Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивачка звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] та стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1\\4 частини від заробітку, у зв'язку з тим що відповідач з 2011 року взагалі не опікується про дитину та ухиляється від її виховання та утримання. Вона не перешкоджає і не перешкоджала раніше вихованню та спілкуванню дитини з батьком, однак дитина свого батька не знає. З появою дитини на світ відповідач разом з родиною не проживав, спочатку навідував дитину а потім зник, та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконував і не виконує на даний момент, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дитини. Всі питання щодо виховання сина вирішуються позивачкою самостійно, без участі та підтримки з боку відповідача. Для розвитку дитини вона прикладає всі свої зусилля та можливості. Відповідач інтересу до дитини не проявляє. Позивачка та її представник [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечували. Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи: служби у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, згідно якої справу просить слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі просить врахувати наявні докази про ухилення відповідача від участі у вихованні дитини, що містяться у матеріалах цивільної справи та інтереси малолітньої дитини. Представник третьої особи: служби у справах дітей Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, згідно якої справу просить слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить врахувати інтереси малолітньої дитини. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за від сутності відповідача, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини нея вки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи . При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на ім'я голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Се вастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового за сідання не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, ураховуючи думку прокурора, пояснення позивачки, представника позивачки, дослідив матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.2 статті 164 СК України підставою для позбавлення батьківських прав може бути ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини. Згідно з вимогами ч. ч. 2,3,4 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. Відповідач по справі [PERSON] являється батьком малолітнього [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.11.2007 року. Позивачка відповідно є матір'ю дитини. Зі свого народження дитина проживає у родині своєї матері (позивачки по справі) та бабусі [PERSON], що підтверджується довідкою старшої по будинку [PERSON] від 26.01.2015 року. Відповідно до довідки старшої по будинку [PERSON] від 10.04.2015 року. батько дитини [PERSON] за вказаною адресою з 2011 року не з'являється, вихованням та утриманням сина [PERSON] не займається. Відповідно до довідки та характеристики завідувача дошкільного навчального закладу № 39 «Чебурашка» [PERSON] від 03 лютого 2015 року [PERSON] відвідував вказаний заклад з 02.03.2010 року по 31.08.2014 року, протягом вказаного часу батько дитини ні разу не з являвся у заклад, не цікавився суспільним життям дитини, участі у вихованні дитини не приймав. Згідно довідки від 27.01. 2015 року наданої директором шкільного навчального закладу ЗОШ 1-3 ступенів № 7», [PERSON] [PERSON], [INFO] навчається у 1-Д класі вказаного шкільного закладу. Батько не займається вихованням дитини, не спілкується з класним керівником, не відвідує батьківські збори, не приходить до школи. Відповідно до інформації наданої службою у справах дітей Мелітопольської міської ради від 13 березня 2015 року на адвокатський запит, відповідач не звертався до служби з заявами про визначення способу участі у вихованні дитини та усунення перешкод у вихованні дитини, з приводу чинення йому позивачкою перешкод у спілкуванні з сином. Згідно листа органу опіки та піклування Василівської райдержадміністрації від 27 квітня 2015 року , служба у справах дітей підтримує позовні вимоги позивачки про позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітньої дитини вважає за доцільне позбавити батьківських прав. Згідно акту обстеження житлових умов позивачки від 16.04.2015 року, виготовленого службою у справах дітей Мелітопольської міської ради, в сім'ї позивачки є необхідні умови проживання для дитини, є меблі та побутова техніка, є окрема кімната дитини. Внаслідок спілкування з дитиною встановлено що [PERSON] не знає свого батька в обличчя. Згідно акту обстеження житлових умов відповідача від 27.04.2015 року відповідач за своїм місцем реєстрації та проживання з являється рідко, про дітей від першого шлюбу, які проживають за вказаною адресою не піклується і не спілкується з ними, матеріальної допомоги не надає. Судом встановлено, що відповідач по справі ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до свого сина, оскільки долею сина вихованням та утриманням не займається, не турбується і не цікавиться про його фізичний і духовний розвиток, не телефонує, не відвідує дитину, загалом не проявляє про неї щонайменшої батьківської турботи, свідомо нехтує своїми обов'язками щодо піклування про дитину, її дошкільне та шкільне навчання, підготовку до самостійного життя, в тому числі не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, матеріальної допомоги при випадках лікування дитини, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею шкільної освіти, відвідування будь яких гуртків. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини оскільки відповідач своєю поведінкою свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками. Враховуючі, що одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину, та оскільки відповідач не виділяє грошових коштів на утримання сина, а угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного, суд знаходить, що вимоги позивачки законні та обґрунтовані, підтверджені необхідними доказами, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved