overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що має з відповідачем сумісну дитину - сина [PERSON], [INFO]. З вересня 2013 року відповідач проживає окремо від неї і дитини. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а використовує дитину для з'ясування стосунків з нею, може в присутності дитини ображати позивачку, налаштовуючи дитину проти неї, забирає дитину з дитячого садку без повідомлення позивачки, не турбується про неї під час знаходження дитини у нього, внаслідок чого дитина захворіла. Позивачка не проти спілкування дитини з відповідачем як батьком, але така його поведінка по відношенню до дитини є безвідповідальною, коли відповідач в першу чергу враховує свої амбіції, а не інтереси дитини. У зв'язку з тим, що добровільної згоди між сторонами не досягнуто, позивачка змушена звернутися до суду з позовом про визначення місця проживання їх сумісного з відповідачем сина [PERSON] разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі з посиланням на викладені в позові доводи і обґрунтування, просить їх задовольнити. Відповідач та його представник позивні вимоги визнали у повному обсязі, проти задоволення не заперечують. Представник третьої особи - органу опіки та піклування позовні вимоги підтримав, проти задоволення не заперечує. Перевіривши докази по справі, суд приходить до наступного. Згідно ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлені такі факти, та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні й проти чого не заперечують сторони, позивач і відповідач є батьками [PERSON], [INFO] р.н. (а.с.6). [PERSON] проживає разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Частина 1 ст.160 СК України передбачає, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згода батьків щодо місця проживання дитини це є їх сумісне волевиявлення. Як зазначено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.6.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших доказів. Суд вважає, що правовідносини між сторонами, які виникли з зобов'язання батьків щодо інтересів дитини є безумовними, які не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі у зв'язку з їх визнанням відповідачем без з'ясування і дослідження інших доказів. Таким чином, підлягає визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON], [INFO] р.н. разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що має разом з відповідачем сумісну дитину - [PERSON], [INFO]. На даний час син є студентом 1 курсу денної форми навчання за контрактом, факультету міжнародного туризму та управління персоналом Запорізького національного технічного університету. У зв'язку з тим, що самостійно позивачка не в змозі задовольнити всі необхідні потреби дитини, пов'язані з навчанням, з посиланням на ст.199 СК України просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини всіх доходів позивача, починаючи з дня подачі позову. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги визнав частково, погоджуючись з обов'язком батька утримувати повнолітню дитину, що продовжує навчання, зазначивши, що відповідач має іншу сім'ю з малолітньою дитиною, яка хворіє на тяжку хворобу на що витрачається значна частина його заробітку. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши докази по справі, суд приходить до наступних виводів. Згідно ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як встановлено в судовому засіданні й проти чого не заперечують сторони, вони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.10), який є студентом 1 курсу денної форми навчання за контрактом факультету міжнародного туризму та управління персоналом Запорізького національного технічного університету, стипендію не отримує (а.с.11). Стаття 199 СК України передбачає обов'язковість утримання батьками повнолітніх дітей, що продовжують навчання, при умові потреби дітей в матеріальній допомозі й можливості батьків в її наданні. Ні сторонами по справі, ні судом не ставиться під сумнів потреби [PERSON] в матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням. Разом з тим, при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у відповідача аліментних зобов'язань відносно іншої особи (а.с.25), розмір заробітної плати відповідача, а також, обов'язок обох батьків по утриманні дитини, і вважає позовні вимоги задовольнити частково стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/5 частини від доходу відповвідача, починаючи з дня звернення до суду й до закінчення навчання, що згідно наданої довідки (а.с.11) є 26.12.2014 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що на даний час є студенткою третього курсу денної форми навчання Запорізького електротехнічного коледжу Запорізького національного технічного університету. У звязку з наявністю потреб, повязані з навчанням, з посиланням на ст.199 СК України просить стягувати з відповідача на своє утримання аліменти в розмірі ? частини його доходів, починаючи з дня подачі позову на весь період навчання. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав частково, погоджуючись з обовязком батька утримувати повнолітню дитину, що продовжує навчання, зазначивши, що згоден надавати по 500 грн. щомісячно, оскільки позивачка має сімю, а він проживає разом з батьками, котрим також надає матеріальну допомогу. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши докази по справі, суд встановив певні юридичні факти та відповідні до них правовідносини. Згідно ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як встановлено в судовому засіданні й проти чого не заперечують сторони, позивачка є донькою відповідача (а.с.3) і, на даний період є студенткою третього курсу денної форми навчання Запорізького електротехнічного коледжу Запорізького національного технічного університету (а.с.5). Стаття 199 СК України передбачає обовязковість утримання батьками повнолітніх дітей, що продовжують навчання, при умові потреби дітей в матеріальній допомозі й можливості батьків в її наданні. Ні сторонами по справі, ні судом не ставиться під сумнів потреби позивачки в матеріальній допомозі у звязку з навчанням. Разом з тим, при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у відповідача інших утриманців, розмір його доходів, а також, обовязок обох батьків по утриманню дитини, і вважає позовні вимоги задовольнити частково стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/5 частини його доходів, починаючи з дня звернення до суду й до закінчення навчання, що згідно наданої довідки є 30.6.2017 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що перебувала в незареєстрованому шлюбу з [PERSON]. 10 липня 1999 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на земельну частку (пай), що перебувала у колективній власності КСП ім. Кірова с. Бровки-І, Андрушівського району і розташована на території Бровківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області та яка належала померлому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0117756. Інших спадкоємців немає. Позивачка прийняла спадщину, оскільки на момент смерті проживала зі спадкодавцем та розпорядилась його майном. Але вона не може реалізувати свої права на отримання прав на земельну частку (паї), яка належала спадкодавцю, оскільки оригінал сертифікату втрачено, про що було подано відповідне оголошення в газету «Новини Андрушівщини». Просила визнати за нею право на спадкову земельну частку (пай). Позивачка та її представник в судове засідання не зявились, направив заяву про розгляд справи у їх відсутність, зазначили, що позов підтримують в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність,з азначив, що позов визнає в повному обсягу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив: позивачка перебувала в незареєстрованому шлюбу з [PERSON]. 10 липня 1999 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на земельну частку (пай), що перебувала у колективній власності КСП ім. Кірова с. Бровки-І, Андрушівського району і розташована на території Бровківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області та яка належала померлому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0117756. Інших спадкоємців немає. Позивачка прийняла спадщину, оскільки на момент смерті проживала зі спадкодавцем та розпорядилась його майном. Але вона не може реалізувати свої права на отримання прав на земельну частку (паї), яка належала спадкодавцю, оскільки оригінал сертифікату втрачено, про що було подано відповідне оголошення в газету «Новини Андрушівщини». Зазначені обставини визнанні відповідачем,підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст. 61 ЦПК України. Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються п.17 Перехідних положень ЗК України, ст.549 ч.1 ЦК України (в ред.1963 року). При вирішенні спору суд виходить з положень п.17 Перехідних положень ЗК України, згідно якого,сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток(паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно ст.549 ч.1 п.3 ЦК України (в ред.1963 року), спадкоємець, який вступив у фактичне володіння спадковим майно,вважається таким,що прийняв спадщину. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи клопотання позивача суд понесені нею судові витрати при подачі позову на її користь з відповідача не стягує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що разом з третіми особами - [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності мають квартиру [ADDRESS], яку отримали на підставі свідоцтва про право на житло № 640 від 6.11.2007 року. З 2008 року й до теперішнього часу у квартирі залишається зареєстрованим відповідач по справі [PERSON], який жодного дня з моменту придбання квартири в ній не проживає його місцезнаходження невідоме, особистих речей і документів відповідача в квартири немає. У зв'язку з тим, що відповідач жодного дня не проживав за своїм місцем реєстрації, позивач просить усунути перешкоди в реалізації свого права власності, визнавши відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] Сторони до суду не з'явилися. Позивачка та треті особи надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позивачка позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, треті особи проти задоволення позову не заперечують. Відповідач, повідомлений належним чином до суду двічі не з'явився, у зв'язку з чим суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів (постановляє заочне рішення). Перевіривши докази, суд встановив певні юридичні факти та відповідні до них правовідносини. Відповідно до ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як встановлено у судовому засіданні позивач [PERSON] та треті особи: [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] (а.с.5,6). Згідно довідки від 2.4.2014 року за вищезазначеною адресою до теперішнього часу зареєстрований [PERSON], 1960 р.