Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 12 листопада 2014 року помер її чоловік [PERSON]. Останній був власником будинку №5 по вулиці Суворова в с.Новопокровка Новотроїцького району Херсонської області. Звернувшись до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті [PERSON], їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що на свідоцтві про право власності на вказаний будинок відсутній підпис голови виконавчого комітету та печатка сільської ради. Разом з цим, вказане право власності було зареєстровано в БТІ в установленому законом порядку. Вказана обставина перешкоджає їй реалізувати свої спадкові права. У звязку з чим, посилаючись на ст.ст.1276, 1218 ЦК України, просила визнати за нею право власності зазначений будинок в порядку спадкування. В судовому засіданні представник позивачки за довіреністю позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву в якій просить розглянути справу без їх участі, позов визнає. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши наявні в матеріалах цивільної справи докази, суд приходить до висновку, що з врахуванням визнання позову, є законні підстави для задоволення позову. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 01 січня 2004 року. При вирішенні цієї справи\~\~суд застосовує положення ЦК УРСР (ред. 1963р.) щодо виникнення права власності на домоволодіння у [PERSON] та положення ЦК України щодо виникнення цивільних прав та обов'язків позивачки, як спадкоємиці. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Новопокровської сільської ради за №193 від 20 серпня 1991 року, власником будинку №5 по вулиці Суворова в с.Новопокровка Новотроїцького району Херсонської області являється [PERSON]. Вказане право зареєстровано в реєстрову книгу №1 в Генічеському бюро технічної інвентаризації 1 жовтня 1991 року, за реєстровим №13. Разом з цим, у вказаному свідоцтві відсутній підпис голови виконавчого комітету та печатка сільської ради. Відповідно до довідки Новопокровської сільської ради за №02/24-98 від 27 серпня 2015 року, наданої в тому числі і на підставі даних погосподарської книги №3, власником будинку №5 по вулиці Суворова в с.Новопокровка є [PERSON], останньому виділено земельну ділянку для обслуговування будинку. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості щодо реєстрації права власності на вище вказаний будинок відсутні. Відповідно до статті 86 ЦК Української РСР право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Відповідно до п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року, п. 45 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР № 1/5 від 19 січня 1976 року, підтвердженням належності особі будинку може служити відповідна довідка виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих видана на підставі запису в погосподарській книзі. Виходячи з наведеного, суд, приймаючи до уваги як свідоцтво про право власності, яке було зареєстровано в установленому законом порядку, так і дані погосподарської книги, приходить до висновку, що [PERSON] був власником житлового будинку №5 по вулиці Суворова в с.Новопокровка Новотроїцького району Херсонської області. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-КГ №191682 [PERSON] помер 12 листопада 2014 року. Таким чином, вказаний будинок входив до спадкової маси. З постанови про відмову в вчиненні нотаріальних дій від 2 червня 2015 року вбачається, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла позивачка, разом з тим, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що у правовстановлюючому документі на вище зазначений будинок відсутні підпис голови виконавчого комітету та печатка сільської ради. Відповідно до ст. ст.1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.ст. 1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтями 1268, 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.\~Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи, що позивачка прийняла спадщину після смерті [PERSON], а також те, що обставини які слугували підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину унеможливлюють реалізацію нею спадкових прав, суд приходить до висновку, що вказане право підлягає захисту, у зв'язку з чим, позов необхідно задовольнити. Відповідно до ст.88 ЦК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, а саме судовій збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved