Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року померла її мати - [PERSON]. За життя [PERSON] мала на праві приватної власності, відповідно до рішення виконкому Чапліївської сільської ради народних депутатів від 19.11.1993 року № 31, земельні ділянки для обслуговування будинку та господарських споруд площею 0.04 га, та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,15 га, які розташовані по [ADDRESS] Шосткинського району Сумської області. Все своє життя [PERSON] користувалась даними земельними ділянками, але з невідомих причин не отримала Державного акту на право власності на вказані земельні ділянки. За свого життя - 15 серпня 1995 року [PERSON] склала заповіт, яким заповідала позивачці усе своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось. На момент смерті [PERSON] позивачка не була зареєстрована та не проживала разом з нею, але фактично вступила в управління та володіння земельними ділянками, обробляла городи, тому є такою, що прийняла спадщину у вигляді вищевказаних земельних ділянок. Таким чином, позивачка є спадкоємцем, який не має наміру відмовлятись від прийняття спадщини, що відкрилась після смерті матері, але оформити прийняття спадщини не має можливості по причині відсутності правовстановлюючих документів, тому вона була вимушена звернутися до суду, прохала встановити факт належності на праві власності земельних ділянок [PERSON] та визнати за нею право власності на успадковані земельні ділянки. 05 червня 2014 року представник позивача надала до суду уточнену позовну заяву, прохала у зв'язку з проведенням замірів земельних ділянок, визнати за нею право власності на об'єднану земельну ділянку площею 0,18 га. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явилась, надала заяву, в якій вимоги підтримала в повному обсязі, прохала розглянути справу без її участі. Представник відповідача - виконавчого комітету Чапліївської сільської ради Шосткинського району у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій вказав, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, прохав розглянути справу без його участі. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій вказав, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, прохав розглянути справу без його участі. Дослідивши по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Стаття 392 ЦК України, передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами, а також у разі відсутності чи втрати документів які посвідчують право власності. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] року в смт. Вороніж Шосткинського району Сумської області./а.с.7/ Згідно копій свідоцтв про народження та про укладення шлюбу, [PERSON] є донькою [PERSON] /а.с.8,9/ Згідно заповіту від 15.08.1995 року [PERSON] все своє майно заповіла доньці - [PERSON] (а.с 10) Заповіт не змінювався і не відмінявся, що підтверджено довідкою Чапліївської сільської ради. ( а.с. 12) Згідно довідок виконавчого комітету Чапліївської сільської ради та КП «Шосткинське МБТІ» житловий будинок [ADDRESS] Шосткинського району Сумської області рахується за померлою [PERSON] Згідно рішення виконавчого комітету Чапліївської сільської ради від 19.11.1993 року № 31 [PERSON] передано у приватну власність земельні ділянки для обслуговування будинку та господарських споруд площею 0.04 га, та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,15 га. /а.с.11-14/. Як встановлено в судовому засіданні, Державного акту про право власності на землю за життя [PERSON] не отримувала. Положенням ст. 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність особи припиняється у зв'язку з її смертю, тобто померла особа не може мати майна на праві власності, а може бути тільки встановлений факт наявності цього майна у неї на праві власності за життя та визнати право власності на майно за спадкоємцями в порядку його спадкування. Відповідно до ст. 6 Земельного кодексу України від 18.12.1990 року № 561-XII, який діяв на час відкриття спадщини, громадяни набувають право власності на земельні ділянки у разі одержання їх у спадщину. Відповідно до частини 1 статті 548 Цивільного кодексу України від 18 липня 1963 року №1540-VI, який діяв на момент відкриття спадщини, - для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України від 18 липня 1963 року №1540-VI визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. В судовому засіданні встановлено, що позивач після смерті матері доглядала за будинком, обробляла город, із заявою про відмову від спадщини у строк, визначений ст.533 ЦК Української РСР, не зверталась, а отже фактично вступила в управління спадковим майном. З ситуаційного плану, складеного після проведення спеціалістом відповідних замірів, вбачається, що дійсний загальний розмір земельних ділянок, розташованих по вул. Кірова 178, в с. Лушники на території Чапліївської сільської ради, складає 0,18 га. (а.с. 34) Вищезазначене надає суду підстави задовольнити позов в повному обсязі.

Outcome: approved