Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.07.2000 року в с. Курилівка Лебединського району Сумської області помер [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) розміром 4,66 в умовних кадастрових гектарах на території Рябушківської сільської ради Лебединського району Сумської області. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] 07.01.2003 року остання померла. Після її смерті відкрилася спадщина в тому числі на земельну частку, яку вона прийняла після смерті чоловіка, а також на земельну частку (пай) розміром 4,66 в умовних кадастрових гектарах на території Рябушківської сільської ради Лебединського району Сумської області, що належала їй особисто. [PERSON], який є сином померлої [PERSON], 15.01.2003 року написав заяву про відмову від оформлення спадкових прав на майно матері на користь позивачки. З огляду на викладене, позивачка бажає оформити спадщину [PERSON], але їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Тому вона просила визнати за нею право власності на вказані земельні частки в порядку спадкування. Учасники справи в судове засідання не зявилися. Позивачка в наданій заяві позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача, а також третя особа в заявах, адресованих суду, заявлені вимоги не оспорили, справу також просили розглянути без їх участі. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги повязані зі спорами про спадкове право, позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні було встановлено наступне. 08.07.2000 року в с. Курилівка Лебединського району Сумської області помер [PERSON] (а.с. 8). Зі смертю останнього відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) розміром 4,66 в умовних кадастрових гектарах на території Рябушківської сільської ради Лебединського району Сумської області. Спадщину після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON], яка 07.01.2003 року померла (а.с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина в тому числі на земельну частку, яку вона прийняла після смерті чоловіка, а також на земельну частку (пай) розміром 4,66 в умовних кадастрових гектарах на території Рябушківської сільської ради Лебединського району Сумської області, що належала їй особисто на праві власності, що вбачається журналу реєстрації сертифікатів (а.с. 15-16) та свідоцтва (а.с. 18). Позивачка бажає прийняти дану спадщину, оскільки син померлої, [PERSON], відмовився від прийняття спадщини матері на її користь, про що 15.01.2003 року написав відповідну заяву, засвідчену секретарем Рябушківської сільської ради (а.с. 11). Незважаючи на це, позивачка не може отримати свідоцтво про право на у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на вказані земельні частки. Зазначене змусило її звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалюючи рішення, суд приймає до уваги те, що згідно з п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом. З огляду на викладене, суд вважає, що до спірних правовідносин слід застосовувати положення чинного ЦК України від 16.01.2003 № 435-IV. Згідно вимог ст. ст. 325, 328, 1216, 1217, 1222 1223 ЦК України фізичні особи можуть бути субєктами права власності на підставах, не заборонених законом і мають право звернутися до суду з позовом про визнання права власності, а спадкоємці мають право прийняти спадщину. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з того, що викладені в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, так як стверджуються відповідними доказами. Наведені факти в ході судового розгляду не були оспорені з боку відповідача та третьої особи і позовні вимоги визнаються ними в повному обсязі, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved