Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивачка звернулася в суд до відповідача з вимогою виселити останнього з незаконно займаного ним приватного житлового будинку. Дане мотивовано тим, що позивачці на праві приватної власності належить житловий будинок, що розташований по вул. Робочій,7 с. Зміївка Бериславського р-ну Херсонської області. Разом з нею в будинку проживає її дочка [PERSON] та її колишній чоловік [PERSON]. Проживання з відповідачем в одному будинку стало нестерпним. Останній ніде не працює, зловживає алкогольними напоями, вчиняє постійні сварки, принижуює позивача, яка є людиною похилого віку та дочку у зв,язку з чим вони вимушені постійно викликати дільничного аби захиститися від нападів відповідача. Таким чином порушення відповідачем норм нормального проживання змусили позивача звернутися до суду для захисту своїх прав з вимогою про примусове виселення відповідачів з зазначеного приватного будинку та зняття його з реєстраційного обліку. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені вимоги з підстав викладених в позові. Додатково відмітила, що її мати [PERSON] є особою похилого віку, яка постійно хворіє, ненормальна поведінка відповідає усугубляє стан здоров,я матері, постійні розмови з відповідачем щодо нормальної поведінки та відношення до них позитивних результатів не дали, відповідач також притягувався неодноразово до адміністративної відповідальності за вчинення насильства у сім,ї, останній ніде не працює, зловживає алкоголем, витрат на комунальні послуги та утримання будинку не здійснює. За таких обставин сумісне проживання в одному будинку з відповідачем є нестерпним. Крім того представник повідомила, що у зазначеному селі та в іншому будинку проживає мати відповідача [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з,явився, про день та час розгляду справи належним чином повідомлений про що свідчать надані суду поштові повідомлення про причини не явки суд не повідомлено. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності, посвідченого Бериславського державною нотаріальною конторою від 16.12.1998р. позивач є власником житлового будинку, розташованого по вул. Робітничій,7 с. Зміївка Бериславського р-ну Херсонської області. Так відповідно до домової книги відповідач значиться зареєстрованим та проживаючим за адресою [INFO]. У зазначеному будинку зареєстровані та проживають, власник будинку [PERSON],1943р.н. та її дочка [PERSON]. Відповідно до приписів ст.. 116 Житлового Кодексу України, якщо наймач, члени його сім,ї або інші особи, які проживають разом з ним систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб проводиться без надання іншого житлового приміщення. Згідно довідки голови Зміївської сільської ради [PERSON], інспектором з охорони громадського порядку [PERSON] неодноразово проводились профілактичні бесіди з гр. [PERSON] щодо недопущення вчинення насилля в сім,ї. Згідно громадської характеристики за місцем проживання [PERSON] зарекомендував себе з посередньої сторони, періодично вживає алкогольні напої, ніде не працює, неодноразово дільничним інспектором міліції були проведені профілактичні бесіди щодо недопущення вчинення насилля в сім,ї. Відповідно до повідомлення начальника Бериславського РВ [PERSON] від 07.10.2014р. гр. [PERSON] в 2014р. був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.. 173-2 ч.1 КУпАП за вчинення насилля в сім,ї. 09.10.2015р. постановою Бериславського районного суду [PERSON] знову був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.. 173-2 ч.1 КУпАП за вчинення насилля в сім,ї. Проведеним обстеженням побутових умов проживання сім,ї за адресою вул.. Робоча,7 с. Зміївка, комісією в складі депутата с/р [PERSON], сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON] 16.10.2015р. було встановлено зі слів сусідів, що з вини [PERSON] в сім,ї відбуваються постійні сварки, останній зловживає алкоголем, спільне господарство не веде, ніде не працює. В кімнаті де останній мешкає брудно не прибрано. А за таких обставин комісія зробила висновок, що умови спільного проживання з [PERSON] являються неможливими. Виходячи з вищевикладеного суд вважає обґрунтованими вимогами позивача відносно поданого позову, а тому відповідачі підлягають виселенню з спірного житла. Про неможливість спільного проживання позивача з [PERSON] в одному будинку також підтвердила допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка являється секретарем Зміївської сільської ради до якої неодноразово зверталися як [PERSON] та її дочка [PERSON] щодо прийняття мір до [PERSON], який вчиняє насилля в сім,ї та згідно заяв яких з останнім інспектором з охорони громадського порядку та дільничним інспектором міліції проводились неодноразові профілактичні бесіди щодо недопущення вчинення насилля в сім,ї та за що [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. Однак заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними. Також судом встановлено, що в с. Зміївка за адресою вул.. Шевченко,4 проживає мати відповідача [PERSON], дане підтверджується наданою суду довідкою голови Зміївської сільської ради. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином з огляду на вищезазначене позивач є повноправним власником вищезазначеного житла право на яке останньою набуте на законних підставах. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Право власності на вищезазначене житло позивачем підтверджено наданим суду свідоцтвом про право власності, посвідченого Бериславського державною нотаріальною конторою від 16.12.1998р. Згідно ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зважаючи на те, що в судовому засіданні представником позивача були надані достатні докази про систематичне порушення правил соціалістичного співжиття [PERSON], що роблять неможливим для проживання з ним в одному будинку позивача [PERSON], 1943р.н., яка є особою похилого віку, знаходиться на диспансерному обліку з захворюванням серцевої діяльності та її доньки [PERSON], а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, то останній підлягає виселенню із вищезазначеного житлового будинку. При цьому суд вважає, що вимоги позивача відносно скасування реєстрації відповідачів за житловим приміщенням будинку №7, розташованої по вул..Робоча с. Зміївка Бериславського р-ну не підлягають задоволенню, так як дане питання при вирішенні спору судом, щодо усунення перешкод в користуванні житлом вирішується органом реєстрації місця проживання із звернення до нього з відповідним судовим рішенням. Відповідно до ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов,язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тому суд вважає, що позивач в судовому засіданні довела ті обставини на які вона посилалась як на підставу своїх вимог.

Outcome: partial