалого часу спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, подружніх стосунків не підтримують, на примирення не згодні. Відповідно до вимог ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік забов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування для їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. А відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. За таких обставин, встановлених судом, сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що з відповідачем зареєструвала шлюб 15 лютого 2013 року. Від шлюбу є неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO]. Вказувала, що спільне життя не склалося через відсутність поваги до неї та до її доньки від попереднього шлюбу. Між ними постійно виникали конфлікти та сварки через різні погляди на життя та ведення спільного господарства, та через те, що відповідач ніде не працював. Крім того відповідач бив її при малолітніх дітях, однак вона не зверталася в правоохоронні органи. Вказувала, що збереження шлюбу суперечить її особистим інтересам, оскільки вони з кінця 2014 року не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, їх сім»я існує формально. Просила шлюб розірвати. Крім того, враховуючи ту обставину, що син проживає з нею, просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі по ? частині всіх його доходів щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві. Пояснила, що після надання терміну на примирення між ними стосунки не налагодилися. Просила позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, при цьому пояснив, що між ними мали місце конфлікти, однак він не бажає розлучатися. Заявив клопотання про надання терміну на примирення. Після оголошеної перерви, відповідач в судове засідання не з»явився, хоча він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає, що можна розглянути дану справу без його участі відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши свідоцтво про одруження, з якого вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, копію свідоцтва про народження дитини, з якого вбачається, що відповідач є її батьком, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків з березня 2014 року, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, а відповідач від явки в судове засідання відмовився, що свідчить про його байдуже ставлення до питання збереження сім»ї. За таких обставин сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Крім цього, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі по ? частині всіх його доходів щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що з відповідачем зареєструвала шлюб 16 квітня 2010 року. Від спільного життя є неповнолітня дитина син [PERSON], [INFO]. Вказувала, що сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімені відносини і сімейні обов»язки та виховання дитини. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім»ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери та побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби. Зазначала, що з березня 2012 року вони не ведуть спільне господарство , а з червня 2012 року припинили шлюбні відносини. Просила шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй дівоче прізвище «Озоряк». В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пославшись на обставини, вказані в позовній заяві, пояснивши крім цього, що на примирення вона категорично не згодна. Разом вони не проживають протягом двох років, спільного господарства не ведуть. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що має намір з позивачкою помиритися, однак що для цього потрібно робити він не знає. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, копію свідоцтва про народження дитини, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони разом не проживають протягом двох років і на протязі цього часу спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, подружніх стосунків не підтримують, на примирення позивачка категорично не згодна. Відповідно до вимог ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік забов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування для їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. А відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, встановлених судом, сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-28 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що з відповідачем зареєструвала шлюб 16 травня 2011 року. Від спільного життя є неповнолітня дитина дочка [PERSON], [INFO]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За причину розпаду сім»ї вказувала те, що у них різні погляди на шлюб, сім»ю, сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що привело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Вказувала, що на даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено, вважала подальше спільне життя з відповідачем неможливим. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За таких обставин просила шлюб з відповідачем розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пославшись на обставини, вказані в позовній заяві. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Незвещук» Відповідач у судове засідання не з»явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі та визнання позову. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши заяву відповідача, свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, копії свідоцтва про народження дитини, довідки АДБ, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони разом не проживають з вересня 2013 року, на протязі даного часу спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, подружніх стосунків не підтримують, на примирення не згодні. Відповідно до вимог ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік забов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування для їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. А відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, встановлених судом, сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що з відповідачем зареєструвала шлюб 18 вересня 2005 року. Від спільного життя є донька - [PERSON], [INFO]. Вказувала, що спільне життя у них не склалося через несумісність характерів, в них виникали різні інтереси та склалися різні погляди на сімейне життя, що призводило до постійних сварок та непорозумінь між ними. Зазначала, що неодноразові спроби зберегти сім»ю позитивного результату не дали, в їх відносинах нічого не змінилося, тому в квітні 2015 року вони остаточно припинили подружні стосунки та ведення сумісного господарства, а відповідач переїхав проживати окремо. Вказувала, що вони не відновлювали їх сімейних відносин і не збираються, а тому просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пославшись на обставини викладені в позовній заяві. Просила шлюб розірвати. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, пояснивши при цьому, що не проти того, щоб шлюб був розірваний. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, копію свідоцтва про народження дитини, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони протягом тривалого часу спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, подружніх стосунків не підтримують, на примирення не згодні. Відповідно до вимог ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік забов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування для їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. А відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. За таких обставин, встановлених судом, сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що з відповідачем зареєструвала шлюб 18 грудня 1982 року.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За причину розпаду сім»ї вказувала те, що після виїзду відповідача за кордон на заробітки у 2004 році в сім»ї почалися непорозуміння та проблеми, які вони так і не змогли вирішити. З 2004 року по даний час відповідач проживає в Іспанії, повертатися до України не бажає, він їй не допомагав у вихованні та утриманні дітей, у веденні спільного господарства. На даний час вона проживає у батьків і маж намір створити нову сім»ю. Просила шлюб з відповідачем розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пославшись на обствини, вказані у позовній заяві. Крім цього пояснила, що примирення неможливе, нічого спільного у неї з чоловіком не залишилося. Відповідач у судове засідання не з»явився, хоча за місцем його проживання надсилалася рекомендована кореспонденція, яку отримала сама позивачка, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу без участі відповідача відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, копії паспортів сторін, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони протягом 10 років разом не проживають, на протязі даного часу спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, подружніх стосунків не підтримують, на примирення позивачка не згодна. За таких обставин сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що з відповідачем зареєструвала шлюб 18 квітня 1997 року. Від спільного життя є неповнолітня житина - донька [PERSON], [INFO]. За причину розпаду сім»ї вказувала те, що з січня 2015 року вони разом не живуть. Не спілкуються, чоловік ніде не працює, зловживає спиртними напоями, спричиняв сварки у присутності доньки, що негативно впливало на її стан здоров»я, а тому вона остаточно втратила до нього повагу. Вважала, що примирення не можливе і просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному об»ємі, надавши суду заяви про розгляд справи без її участі та про підтримання позовних вимог в повному об»ємі, однак з»явилася в судове засідання і пояснила, що чоловік зловживає спиртним, у нього бувають напади шизофренії, рішення про визнання відповідача недієздатним немає, можливості поновлення стосунків немає, на примирення вона не згодна. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу без участі відповідача відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши її заяви, свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, копію свідоцтва про народження дитини, повідомлення АДБ, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони разом не проживають з січня 2015 року, на протязі даного часу спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, подружніх стосунків не підтримують, на примирення позивачка не згодна. Відповідно до вимог ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік забов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування для їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. А відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. За таких обставин, встановлених судом, сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що з відповідачем зареєструвала шлюб 19 лютого 2010 року. Від спільного життя є неповнолітня дитина дочка [PERSON], [INFO]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За причину розпаду сім»ї вказувала те, що з 14 січня 2014 року вони подружнім життям не живуть. Ведення спільного господарства та сумісне проживання припинене, вони втратили сімейний зв»язок і можливість повернення до нормальних шлюбних відносин. Вважала подальше сумісне життя і збереження сім»ї не можливими і поновлювати шлюбні стосунки з чоловіком вона не збирається. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За таких обставин просила шлюб з відповідачем розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пославшись на обставини, вказані в позовній заяві, пояснивши крім цього, що на примирення вона не згодна. На протязі року вони припиняли та поновлювали подружні стосунки а з 14 січня 2014 року проживають окремо. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, пояснивши, що не вбачає можливості примирення з позивачкою. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, копії свідоцтва про народження дитини, довідки АДБ, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони разом не проживають з січня 2014 року, а на протязі року спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, подружніх стосунків не підтримують, на примирення не згодні. Відповідно до вимог ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік забов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування для їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. А відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, встановлених судом, сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що з відповідачем зареєструвала шлюб 1 грудня 1998 року. Від спільного життя є неповнолітня дитина - дочка [PERSON], [INFO]. За причину розпаду сім»ї вказувала те, що вони з відповідачем різні по складу характеру, у них різні погляди на життя, внаслідок чого між ними часто виникали сварки та скандали. Відповідач нехтував сімейним життям, не цікавився станом справ у сім»ї, останні роки майже не з»являвся додому та невідомо де проживав. Вони перестали жити однією сім»єю і 2 роки не підтримують подружні стосунки. За таких обставин вважала, що сім»я існує формально і просила шлюб з відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пославшись на обставини, вказані в позовній заяві, пояснивши крім цього, що на примирення вона не згодна. Відповідач у судове засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу без участі відповідача відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, копії паспорту позивачки, свідоцтва про народження дитини, довідки з місця проживання позивачки, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони разом не проживають на протязі двох років, на протязі даного часу спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, подружніх стосунків не підтримують, на примирення позивачка не згодна. Відповідно до вимог ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік забов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування для їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. А відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. За таких обставин, встановлених судом, сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що з відповідачем зареєструвала шлюб 20 вересня 2013 року. Від шлюбу дітей немає.. Вказувала, що починаючи з 2014 року в них почали виникати постійні сварки та непорозуміння, відповідач її не поважав як дружину, постійно принижував, ініціював сварки. Зазначала, що з липня 2014 року відповідач перебуває в розшуку за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ст.. 27 ч.4, 190 ч.2,3, 369 ч.3 КК України. Вони майже рік не спілкуються та не підтримують ніяких стосунків. Зазначала, що на даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання між нею та відповідачем припинене, шлюб носить формальний характер, спільного господарства вони не ведуть, спору про майно немає. Просила шлюб розірвати. В судове засідання позивачка надала заяву з якої вбачається, що вона просить справу слухати у її відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, судом були прийняті всі міри по належному його повідомленню, про що свідчить оголошення про виклик до суду опубліковане в газеті «Буковина». Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, що не суперечить положенням ст.. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Дослідивши заяву позивачки, письмові докази по справі, свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки і на протязі тривалого часу спільно не проживають і спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. На даний час відповідач перебуває в розшуку за скоєння кримінальних правопорушень, що стверджено довідкою УКР УМВС України в Чернівецькій області від 10.06.2015 року №1/3810 Відповідно до вимог ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік забов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування для їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. А відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. За таких обставин, встановлених судом, сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved