Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % встановленого законодавством прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що від спільного проживання з відповідачем у них народилися сини [PERSON] та [PERSON]. Відповідач проживає окремо. Діти проживають з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, не приймає участі у їх вихованні. Аліменти відповідач нікому не сплачує. Інших непрацездатних осіб на утриманні не має. Позивачка в судове засідання не зявилася, представник позивачки [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час розгляду справи повідомлений. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи , суд вважає, що позов підлягає задоволенню. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти, визначається судом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до розяснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом . Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON] , [INFO], та [PERSON], 01.07.2006 р.н, що підтверджується свідоцтвами про народження. Діти проживають разом з позивачкою, що підтверджується довідкою КП «Житлогосп» №824 від 24.01.2017 р. і знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо , не надає матеріальну допомоги на утримання дітей. Доказів про своє тяжке матеріальне становище не надав. З урахуванням досліджених доказів, суд вважає, що з відповідача можливо стягнути аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO], та [PERSON], 01.07.2006 р.н, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня предявлення позову до суду до досягнення дітьми повноліття. При цьому слід зазначити, що розмір аліментів не є сталою величиною, та може бути змінений відповідно до ч.1 ст.192 СК України, за якою розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п.23постанови Пленуму Верховного Суду України розяснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Так як позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову, судовий збір стягується з відповідача на користь держави . На підставі викладеного та

Outcome: approved