Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 25% від всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку та на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 25% від всіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона на даний час перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідач матеріальну допомогу на її утримання та утримання дитини не надає, хоча має таку можливість. Оскільки вона не працює, їй дуже важко самостійно матеріально утримувати дитину. Відповідач працює, отримує заробітну плату, інших осіб на утриманні не має. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно з положеннями ч. 3 ст.12 та ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до вимог ст.ст.2 та 4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод\~ чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Відповідно до ч. 1\~ст. 80 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні\~розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Положеннями ст. 7 СК України\~встановлено, що «дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України,\~Конвенцією про\~права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість, яких надана Верховною Радою України», але дитина сторін по вині відповідача не має можливості реалізувати в повній мірі своє право. При цьому не встановлено, що в більшому розмірі повинен утримувати дитину той з батьків, з яким проживає дитина або той, який має більший розмір доходів; законодавцем встановлено, що батьки зобовязані утримувати дитину без врахування даних обставин. Згідно з ч. 3\~\~ст. 181 СК України\~аліменти на дитину присуджуються в частці від\~\~заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій\~\~ грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно (п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та\~\~стягнення аліментів»). Дані обставини враховуються, згідно зі\~ст. 182 СК України, тільки судом при вирішенні питання про стягнення аліментів. Згідно зі ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Положеннями ч. 1 ст. 191 СК України\~встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до положень\~ст. 75 СК України\~дружина, чоловік повинні підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Частиною 2\~ст. 84 СК України\~встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 вказаної статті передбачено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та не залежно від її матеріального становища, за умовами, що чоловік може надавити матеріальну допомогу. Судом достовірно встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 31 жовтня 2015 року, про що свідчить Свідоцтво про шлюб серії І-БК №302065 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 3). Відповідно до Свідоцтва про народження серії І-ОК №326545 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, сторони по справі мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Згідно Довідки депутата Васильківської міської ради від 25.05.2018 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та фактично проживають [PERSON] та її донька [PERSON], яка знаходиться на утриманні матері (а.с. 5). Оскільки позивач відповідно до закону має право на утримання від чоловіка до досягнення їх спільною дитиною трьохрічного віку, не працює в зв'язку з доглядом за дитиною та потребує матеріальної допомоги, а також з урахуванням того, що відповідач є працездатним, інших утриманців не має, суд дійшов висновку про стягнення аліментів на утримання позивачки до досягнення дитиною трьохрічного віку в розмірі 1/6 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягувати від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення їх дитиною трирічного віку. Також враховуючи матеріальне становище відповідача, та з огляду на обов'язок обох батьків утримувати дитину, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їх малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.06.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.\~\~ Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивачка звільнена від сплати судових витрат, то згідно зі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: partial