Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON], яка мешкала за адресою [ADDRESS]. За життя [PERSON], 28 січня 1989 року на ім'я позивачки був складений заповіт, який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Воронівської сільської ради за №01 . До цього часу заповіт не скасований, що підтверджується довідкою Василівської сільської ради № 480 від 06.10.2016 року. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS] . Позивач прийняла спадщину , оскільки користувалася будинком, доглядала за ним, отже фактично вступила в управління майном. На момент оформлення заповіту позивач перебувала в шлюбі і мала прізвище « [PERSON]». Однак, в заповіті була допущена описка в імені позивачки і замість « [PERSON]»- зазначено « [PERSON]», що перешкоджає оформити право на спадщину. Позивач звернулася в Другу синельниківську державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у зв'язку з пропуском строку на прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити . Представник відповідача - в судове засідання не з'явився, але до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, проти позову не заперечують. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши та оцінивши у сукупності матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням згідно ст.212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб згідно зі ст.1 ЦПК України, встановив наступне. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Смерть спадкодавця [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], яке повторно було видано 18 листопада 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по Синельниківському району Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області( актовий запис №7, зроблений 03 березня 1993 року виконавчим комітетом Василівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області ). 28 січня 1989 року [PERSON] оформила заповіт на ім'я [PERSON], вказаний заповіт був посвідчений секретарем виконавчого комітету Василівської сільської ради за №1 і не був скасований або змінений. На момент оформлення заповіту прізвище позивача було « [PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. 12 травня 1993 року шлюб між позивачем та [PERSON] був розірваний Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної ради м. Дніпропетровська і був зроблений актовий запис № 360, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER]. 23 жовтня 1998 року позивач , уклала шлюб з [PERSON], шлюб був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Красногвардійськоїї районної ради м. Дніпропетровська і був зроблений актовий запис № 438, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу [NUMBER], яке досліджено судом. Згідно технічного паспорту, складеного КП « Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації 04.04.2014 року житловий будинок [ADDRESS], який складається із: А-1 житловий будинок, загальною площею 48,1 кв.м., житловою площею 16,2 кв.м.; Б-1-сарай, В-1- вбиральня, К-1- водоколонка; №1-3 огорожа. Крім того, те, що вказане домоволодіння заінвентарізовано за [PERSON] підтверджується довідкою КП « Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» №816 від 17.04.2014 року. Згідно зі ст. 534 ЦК УРСР, який втратив чинності з 01 січня 2004 року- кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР- для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК УРСР передбачено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майно; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст. 560, 562 ЦК УРСР - спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. При спадкоємстві як за законом, так і за заповітом свідоцтво може бути видане і раніше закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, якщо в державній нотаріальній конторі є дані про те, що, крім осіб, що заявили про видачу свідоцтва, інших спадкоємців немає. Отже, цивільним законодавством, яке врегульовувало питання щодо прийняття і оформлення свідоцтва про право на спадщину, не встановлювались строки, протягом яких спадкоємці зобов'язані отримати свідоцтво про право на спадщину. Частиною 4 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України , який набрав чинності 01 січня 2004 року передбачено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Частиною 5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України встановлено, що Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Цивільний кодекс України, який діє з 1 січня 2004 року, також, не передбачає обов'язку спадкоємців в певні строки оформити свідоцтво про право на спадщину. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Крім того, при вирішенні спору суд враховує те, що до правовідносин, які виникли під час дії нормативно-правового акта, який згодом втратив чинність, застосовуються його норми. До правовідносин, які виникли раніше і регулювалися нормативно-правовим актом, який втратив чинність, але права й обов'язки зберігаються і після набрання чинності новим нормативно-правовим актом, застосовуються положення нових актів цивільного законодавства. Інших спадкоємців за заповітом або законом після смерті [PERSON]- не має, що підтверджується копією спадкової справи, яка була надана Другою синельниківською державною нотаріальною конторою. Відповідно до п.6 ст.256 ЦПК України- суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 2 ст.256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, в тому числі і встановлення факту родинних відносин. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України. Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України- спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Так, відповідно до ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що позивач [PERSON], яка є спадкоємцем за заповітом, фактично прийняла спадщину, що є підставою для задоволення її позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, з'ясувавши всі обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved