Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що її мати [PERSON] була головою колгоспного двору та власником будинковолодіння [ADDRESS]. На момент вступу в дію Закону України «Про власність» в даному колгоспному дворі проживали, крім матері, також вона, позивачка, її чоловік [PERSON] та діти [PERSON], [PERSON] Однак вони не брали жодної участі в роботі колгоспного двору, тому мати була одноособовим власником спірного будинковолодіння. 22 лютого 2001р. при житті мати склала заповіт, згідно якого спадкоємцем всього належного їй майна буде вона, позивачка. Спадкоємцями за законом першої черги є її сестри та брати- відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Проте останні на спадкове майно не претендують. У зв»язку з тим, що вона, позивачка, постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому спадщину вона прийняла належним чином. [INFO] мати померла. За відсутності правовстановлюючого документу на будинковолодіння, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. Просила визнати за нею право власності на будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом після померлої матері. Позивачка в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, від них надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов визнали, проти його задоволення не заперечували. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON], якій належало на праві власності будинковолодіння [ADDRESS]. Дане будинковолодіння відносилось до колгоспного двору, в якому на момент вступу в дію Закону України «Про власність» проживали позивачка [PERSON], її чоловік [PERSON], діти- [PERSON] та [PERSON] Однак останні ні своєю працею, ні коштами участі у веденні спільного господарства двору не приймали. Відповідно до положення ст. 126 ЦК УРСР(в редакції 1963р.)працездатний член колгоспного двору втрачає право на частку в майні двору, якщо він не менше трьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. За таких обставин, [PERSON] як член колишнього колгоспного двору була одноособовим власником спірного будинковолодіння. За життя [PERSON] склала заповіт, який було посвідчено 22 лютого 2001року секретарем Старолисецької сільської ради та внесено в реєстр за №24, згідно якого спадкоємцем всього належного покійній на день смерті майна являється позивачка [PERSON] Даний заповіт не змінювався та не відмінявся. Спадкоємцями за законом першої черги являються відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - діти покійної, які на спадкове майно не претендують. Позивачка спадщину прийняла належним чином, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем та продовжує проживати. Однак свої спадкові права на будинковолодіння не може оформити, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Тому слід визнати право власності за позивачкою на будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом після смерті матері. На підставі наведеного, відповідно до ст. 123, 126 ЦК УРСР(в ред..1963р.), ст.ст. 1223, 1235, 1268 ЦК України,

Outcome: approved