Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з 09.05.1992 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованим виконкомом В.Чернеччинської сільської ради Сумського району Сумської області. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , 2007 року народження. Зазначає, що підставою для розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачем не зійшлися характером та мають різні погляди на життя, у зв`язку з чим між ними виникають суперечки та сварки. На даний час сімейні відносини між ними припинені та на примирення вона не згодна. А тому просить шлюб розірвати, стягнути судовий збір. У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити. Представник відповідача заперечувала проти позову, просила зберегти сім`ю, надавши сторонам строк на примирення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 травня 1992 року позивач з відповідачем уклали шлюб, зареєстрований виконкомом Великочернеччинської сільської ради Сумського району Сумської області, актовий запис № 9, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 8). Від шлюбних відносин сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Зі змісту позовної заяви вбачається, що причиною розпаду сім`ї стала відсутність взаєморозуміння між подружжям, що робить неможливою подальшу побудову сімейних відносин. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України). Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним за свою поведінку в сім`ї (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Відповідно до ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Судом не встановлено обставин відповідно до норм чинного законодавства, які б унеможливлювали розірвання шлюбу. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення, а тому шлюб між ними необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved