Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вони з 2004 року перебували у незареєстрованому шлюбі, в 2015 році шлюб між ними було зареєстровано офіційно. Від спільного проживання з відповідачем у них народився син [PERSON],[INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утримані. Відповідач матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина не надає. На даний час позивачка тяжко хворіє, потребує оперативного лікування. Зазначає, що відповідач є здоровим та працездатним, офіційно працює, має регулярний дохід. Інших дітей, які б перебували на його утриманні або батьків які є непрацездатними і перебувають на його утриманні немає. Просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не зFявилася від неї до суду надійшла заява про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зFявився від нього до суду надійшла заява про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнає частково, а саме зазначає, що згідний сплачувати аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2 ст.247ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що в судове засідання не зFявились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Судом встановлено, що від спільного проживання з відповідачем у сторін народився син [PERSON], [INFO] /а.с.3/. На даний час [PERSON] навчається у 9-А класі обласного комунального навчального закладу «Буковинський ліцей-інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою» м. Новодністровськ Чернівецької області та перебуває на неповному державному забезпеченні, стипендії не отримує, що підтверджується довідкою F453 від 05.10.2018 року виданою Буковинським ліцей-інтернатом/а.с.5/. Як видно з довідки КЗ «Путильська центральна районна лікарня» F1130 [PERSON] потребує обстеження та тривалого лікування в умовах реабілітаційного центру для дітей з ураженням ЦНС/а.с.10/. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аналізуючи вищезазначену норму суд приходить до висновку, що законодавець чітко встановив з яких обставин суд вправі стягнути з платника аліментів, аліменти в твердій грошовій сумі, а саме коли він має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі. При цьому як встановлено судом відповідач працює в ФОП [PERSON], на посаді водія та має стабільний дохід, що підтверджується довідкою про доходи /а.с.30/. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.3 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року N14 - відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Відповідно до статті 19 Конституції України, статті 1 ЦПК та з урахуванням положення частини четвертої статті 10 ЦПК вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом. Наприклад, суд має право вийти за межі заявлених вимог і з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину одночасно з позбавленням батьківських прав (частина друга статті 166 Сімейного кодексу України); застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину (частина п'ята статті 216 Цивільного кодексу України; далі - ЦК). Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовFязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.182 цього Кодексу, при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти в частці від заробітку. Визначаючи розмір частки, суд виходить з розумності та достатності суми, необхідної для задоволення потреб позивачки та неповнолітньої дитини, реальної можливості відповідача розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи права останнього, а саме необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Також враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судових витрат, тому необхідно стягнути з відповідача 768грн. 40 коп. в дохід держави. На підставі наведеного та

Outcome: approved