Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 10 грудня 2010 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, у звязку з відсутністю взаєморозуміння, втрати почуття любові та взаємоповаги. Шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем. В підготовче судове засідання сторони не зявилися, до суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідач позов визнав повністю. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до положень ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 10 грудня 2010 року [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Шевченко) [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 396, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС № 090309 від 10 грудня 2010 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖС № 164856 від 28 квітня 2011 року, актовий запис № 15. Відносини між подружжям не склалися за відсутністю взаєморозуміння між ними. Можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення одного з подружжя є проявом принципу свободи шлюбу та рівності подружжя, закріпленого ст. 51 Конституції України. Так як укладення шлюбу здійснюється вільно та добровільно, то ніхто не може бути примушений до збереження подружніх відносин, якщо їх основа втрачена. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, шлюб існує формально. Оцінивши надані по справі докази у їх сукупності, визнання позову відповідачем, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки сторони наполягають на розлученні. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи позицію позивачки, суд вважає необхідним прізвище позивачці залишити теперішнє «Ясиневич». Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги позивача, а тому відповідно до ч.1\~ст. 142 ЦПК України\~позивачу з державного бюджету підлягає повернення 50% судового збору, сплаченого при подачі позову. По даній справі позивачем сплачено судовий збір в сумі 704 грн. 80\~\~коп.\~, а тому з державного бюджету підлягає поверненню 50% від вказаної суми, тобто 352 грн. 40 коп., а інша частина в сумі 352 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved