Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав, оскільки він, як батько [PERSON] [INFO], ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки. Ні словесно, ні письмово не спілкується з дівчинкою, не цікавиться її життям, не проявляє ніякого батьківського піклування, та не надає будь-якої матеріальної допомоги, хоча таку можливість має. З урахуванням викладеного, позивачка вважає, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, наполягала на його задоволенні. Надала пояснення з підстав, зазначених в позові, а також, надала письмову згоду на ухвалення заочного рішення (а.с.54). Представник третьої особи Болградської районної державної адміністрації Одеської області в особі Органу опіки та піклування - Янчева Г.Ф., яка діє на підставі довіреності від 30.04.2015 року за № 01/01/1072 (а.с.55) в судове засідання прибула та підтримала позовні вимоги, зазначивши про наявність висновку органу опіки та піклування районної державної адміністрації, в якому вказано, що зазначений орган вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно малолітньої дитини [PERSON] через те, що останні 5 років, батько не спілкується з дитиною, матеріально не допомагає, не цікавиться її здоровєм, життям та вихованням. повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Також, представник, зазначила, про підтримання позовних вимог позивачки, та доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, стверджувала, що для позбавлення батьківських прав відповідача є всі передбачені законом підстави, підтримала висновок органу опіки та піклування. Відповідач до суду не прибув, повідомлявся згідно вимог чинного законодавства за адресою постійного місця реєстрації (а.с.27, 47,53, 69). Повідомлення повернулися до суду без вручення з відміткою листоноші, що адресат за вказаною адресою не проживає (а.с.47,53, 69). На виконання вимог ч.9 ст. 74 ЦПК України, відповідач, фактичне місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликався в суд через оголошення у пресі. Тобто, відповідач був повідомлений через засоби масової інформації шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» № 94 (5468) від 28.05.2015 року (а.с.63-64) та газеті «Одеські вісті» № 48 (4758) від 04.06.2015 року (а.с.65-66). Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України (а.с.13). Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви позивачки по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновновку. В силу п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, яка передбачає підстави позбавлення батьківських прав, зазначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Виноградівською сільською радою Болградського району Одеської області батьками [PERSON], [INFO] є відповідач - [PERSON] та позивачка [PERSON], відповідний актовий запис в Книзі реєстрації народжень за № 10 від 5 березня 2008 року (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 17.05.2010 року, шлюб між відповідачем - [PERSON] та позивачкою [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №55 від 17.05.2010 року (а.с.5). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] проживає окремо, з донькою не спілкується, матеріальної допомоги на її утримання не надає, не цікавиться її здоров'ям та життям, взагалі самоусунувся від виховання своєї дитини. Аліменти з відповідача на користь позивачки на утримання дитини - не стягуються (а.с.8,9,35). Вказані обставини підтверджуються: - довідками про склад сім'ї позивачки № 260 від 17.03.2015 року та №411 від 14.07.2015 року (а.с.19,38), довідкою про склад сім'ї відпвідача № 259 від 17.03.2015 року (а.с.20, 32); - довідкою виконавчого комітету Виноградівської сільської ради № 131/02-19 від 25.03.2015 року про те, що [PERSON] [INFO] зареєстрований в [ADDRESS], проте більше року в селі відсутній (а.с.7,36); - довідкою амбулаторія загальної практики сімейної медицини в селі Виноградівка про те, що [PERSON] перебуває на обліку в лікарні і що за дитиною здійснює догляд мати (а.с.10,37); - висновком № 01/Б-199/127 від 26.03.2015 року Органу опіки та піклування Болградської районної державної адміністрації Одеської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.4); - довідкою Виноградівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступеней, в якій зазначено, що за період навчання в школі вихованням дитини займається лише мати, [PERSON] успіхами та досягненнями дитини не цікавиться, родинні збори не відвідує (а.с.15,40); - довідкою завідуючої Виноградівської дошкільної установи «Родничок» [PERSON], яка повідомляє, що за весь час пербування дити в дитячому садочку, батько дитини не з'являвся, його участі у вихованні дитини працівники дитячого садка не бачили (а.с.16,39); - характеристикою, наданою [PERSON] про те, що на її утриманні знаходиться малолітня дитина [PERSON], якій мати приділяє великої уваги на виховання та утримання доньки (а.с.17,34); - актом обстеження матеріально-побутових умов сімї [PERSON] від 14.04. 1015 року №172 (а.с.18,33); Також слід зазначити, що о позовної заяви додані письмові пояснення [PERSON] який є сусідом [PERSON], [PERSON] який є дідусем [PERSON], [PERSON], яка є сусідкою [PERSON], [PERSON], яка є вчителькою [PERSON] про те, що батько [PERSON] не приймає участі у вихованні [PERSON] (а.с.11-14). Отже, своїми діями, відповідач свідомо порушує свої зобов'язання закріплені в статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, а саме: Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і в ст. 180 Сімейного Кодексу України. В принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону вказано, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно статті 12 вищеназваного Закону вказано, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 15 цього ж Закону встановлено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею. При розгляді даної цивільної справи достовірно було встановленою що відповідач, свідомо не виконує своїх обов'язків по вихованню дитини - неповнолітньої [PERSON] [INFO], не спілкується з нею, хоча перешкод в спілкуванні йому з дитиною ніхто не чинив і не чинить. Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлено підстави позбавлення батьківських прав, а саме п.2 ч.1 - ухиляння від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов'язку - виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено виходячи з поведінки відповідача, не дивлячись на те, що перешкод у спілкуванні з дитиною йому ніхто не чинив і не чинить. Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінює докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України. При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачкою відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв'язку у їх сукупності. Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах дитини, суд вважає можливим задовольнити позов і позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] [INFO]. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: …. п. 6) витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Позивачкою надано докази, понесених нею витрат на публікацію в пресі оголошення про виклик відповідача до суду: в газеті «Одеські вісті» в розмірі 80.00 гривен (а.с.69,70) та в газеті «Урядовий кур'єр» в розмірі 630.00 гривен (а.с.67,68), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі - 243.60 гривен.

Outcome: approved