Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом в якому просила стягнути з відповідача - [PERSON] на її користь заборгованість по аліментах в сумі 31420 грн. 50 коп. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вони з відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 20 березня 1991 року. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. 13 липня 2004 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Рішенням Козятинського міськрайонного суду від 26 серпня 2004 року з відповідача на її користь на утримання дітей були стягнуті аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку, починаючи з 19 липня 2004 року і до повноліття дітей. Виконавчий лист про стягнення аліментів знаходився на виконанні у відділі Державної виконавчої служби Козятинського міськрайонного управління юстиції Вінницької області. На її звернення до відділу державної виконавчої служби їй було повідомлено, що по виконавчому листу, виданому 26.09.2004 року про стягнення аліментів з [PERSON] на її користь було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 29.04.2013 року відповідно до п.6 ч.І ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв'язку з закінченням передбаченого законом строку для даного виду стягнення. А саме виконавче провадження знищено у зв'язку з закінченням строку зберігання завершених виконавчих проваджень, який становить три роки. Зазначеної постанови вона не отримувала та не знала, що виконавче провадження закінчено та знищено. У неї на руках залишився розрахунок заборгованості по аліментах станом на 30.10.2012 року, який був наданий державним виконавцем 29.03.2016 року. З розрахунку вбачається, що на момент закінчення виконавчого провадження у зв'язку з закінченням строку, передбаченого для відповідного виду стягнення, відповідач заборгував їй 31420 грн.50 коп. несплачених аліментів. До сьогоднішнього дня заборгованість по аліментах не погашена. Відповідач в добровільному порядку сплатити заборгованість по аліментам відмовляється. Позивачка та її представник за дорученням, адвокат Юрченко І.О., в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте надав до суду заяву в якій просить справу слухати у його відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши письмові докази вважає за необхідне позов задоволити. Судом встановлено, що сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі, який 13 липня 2004 року було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.6) Від даного шлюбу у сторін народилось двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] (а.с.7) та син - [PERSON], [INFO] (а.с.8). Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26 серпня 2004 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на кожну дитину, починаючи з 19 липня 2004 року і до повноліття дітей (а.с.5). Із відповіді начальника Козятинського міськрайонного відділу ДВС головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 01.08.2017 року вбачається, що по виконавчому листу №2-578 від 26.09.2004 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів, 29.04.2013 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку із закінченням строку передбаченого для даного виду стягнення (а.с.11). Заборгованість по сплаті аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] станом на 30.10.2012 року складає 31420 грн. 50 коп., що підтверджується копією розрахунку заборгованості виданого старшим державним виконавцем ВДВС Козятинського МРУЮ Бевза А.В. (а.с.9). Статтею 180 СК України встановлено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обовязку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно дост. 195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору - судом. За положеннями ст.194 Сімейного кодексу України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Зважаючи на те, що відповідачем до суду не надано доказів про погашення заборгованості по аліментам, суд дійшов висновку про те, що позивачем доведено наявність заборгованості по аліментам та її розмір належними та допустимими доказами, а тому зазначена заборгованість, в межах заявлених позовних вимог, відповідно до ст.11 ЦПК України, у розмірі 31420 грн. 50 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до положень статті 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved