Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи позовні вимоги наступним. У них з відповідачем є малолітні діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Стверджує, що відповідач ухиляється від обов'язку щодо утримання дітей, матеріальної допомоги не дає, хоча його матеріальне становище дозволяє це робити. Просить суд стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 2500 грн. щомісячно та сина [PERSON], [INFO] у розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 21 листопада 2018 року відкрито провадження у справі. У судове засідання сторони не з'явилися, від позивача та її представника надійшло клопотання про проведення розгляду справи без їх участі. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, і на підставі частини 3 ст.131 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що він не з'явився у судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми. З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 травня 2003 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану районного управління юстиції Львівської області, актовий запис №24, який розірвано рішенням Галицького районного суду м.Львова 15 серпня 2014 року. Сторони є батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, Серія [NUMBER], актовий запис №5853 (а.с.20); [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, Серія [NUMBER], актовий запис №4720 (а.с.19). Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч. 1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Встановлено, що діти перебувають на утриманні матері - позивачки [PERSON]. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін та вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дітей у розмірі по 2500 грн. на дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Згідно з положеннями ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. До цього, суд ураховує, що батьки зобов'язані піклуватися про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, створювати умови для проживання, виховання та розвитку дитини, утримувати дітей на нормальному рівні матеріального забезпечення. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, присудивши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їхніх неповнолітніх дітей, від дня пред'явлення позову до досягнення дітьми повноліття, в розмірі по 2500 грн. на дитину щомісячно, але не менше розміру, визначеного ч.2 ст.183 СК України. Відповідно ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., від сплати якого позивач при поданні позову звільнений законодавством.

Outcome: approved