Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що її батьки [PERSON] та [PERSON] під час перебування у шлюбі в 1985 р. побудували будинковолодіння № 64 по вул. Б.Хмельницького в с. Пшеничники Тисменицького району Івано-Франківської області, яке належало їм на праві спільної сумісної власності подружжя. Право власності батька [PERSON] на вказане нерухоме майно підтверджується відповідним записом у погосподарській книзі сільської ради, однак, правовстановлюючий документ відсутній, реєстрація права власності не проводилась. Інвентаризаційна вартість спірного домоволодіння на даний час становить 136614 грн. Батько і матір при житті, а саме 04.12.2000 р. та 10.03.1998 р., склали заповіти, посвідчені секретарем виконкому Пшеничниківської сільської ради Тисменицького району р., згідно яких все належне їм майно заповіли позивачці. Після смерті 19.04.2004 р. матері вона як єдиний спадкоємець за заповітом прийняла спадщину відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Після смерті батька, що настала 24.09.2007 р., вона також прийняла спадщину як єдиний спадкоємець за заповітом відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України. Інших спадкоємців немає. У звязку з відсутністю правоустановлюючого документу на спадкове майно нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Тому просила визнати за нею право власності на вказане домоволодіння з підстав належності їй ? частини у порядку спадкування за заповітом після смерті матері та ? у порядку спадкування за заповітом після смерті батька. Позивачка у судове засідання не зявилась, у поданій суду заяві просила справу розглянути в її відсутності, позов підтримала і просила його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві відповідач позов визнав, просив справу розглянути у відсутності свого представника. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що батьки позивачки [PERSON] та [PERSON] під час перебування у шлюбі в 1985 р. побудували будинковолодіння № 64 по вул. Б.Хмельницького в с. Пшеничники Тисменицького району Івано-Франківської області, яке належало їм на праві спільної сумісної власності. Право власності [PERSON] на вказане нерухоме майно підтверджується відповідним записом у погосподарській книзі сільської ради, однак, правовстановлюючий документ відсутній, реєстрація права власності не проводилась. Інвентаризаційна вартість будинковолодіння на даний час становить 136614 грн. 10.03.1998 р. [PERSON] та 04.12.2000 р. [PERSON] склали заповіти, посвідчені секретарем виконкому Пшеничниківської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, згідно яких все належне їм майно заповіли позивачці. Після смерті 19.04.2004 р. [PERSON] позивачка як єдиний спадкоємець за заповітом прийняла спадщину відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Після смерті 24.09.2007 р. [PERSON] позивачка також прийняла спадщину згідно заповіту батька відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України. Інших спадкоємців немає. Вказані обставини, які відповідачем не заперечувались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами. З огляду на те, що нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з відсутністю правоустановлюючого документу на спадкове майно, і остання позбавлена можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку, за нею слід визнати право власності на будинковолодіння з підстав належності ? частини у порядку спадкування за заповітом після померлої матері та ? у порядку спадкування за заповітом після померлого батька. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 1223, 1268 ЦК України,

Outcome: approved