Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до Андріївської сільської ради про встановлення факту належності та визнання права власності, а саме просить визнати факт належності житлового будинку [ADDRESS] [PERSON], яка померла [INFO] року; встановити факт прийняття [PERSON] спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON]; визнати за позивачкою право власності на житловий будинок [ADDRESS] Позивачка у судове засідання не з'явилась, її представник за довіреністю [PERSON] надала до суду письмову заяву відповідно до якої просить суд розглянути справу без її участі, позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача - Андріївської сільської ради у судове засідання не з'явився, відповідно до наданої суду письмової заяви просить розглянути справу без його участі, з позовом погодився, заперечень не має. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову . Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі суттєві обставини справи та перевіривши їх наявними доказами, суд вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], видане Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис 814. За життя [PERSON] склала заповіт від 04.12.2009 року, посвідчений секретарем Андріївської сільської ради Білгород-Дністровського р-ну Одеської області, зареєстровано в реєстрі за №23, згідно якого на випадок своєї смерті [PERSON] заповіла належний їй житловий будинок під [ADDRESS] своїй дочці - [PERSON], [INFO]. [PERSON], звернувшись до нотаріальноої контори із заявою про прийняття спадщини за законом та за заповітом після смерті її матері [PERSON] отримала відповідь про неможливість видачі їй свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок під [ADDRESS], в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на це майно. Окрім позивачки спадкоємцем майна померлої також є її син [PERSON], який своєю заявою відмовився від належного йому спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON] (а.с. 16). Інших спадкоємців померлої, які б претендували на спадщину не має, що підтверджується відповідним листом, наданим Білгород-Дністровською районною державною нотаріальною конторою. (а.с. 32). Позивачка фактично прийняла спадщину у вигляді житлового будинку під [ADDRESS] Одеської області, оскільки вступила в управління зазначеним майном, мешкає в будинку, обробляє присадибну ділянку, сплачує земельний податок та інші комунальні платежі, виконує необхідні ремонтні роботи, однак позбавлена можливості оформити належним чином право власності на зазначений будинок в порядку спадкування у зв'язку із відсутністю реєстрації права власності на нього за спадкодавцем. Факт того, що житловий будинок [ADDRESS] Одеської області належав саме [PERSON] підтверджується копією Свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.12.1990 року. (а.с. 13); довідкою Андріївської сільської ради Білгород-Дністровського р-ну Одеської області від 19.03.2015 року №118, із якої вбачається, що згідно запису погосподарської книги №6 особовий рахунок [NUMBER] [PERSON] була власницею: вказаного житлового будинку та земельна ділянка загальною площею 0,19 га, що розташована по [ADDRESS] знаходилась у користуванні [PERSON], яка була надана для обслуговування житлового будинку. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені в заповіті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обгрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved