Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 500 гривень щомісячно з індексацією у відповідності з законом до досягнення нею 23 літнього віку. Позивачка в судове засідання не з'явилась. В заяві адресованій суду просила справу розглянути за її відсутності, підтримує позовні вимоги, просила суд позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, про що є повідомлення про вручення від 11 січня та 18 січня 2014 року. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. 21 січня 2014 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. З копії рішення Марківського районного суду Луганської області від 19 травня 2004 року, вбачається, що сторони розірвали шлюб, який було укладено 18 лютого 1995 року у Кризькій сільській раді Марківського району Луганської області за актовим записом №1 (а.с.3). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження, яке було видано 26 вересня 1995 року Кризькою сільською радою Марківського району Луганській області (а.с.2). Відповідно копії рішення Марківського районного суду Луганської області від 23 грудня 2003 року встановлено, що з [PERSON], [INFO], стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше ? неоподаткованого мінімума доходів громадян на кожну дитину, починаючи з 10 грудня 2003 року і до досягнення ними повноліття (а.с.4). Згідно довідки № 1600 від 1 жовтня 2013 року виданої деканом гуманітарного факультету Державного вищого навчального закладу «Донбаського Державного педагогічного університету» Горлівського інституту іноземних мов, [PERSON] навчається на 2 курсі вище вказаного учбового закладу (а.с.5). У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.198 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Беручи до уваги, що відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового засідання, тому він підлягає задоволенню. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 229 гривень 40 копійок. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved