Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання. В обґрунтування позову зазначила, що 01 лютого 2013 року між нею та відповідачкою був укладений договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за № 670/12. Згідно умов договору вона передала у власність [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований в [ADDRESS], замість чого відповідачка зобов'язалася її доглядати та довічно утримувати, але зобов'язання по договору з лютого 2014 року не виконувались. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідачка надала до суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі та слухання справи без її участі. Третя особа - приватний нотаріус [PERSON] до суду не з'явилася, надала заяву, в якій зазначила, що проти позовних вимог [PERSON] не заперечуєю, прохає справу розглянути без її участі. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01 лютого 2013 року [PERSON], яка зареєстрована в [ADDRESS] та [PERSON], зареєстрована в [ADDRESS], уклали договір довічного утримання, який посвідчили у приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу [PERSON], який був зареєстрований у реєстрі за № 109. Відповідно до умов договору предметом договору є житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований в [ADDRESS], розташований на земельній ділянці фонду місцевої ради площею 0,0459 га. У відповідності до п. 10 Договору, вартість матеріального забезпечення з утримання, яке щомісячно має надаватися набувачем відчужувачу оцінюється сторонами у розмірі 500 (п'ятсот ) грн. Згідно вказаного договору відповідачка взяла на себе зобов'язання довічно утримувати позивачку, забезпечувати житлом, надати побутові послуги, забезпечувати надання медичної допомоги, забезпечувати придатним для носінням одягом та взуттям, послугами адвоката та нотаріуса, щоденним триразовим харчуванням, платити за газ та електрику, комунальні послуги. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що [PERSON] ніколи не бачили, [PERSON] сама виконувала домашню роботу та догляд за собою, також доглядав за нею її син. Отже, свідки підтвердили той факт, що умови договору відповідачкою не виконувалися. Із акту обстеження житлово- побутових умов [PERSON] вбачається, що в будинку відсутні - водопостачання та електропостачання, замінений опалювальний котел на газопостачання без відповідного проекту, хліб та молочні продукти відсутні ( а.с.7-8). Згідно довідок, наданих позивачкою, електропостачання та водопостачання відновлено після відключення ( а.с. 12-13). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] зареєструвала право власності на вищевказаний житловий будинок, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Згідно п. 13 ч. 2 та п. 23 Договору, відчужувач має право вимагати розірвання договору та повернення майна у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків за цим договором та у разі розірвання договору у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення Щодо позовних вимог про зняття з реєстрації на ім'я [PERSON] житлового будинку з господарськими будівлями за вищевказаною адресою та реєстрації його на ім'я [PERSON], яка проживає в цьому ж будинку, суд приходить до наступного висновку. В даному випадку право власності [PERSON] на житлове приміщення припиняється у зв'язку з розірванням договору довічного утримання. Згідно п. 1 ст. 744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно ч. 1 ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Згідно до ч.1 ст. 756 ЦК України, у разі розірвання договору довічного утримання у зв'язку з неналежним або невиконанням умов зобов'язання за договором, відчужувач має право на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Враховуючи, що до участі в справі Державна реєстраційна служба Гадяцького РУЮ не залучалася в якості відповідача, суд позбавлений можливості вирішувати питання щодо прав і обов'язків осіб, які не залучені до участі в справі. Окрім того, позивачкою не надано доказів відмови реєстратора скасувати державну реєстрацію права власності за [PERSON] та зареєструвати право власності за позивачкою. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог про розірвання договору довічного утримання. На підставі викладеного,

Outcome: partial