Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений 11 вересня 2004 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції між нею та [PERSON] - [INFO](актовий запис №2198), стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] - [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.03.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, щомісячно та стягнути судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що шлюб з відповідачем зареєстровано шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції 11.09.2004 року. Від подружнього життя мають сина [PERSON] - [INFO], який повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач на утримання дитини коштів не надає, вихованням не займається та не цікавиться її життям. Сімейне життя між сторонами не склалось через суперечки в сім'ї. Вони подружні відносини не підтримують, разом не проживають, не ведуть спільного господарства та стали один для одного чужими людьми. Примирення між ними неможливе. Вважає, що шлюб в них носить формальний характер. Просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні викладених у позові. Просить позов задоволити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи, на підставі ст.ст.169,224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), проти чого не заперечив позивач. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11 вересня 2004 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції(актовий запис №2198). Від подружнього життя сторони мають сина [PERSON] - [INFO]. У відповідності до вимог ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Між сторонами втрачено взаємні почуття любові, поваги, взаємодопомоги та підтримки. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Сторони останній рік подружні відносини не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Примирення не можливе. Сім'я розпалась. Позов в частині розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у відповідності до ст. 182 згаданого кодексу при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я дитини, матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. На підставі ст. 183 СК України частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Дитина [PERSON] - [INFO] проживає з матір'ю, тобто з позивачкою. Відповідач не надає дитині допомогу, тому позовні вимоги про стягнення аліментів є підставними. Відповідач доказів перебування на утриманні відповідача, а саме: інших дітей, непрацездатних осіб та інші обставини, що мають істотне значення для справи не надав суду. Окрім цього, не надав доказів, що між сторонами як батьками є узгодженість способу утримання сина [PERSON] - [INFO] у позасудовому порядку. Разом з тим, при визначенні розміру аліментного забезпечення суд, вирішуючи справу в межах заявлених вимог (ст.11 ЦПК України) та відповідно до вимог ст. 182 СК України враховує стан здоров'я дитини та матеріальне становище як дитини, так і одержувача аліментів. Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів(ч.8 ст.7 СК України), а також зобов'язує дотримання рівності їх прав щодо батьків (ст.142 СК України) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин( ч.9 ст.7 СК України). Згідно із ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 3 ст.212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини у їх сукупності суд вважає, позов в частині стягнення аліментів підлягає до задоволення, а тому із відповідача слід стягувати аліменти на утримання сина [PERSON] - [INFO] в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду з 15.03.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, щомісячно. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати в розмірі 551,20 грн. судового збору, що було сплачено при поданні позовної заяви та стягнути з відповідача судовий збір в сумі 551,20 грн. в дохід держави.

Outcome: approved