Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання їхньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, яких наразі не вистачає для забезпечення її нормальним рівнем життя. Також позивачка вказала, що здійснює додаткові витрати на дитини, які полягають в оплаті орендованого житла. У зв`язку з наведеним, позивачка просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання дитини та стягувати з нього 2318 грн щомісячно, а також стягувати з відповідача на її користь 1875 грн додаткових витрат на дитину щомісячно. Відповідач подав відзив на позовну заяву, яким просить відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування відзиву зазначив, що є безробітним та має дитину від іншого шлюбу, яка наразі перебуває у лікарні з діагнозом вірусний енцефаліт гострий період, у зв`язку з чим витрачаються значні кошти. Також відповідач зауважив, що позивачка не надала доказів на підтвердження понесення додаткових витрат на дитину (а.с. 21-22). У засідання з`явився представник позивача, яка підтримала позов, а також представник відповідача, який просив відмовити в задоволенні позову. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 11), яка проживає разом з позивачкою (а.с. 8). Зареєстрований 18 жовтня 2008 року шлюб сторін розірвано рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 06 травня 2015 року (а.с. 10). 03 вересня 2016 року зареєстровано шлюб відповідача та гр. [PERSON] (а.с. 24), за час якого у них народилася спільна дитина [PERSON] , [INFO] (а.с. 25). З відповідача на користь позивачки на підставі наказу Житомирського районного суду Житомирської області від 13 червня 2018 року стягуються аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) (а.с. 9). Позивачка працює у ТОВ Житомирський м`ясокомбінат на посаді оператора комп`ютерного набору; загальна сума доходу останньої за період з 01 травня 2019 року по 31 жовтня 2019 року склала 25287,20 грн (а.с. 6). За інформацією з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків за період з 1 кварталу 2020 року по 2 квартал 2020 року відомості про доходи відповідача відсутні (а.с. 29). Відомості про роботу у наданій відповідачем копії трудової книжки відсутні; останній запис про звільнення від 17 квітня 2019 року (а.с. 30). Син відповідача [PERSON] перебуває на лікуванні в Житомирській дитячій обласній клінічній лікарні з діагнозом вірусний енцефаліт гострий період (а.с. 26). Згідно з ч. 10 ст. 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України, реч. 1 ч. 2 ст. 51 Конституції України). Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного й соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. (ст. 8 Закону України Про охорону дитинства). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (абз. 1 ч. 3 ст. 181 СК України). Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абз. 2 ч. 3 ст. 181 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України). Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що вимогу позивачки потрібно задовольнити та збільшити розмір аліментів, який було встановлено наказом Житомирського районного суду Житомирської області від 13 червня 2018 року та стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 2318 грн щомісячно, оскільки, на думку суду, такий розмір аліментів забезпечить дитину рівнем життя, достатнім для її всебічного розвитку. Стосовно стягнення додаткових витрат на дитину суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволенні вимог про стягнення додаткових витрат у зв`язку з відсутністю жодних доказів на підтвердження їх понесення. Одночасно суд зазначає, що орендна плата за житлове приміщення не є додатковими витратами на дитину, оскільки ці витрати не викликані особливими обставинами. Участь відповідача у забезпеченні дитини належними умовами проживання у цьому випадку здійснюється шляхом сплати аліментів. Також суд, з огляду на положення ст. 141 ЦПК України, вважає за потрібне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 840,80 грн. Належних доказів понесення судових витрат матеріали справи не містять, у зв`язку з чим суд не розв`язує питання про їхній розподіл. Суд зауважує, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати саме на професійну правничу допомогу, тобто правничу допомогу, що надана адвокатом. Разом з тим, позивачка надала договір про надання їй юридичних послуг Товариством з обмеженою відповідальністю Рута і компанія в особі гр. [PERSON] , (основний вид економічної діяльності: оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами) що не може бути визнано судом, як отримання нею професійної правничої допомоги.

Outcome: partial