н. (а.с.7,8). У відповідності до ч.9 ст.110 ЦПК України позови до відповідача місце проживання якого невідоме пред'являються за останнім відомим його місцем проживання. Останнє відоме місце проживання відповідачів є м. Запоріжжя. Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 71 ЖК України встановлює порядок збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми особами, встановлюючи певні підстави для цього. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин більш шістьох місяців, цей термін за заявою відсутнього може бути продовжений. Оскільки відповідач за вказаною адресою відсутній більш шістьох місяців та судові не надано доказів його відсутності з поважних причин, суд вважає, що він, згідно до ст.72 ЖК України втратив право користування жилим приміщенням у вищезазначеному будинку. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що уклала шлюб з відповідачем, 09 серпня 2002 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Оскільки матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач не надає, позивачка змушена звернутися до суду з позовом. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надіславши до суду заяву, в якій просить слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Відповідно до вимог статей 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Княжицькою сільською радою Києво-Святошинського району Київської області, батьками [PERSON], [INFO], є громадяни [PERSON] та [PERSON] Відповідно до довідки №964 виданої Калинівською селищною радою Васильківського району Київської області від 11 листопада 2014 року, [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Згідно ст..180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положенням ст. ст. 181, 182 СК України встановлено способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину. В разі відсутності домовленості між батьками дитини про її утримання, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі її матері, батька. При визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В зв'язку з тим, що відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків по утриманню дитини, а також враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнає, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що уклала шлюб з відповідачем 18 травня 2014 року. Від спільного сімейного життя мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Оскільки матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає, позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 щомісячно, з дня подання позову до суду. Позивач в судове засідання не зявилася, надіславши до суду заяву, в якій просить слухати без її участі позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надіславши до суду заяву, в якій просить слухати без його участі, позов визнає. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження серії 1-ОК №261980 виданого виконавчим комітетом Саливонківської сільської ради Васильківського району Київської області, батьками [PERSON], є [PERSON] та [PERSON] Відповідно до довідки №245 від 20 квітня 2015 року виданої виконавчим комітетом Саливонківської сільської ради [PERSON] знаходиться на повному утриманні матері [PERSON] Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положенням ст. ст. 181, 182 СК України встановлено способи виконання батьками обовязку утримувати дитину. В разі відсутності домовленості між батьками дитини про її утримання, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі її матері, батька. При визначені розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В зв'язку з тим, що відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків по утриманню дитини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначили, що вона має спільну з відповідачем дитину [PERSON], [INFO], який на даний момент продовжує навчання у Харківському національному університеті радіоелектроніки на першому курсі денного відділення. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини на період навчання у розмірі ? частки від заробітку, починаючи з для подачі до суду даного позову. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, справу просить розглянути без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає у повному обсязі, справу просить розглянути без його участі. Суд, вивчивши та проаналізувавши надані докази, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.4), останній згідно довідки № 1666 від 22 жовтня 2014 року навчається у Харківському національному університеті радіоелектроніки на першому курсі денного відділення (а.с.8). Згідно довідки № 3222 від 29 жовтня 2014 року Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області позивачка має на утриманні сина [PERSON] (7). Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батька, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи визнання позовних вимог відповідачем по справі, а також ту обставину, що дитина останнього продовжує навчання та з огляду на вищевикладені обставини потребує матеріальної допомоги, яку відповідач не надає, хоча має таку можливість, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у частині стягнення з відповідача аліментів на утримання його дитини на період навчання у розмірі ? частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно. З відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного ст.ст. 182, 199 СК України,

Outcome: approved