Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 08 липня 2006 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею. Подружнє життя з відповідачем не склалося по причині відсутності взаєморозуміння між ними, відмінності поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, спільне господарство не ведеться з січня 2020 року. Примирення, подальше спільне проживання та збереження сім`ї не можливе. З наведених підстав просила розірвати шлюб. Ухвалою суду від 14 лютого 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 15-16). Ухвалою суду від 12 березня 2020 року зупинено провадження у справі та надано сторонам строк для примирення (а.с. 23). Ухвалою суду від 21 квітня 2020 року відновлено провадження у справі та призначено судове засідання (а.с. 25). В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлені нею вимоги з підстав викладених у позовній заяві. Зауважила, що не вбачає підстав для збереження сім`ї, виважено прийняла рішення звернутися до суду із позовом про розірвання шлюбу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, оскільки бажає зберегти сім`ю. Просив відмовити у задоволенні позову. Заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України (далі ЦПК України), звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України). Відповідно до статті 51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у статті 24 Сімейного Кодексу України (далі СК України), у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. За змістом статті 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що між сторонами 08 липня 2006 року зареєстровано шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб від 08 липня 2006 року, актовий запис № 55 (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження від 25 травня 2007 року серії [NUMBER] актовий запис № 79, від 19 серпня 2008 року серії [NUMBER] актовий запис № 135, від 29 серпня 2013 року серії [NUMBER] від 29 серпня 2013 року (а.с. 9, 10, 11). Як зазначалось вище відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. При цьому, збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Під час судового розгляду справи встановлено, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, що серед інших рис притаманні подружжю, їх примирення, подальше спільне проживання як сім`я та збереження шлюбу між ними є неможливим і суперечить інтересам позивачки, яка в категоричній формі наполягала на розірванні шлюбу, оскільки не вбачає підстав для його збереження, при цьому у відповідача було достатньо часу щоб змінити ситуацію для збереження подружніх стосунків, а наданий судом строк для примирення результату не дав. Таким чином, суд дійшов висновку, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. На підставі статей 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved