Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 14 червня 2014 році між позивачкою та відповідачем по справі був зареєстрований шлюб Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраціної служби Запорізького міського управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 236. Від даного шлюбу мають доньку: [PERSON], [INFO]. Причиною припинення шлюбних відносин є втрата почуття взаємної любові, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини. Подружжя не веде спільного господарства, фактичні шлюбні відносини між ними припинені на протязі останніх восьми місяців, втрачені всі фізичні та духовні зв'язки між ними. Позивачка вважає, що їх родина розпалася і не може бути збережена. Збереження шлюбу вважає недоречним, оскільки це буде суперечити її інтересам. Майнового спору подружжя не мають. Позивачка до судового засідання не з'явилася, про слухання справи була повідомлена належним чином, до початку розгляду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, просить про його задоволення, посилаючись на обставини справи, викладені в позовній заяві. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач до судового засідання не з'явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, до початку надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 14 червня 2014 році між сторонами був зареєстрований шлюб Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраціної служби Запорізького міського управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 236. Від даного шлюбу подружжя мають доньку: [PERSON], [INFO]. Спору щодо місця проживання доньки, сторони не мають. На протязі останніх восьми місяців сімейне життя між сторонами постійно погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. На момент подачі позову до суду ніяких відносин не підтримують, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про її стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї сторін є неможливим, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у зв'язку з чим їх шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved