Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в квартирі [ADDRESS], зазначивши в позовній заяві, що вона з 27.12.1997р. перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]., які мешкають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. У квартирі [ADDRESS], де подружжя мешкало, відповідач, був зареєстрований без права на житло, квартира наледить до державного житлового фонду та не приватизована. На початку вересня 2011р. відповідач припинив проживання в кварти рі, та переїхав до м. Москви, Російської Федерації, де працевлаштувався та має намір отримати громадянство Російської Федерації. Його фактичне місце перебування не відомо. З початку вересня 2011р. відповідач тільки два рази навідував квартиру на Зестафонській в м. Запоріжжі, де мешкає позивачка, всі обов'язки, що випливають з договору найму житлового приміщення, покладені та виконуються тільки позивачкою. Відсутність відповідача за зазначеною адресою підтверджується Актом від 06.01.2014р., підписаному сусідами, які підтверджують відсутність відпо відача в квартирі понад шість місяців. Позивачка просить визнати [PERSON], таким, що втра тив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS], та стягнути на її користь витрати на правову допомогу в розмірі 2000грн., та судові витрати по справі. У судове засідання позивачка та її представник не з'явилися, про час розгляду справи повідомлялись своєчасно, надали суду письмову заяву про розгляд справи в їх відсутності, та заявили клопотання про ухвалення заочного рішення. Відповідач заперечень проти позову не надав, в судове засідання не з'явився, поважних причин неявки суду не повідомив, про час розгляду справи повідомлявся своєчасно, у відповідності до ч.9 ст.74 ЦПК України шляхом повідомлення в пресі. У відповідності до ст.168 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу в його відсутності на підставі наявних матеріалів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Відповідно до ст.71 ЖК України, особа може бути визнана судом такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо вона не мешкає в ньому без поважних причин понад шестимісячного строку. Відповідач в зазначеній квартирі не проживає з вересня 2011р., його реєстрація за зазначеною адресою, порушує право позивачки в використанні всіх передбачених законом прав, в користуванні квартирою в повному обсязі, тому вона правомірно звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Обґрунтування позову підтверджується: актом про непроживання відповідача в спірній квартирі від 06.01.2014р., заяви сусідів позивачки, довідка ВРЕЖО №9 від 20.01.2013р. про реєстрацію відповідача в квартирі позивачки, паспортом позивачки. Тому суд вважає, що позов в цій частині підлягає задоволенню. Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, не підлягають задоволенню, в зв'язку з недоказаністю понесених позивачкою витрат.

Outcome: partial