Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що [INFO] року помер її батько [PERSON], який до дня смерті проживав та був зареєстрований по [ADDRESS]. На день його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 27 липня 2001 року секретарем виконкому Великововнянської сільської ради Таращанського району Київської області за реєстровим № 81, згідно з яким все своє майно заповів своїм дітям: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. У своїх заявах від 9 вересня 2005 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відмовилися від спадщини на користь [PERSON] З метою оформлення права власності на спадкове майно позивачка звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документа на будинок, та запропоновано звернутися до суду. Позивачка просить суд визнати за нею право власності на зазначений спадковий житловий будинок. У судове засідання позивачка не з'явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте подав до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі, позов визнає в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] року помер батько позивачки [PERSON], який до дня смерті проживав по [ADDRESS]. За своє життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 27 липня 2001 року секретарем виконкому Великововнянської сільської ради Таращанського району Київської області за реєстровим № 81, згідно з яким все своє майно заповів своїм дітям: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах (а.с.6). Спадкоємці [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у своїх заявах від 9 вересня 2005 року відмовилися від належної їм спадщини на користь [PERSON] (а.с.11,12,13). Після відкриття спадщини померлого [PERSON], позивачка звернулися до нотаріуса з заявою щодо одержання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 22.09.2005 року позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на право на майновий пай, грошові вклади, а 15.08.2007 року - на приватизовані земельні ділянки, що належало померлому [INFO] року [PERSON] ( а.с.7,8,) 04.02.2016 року в.о. державного нотаріуса Таращанської районної нотаріальної контори Київської області Калітенко Л.Б. позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок по [ADDRESS] Київської області, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на вказаний житловий будинок та запропоновано звернутися до суду. ( а.с.24) Відповідно до листа Міністерства юстиції України №19-32/319 від 21.02.2005 року у випадку відсутності у померлої особи правовстановлюючого документу на нерухоме майно, державна реєстрація якого не проводилась, питання належності нерухомого майна такій особі має вирішуватися у судовому порядку. Як видно з виписок із погосподарських книг за 2000-2005, 1996-2000, 1991-1995 роки виданих Великововнянською сільською радою Таращанського району Київської області, житловий будинок розташований по [ADDRESS] 1955 року забудови, головою двору був [PERSON]. (а.с.18,19,20) За даними технічного паспорта на житловий будинок по [ADDRESS], у господарстві спадкодавця є житловий будинок, погріб, прибудова, сарай, літня кухня, сарай - 1955 року забудови, огорожа, ворота - 2005 року забудови, загальною вартістю 115221 грн. (а.с.21-23) Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов. Судові витрати суд залишає за позивачем.

Outcome: approved