Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позову посилається на те, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . В даній квартирі залишилися зареєстрованими колишні власники квартири [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які добровільно зніматися з місця реєстрації не бажають. Реєстрація відповідачів у квартирі суперечить інтересам позивачки, не дає можливості вільно розпорядитися своєю приватною власністю. 08.02.2021, після отримання судом інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідачів, відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати судовий розгляд у спрощеному позовному провадженні, призначено судовий розгляд на 26.05.2021, який відкладено на 13.07.2021 через неявку сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, у наданій до суду позовній заяві просила розглянути справу без її участи. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча про час, дату і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку відповідно до ст.128 ЦПК України, проте до суду повернувся конверт з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». Тому суд, за письмової згоди позивачки, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачці на підставі договору купівлі-продажу квартири, що підтверджується копією договору купівлі - продажу квартири від 18.12.2020р., копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.8-9,10) У квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які більше чотирьох років за даною адресою не мешкають по теперішній час, їх особистих речей в квартирі немає, про що свідчить акт, складений депутатом Попаснянської міської ради Гурджиєвим А.О. у присутності сусідів [PERSON] , [PERSON] від 23.12.2020 (а.с.11). За змістом ч.1ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Право користування квартирою, як одне з правомочностей власників відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було припинено з моменту припинення права власності шляхом відчуження, тобто з 18.12.2020. Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Реєстрація відповідачів порушує права нового власника житла, оскільки має негативні для нього певні юридичні наслідки. Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 25.07.2018 (справа № 638/13030/13-ц, провадження № 61-20713св18). Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та ст.ст. 321, 391 ЦК України,

Outcome: approved