Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

позивачка звернулася в суд із позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 21.04.2007 року. Шлюб зареєстровано Франківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №120. Від шлюбу у них народились діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З початку їх спільного життя, з боку відповідача склалось не зовсім доброзичливе ставлення до родини позивачки. На цій підставі у сторін постійно виникали сварки, у зв`язку з чим, у [PERSON] з`явились проблеми зі здоров`ям. Крім того, позивачка зазначає, що малолітні діти є свідками сварок подружжя, що теж травмує їх психічний стан. Подальше перебування у шлюбі з [PERSON] суперечить інтересам позивачки. На підставі вищевикладеного просить задовольнити позов. Ухвалою Франківського районного суду міста Львова від 17.03.2020 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У відповідності до ст. 274 ЦПК України\~«у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін». Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. При цьому у відповідності до\~ст. 279 ЦПК України\~«Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Позивачка у судовому засіданні подала заяву, у якій зазначила, що просить розлучити її з [PERSON] . Стверджує, що продовжувати сімейні стосунки немає сенсу, відповідач часто перебуває у стані алкогольного сп`яніння, вживає ненормативну лексику, буянить, висловлює погрози та конфліктує з старшою донькою. У них з відповідачем різні інтереси, погляди та цінності. Окрім того [PERSON] часто буває прискіпливий д власних дітей, обзиває та принижує їх. На підставі викладеного, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання подав заяву, у якій просить суд не розривати шлюб з [PERSON] . Стверджує, що разом вони проживають чотирнадцять років, вагомих підстав для розлучення немає. У подружжя є двоє малолітніх дітей, яких відповідач любить та береже. Відповідач зазначає, що добре ладнає з дружиною та постійно допомагає в побуті. Просить суд відмовити у задоволенні позову. У відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.04.2007\~року сторони зареєстрували шлюб у Франківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що 21.04.2007 року видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] , актовий запис №120. У шлюбі народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.09.2007 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.04.2012 року. Згідно з ч.2 ст.140 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до\~ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 51\~Конституції\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно статті 24\~СК\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частин 3\~та\~4\~статті\~56\~СК\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до частини 2\~статті\~104\~СК\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з приписами частини 3\~статті\~105\~СК\~України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Подана позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті права, а також права їхніх дітей, що відповідає вимогам ст.109 СК України. Зважаючи на вищевикладені доводи, аргументи, позовна заява підлягає до задоволення. На підставі\~ст.141 ЦПК України\~судові витрати у вигляді судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved