Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. У позові вказала, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 06.09.2014 року. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Прожили у шлюбі повних два роки, але життя з відповідачем не склалося, на ґрунті особистих непорозумінь постійно виникають суперечки, а тому збереження такого шлюбу суперечить її інтересам. Відповідач не приймає участь у вихованні та утриманні дитини, зважаючи на те, що він працездатний, тому має матеріальну можливість виплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 всіх його доходів (заробітку),\~ щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Посилаючись на викладене просить суд, шлюб укладений між нею та [PERSON]С зареєстрований 06.09.2014 року виконавчим комітетом Зеленодольської міської ради Апостолівського у Дніпропетровській області за актовим записом № 78 \~розірвати, та стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 всіх його доходів (заробітку),\~ щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка надала до суду письмову заяву з проханням слухати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає, просить позов задовольнити. Відповідач з позовом згодний, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання доньки, позов в частині розірвання шлюбу визнає, про що надав суду письмову заяву, просить розглянути позов у його відсутності. Відповідно до\~ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб,\~\~які\~\~беруть участь\~\~у\~\~справі,\~\~чи\~\~в\~\~разі\~\~якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть\~участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги\~обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню через наступне. Відповідно до\~ст. 24 СК України, шлюб засновується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Примусовість жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до вимог\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено право особи, яка змінила своє прізвище\~\~при реєстрації\~\~шлюбу, після\~ розірвання шлюбу\~\~надалі\~\~іменуватися\~\~цим прізвищем\~\~або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано 06.09.2014 року виконавчим комітетом Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровській\~ області, актовий запис № 78. Подружні відносини між сторонами припинені через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння та відсутність нормального морального клімату в родині. Сімя сторін розпалась остаточно і примирення між ними неможливе. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серія І-КИ № 562988 від 14.09.2015 року, згідно якого батьком [PERSON], [INFO] записаний [PERSON]. Згідно ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. На підставі ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 180 Сімейного кодексу України\~передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3\~ст.181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.\~\~ Позивачка просила суд стягнути аліменти у частці від доходу відповідача. На підставі ч.1\~ст.182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч.1, 2\~ст.183 Сімейного кодексу України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.2\~ст.182 Сімейного кодексу України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~ст.184 Сімейного кодексу України. Частиною 1\~статті 181 Сімейного кодексу України\~передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За змістом зазначених норм, будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. На даний час ніякої домовленості щодо виконання обов'язку утримувати дитину між сторонами не має, договір про сплату аліментів на дитину, в якому було б визначено розмір та строки виплати аліментів, між позивачем та відповідачем не укладався. Як вбачається з положень\~Сімейного кодексу України, спір щодо витрат на утримання дитини може містить незгоду між батьками, як щодо самого факту сплати аліментів, так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно (Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2012 року по справі № 6-35893св12). Відповідно до положень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від №3 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Враховуючи, що батько дитини не надає матеріальної допомоги на її утримання, проти заявлених позовних вимог не заперечує, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі. На підставі ч.3\~ст.88 ЦПК України, якщо позивач, на користь\~\~якого\~\~ухвалено\~\~рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, а тому з відповідача підлягає стягненню сума судового збору.

Outcome: approved