Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання житлового будинку особистою приватною власністю. В позові посилалася на те, що вона та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 17 січня 2017 року розірвано. Зазначає, що від вказаного шлюбу у них народилося четверо дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Під час шлюбу, на підставі договору купівлі-продажу від 23 лютого 2007 року, вона придбала житловий будинок по [ADDRESS], загальною площею 48,7 кв.м., в тому числі житловою площею 28,5 кв.м., сарай літ. В, цегляний гараж літ. Г, дерев'яний, погріб літ. Пг, бетонний, вбиральня літ. Д, цегляна, огорожа І, колодязь І, вигрібна яма 2, вартістю 123281 грн. Вказувала, що даний житловий будинок є її особистою приватною власністю, оскільки вона придбала його за свої власні кошти, які вона заробила працюючи до 2000 року в Греції та за кошти, які отримала від продажу своєї квартири [ADDRESS], який нею був проданий в цей же день - 23 лютого 2007 року. Зазначена квартира належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 27 серпня 1999 року Департаментом житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради, згідно з розпорядженням від 27.08.1999 року за №33483, зареєстрованого Чернівецьким обласним бюро технічної інвентаризації 28 жовтня 1999 року. Також зазначала, що їй допомагала її мати - [PERSON], яка до цього часу також працює в Греції. При купівлі спірного житлового будинку, продавець [PERSON] отримала саме від неї гроші. Стверджує, що оскільки вона придбала житловий будинок [ADDRESS] за власні кошти, він є її особистою приватною власністю. На підставі вищевикладеного, просить суд визнати житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 48,7 кв.м., в тому числі житловою площею 28,5 кв.м.; сарай літ. В, цегляний; гараж літ. Г, дерев'яний; погріб літ. Пг, бетонний; вбиральня літ. Д, цегляна; огорожа І, колодязь І, вигрібна яма 2, вартістю 123281 грн., її особистою приватною власністю. В судове засідання позивачка не з'явилася, від неї до суду надійшла заява, в якій просить суд справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить суд позов задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, від нього через канцелярію суду надійшло клопотання, в якому вказав що позов визнає у повному обсязі, просив розгляд справи провести у його відсутності. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. Так, в силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 17 січня 2017 року розірвано (а.с. 8-9). Від вказаного шлюбу у них народилося четверо дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 10-13). Також встановлено, що під час шлюбу, на підставі договору купівлі-продажу від 23 лютого 2007 року, позивачка придбала житловий будинок по [ADDRESS], загальною площею 48,7 кв.м., в тому числі житловою площею 28,5 кв.м., сарай літ. В, цегляний гараж літ. Г, дерев'яний, погріб літ. Пг, бетонний, вбиральня літ. Д, цегляна, огорожа І, колодязь І, вигрібна яма 2, вартістю 123281 грн. (а.с. 15). Крім того встановлено, що позивачка [PERSON] придбала спірний будинок за свої власні кошти, які вона заробила працюючи до 2000 року та за кошти, які отримала від продажу своєї квартири [ADDRESS], який нею був проданий в цей же день - 23 лютого 2007 року (а.с. 19). Зазначена квартира належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 27 серпня 1999 року Департаментом житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради, згідно з розпорядженням від 27.08.1999 року за №33483, зареєстрованого Чернівецьким обласним бюро технічної інвентаризації 28 жовтня 1999 року. Як вбачається з матеріалів справи, при купівлі спірного житлового будинку, продавець [PERSON] отримала саме від позивачки [PERSON] кошти, що підтверджується копією розписки від 23.02.2007 року (а.с. 18). Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Згідно ч.2,3 ст. 57 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування, майно набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Відповідно до правил ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову відповідачем не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи вищевикладене, а також те, що спірний житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] придбаний позивачкою за власні кошти, що також не заперечується відповідачем, суд вважає що позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви до суду в сумі 1232,81 грн.

Outcome: approved