Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів, указуючи, що від спільного шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка має потребу в утриманні, однак через те, що відповідач не надає матеріальної допомоги, вихованням дитини не займається, вона змушена звернутися до суду з зазначеним позовом. Позивачка в судове засідання не зявилась, відповідно до заяви позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, справу розглядати за її відсутністю, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується судовими повісками, які повернуті до суду з відміткою за збігом терміну зберігання. Згідно ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за\~допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3\~ст.128 ЦПК України\~судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5\~ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за пять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4\~ст.223 ЦПК\~Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно\~ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями\~263\~і\~265цього\~Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до\~ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не зявилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому\~статтею 272 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючими підставами. Матеріалами справи встановлено, що дійсно сторони зареєстрували шлюб 23 жовтня 1999 року, у відділі реєстрації актів громадського стану виконкому Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, актовий запис № 299. Подружжя припинили шлюбні відносини з тієї причини, що вони виявились людьми з різними характерами, інтересами та поглядами на життя, в наслідок чого сторони втратили почуття любові і поваги один до одного. На даний момент сторони шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо однин від одного, в наслідок чого сімя сторін фактично розпалася, шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя і збереження родини неможливо в зв'язку, з чим шлюб підлягає розірванню. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою КП «ЖЕО № 1». На даний час сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо один від одного, неповнолітня донька проживає з позивачкою, та повністю знаходяться на її утриманні. На даний момент позивачка знаходиться в скрутному становищі, коштів на утримання дитини достатньо не має, відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньоїдоньки не надає, вихованням не займається, у зв'язку з чим ставить позивачку у тяжке матеріальне становище. Відповідно до\~ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що можливість збереження сімї втрачена, подальше сумісне життя подружжя суперечило б інтересам позивачки, тому її позовні вимоги в цієї частині є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Згідно зі ст. ст.\~180,\~181 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення йми повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини /аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька і /або/ у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ч.1,2\~ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», встановлено з 01.05.2017 прожитковий мінімум дітей віком до 6 років - 1426 грн., з 6 років - 1777 грн. Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи, що\~ст. 180 СК України\~покладає обов'язок утримувати дитину на обох батьків, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходу/ відповідача, щомісячно є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до ч.1\~ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до\~ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, передумовою стягнення аліментів такої категорії є додержання двох умов: проживання дитини у одного з подружжя та можливість другого з подружжя надавати матеріальну допомогу. Якщо батько дитини (будучи працездатною людиною) не працює, це не є підставою вважати, що він неспроможний надавати матеріальну допомогу на утримання своєї вагітної дружини чи матері своєї дитини. Можна вважати його неспроможним надавати таку матеріальну допомогу, якщо, наприклад, він має на своєму утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків, якщо він є інвалідом та отримує лише пенсію по інвалідності тощо. Аналогічні положення застосовуються й відносно батька дитини, якщо він доглядає за дитиною до досягнення дитиною 3-річного (6-річного) віку. Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що позивачка потребує матеріальної допомоги, а також, прийнявши до уваги, що відповідач не заперечує проти сплати аліментів у визначеному позивачкою розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходу/ відповідача на її утримання щомісячно, суд вважає позовні вимоги позивачки в цієї частині також обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК України, тобто не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В звязку з обґрунтованістю позовних вимог позивачки підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: approved