Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 01 жовтня 1999 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, втрати почуття любові та взаємоповаги. Шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 18 лютого 2021 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала, просила задовольнити, зазначила, що сім`ю зберегти не можливо, так як відповідач постійно вчиняє сварки, домашнє насильство, не забезпечує сім`ю. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов не визнав, вказав, що кохає дружину та дітей, хоче жити разом та виховувати дітей. Дану ситуацію вважає депресивним станом позивачки. Просив надати строк на примирення. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 01 жовтня 1999 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано Виконавчим комітетом Молочанської міської ради Токмацького району Запорізької області, актовий запис № 33,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~шлюб серії\~ [NUMBER] \~від 23\~січня 2021\~року (повторно). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03 грудня 2014 року, актовий запис № 37, [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 листопада 2012 року, актовий запис № 107, [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до довідки виконавчого комітету Молочанської міської ради № 80 від 21.01.2021 року, [PERSON] \~позивачка по\~справі,\~мешкає за\~адресою:[ADDRESS] , та має такий склад сім`ї: [PERSON] відповідач по справі, діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Відносини між подружжям не склалися за відсутністю взаєморозуміння між ними. Можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення одного з подружжя є проявом принципу свободи шлюбу та рівності подружжя, закріпленого ст. 51 Конституції України. Так як укладення шлюбу здійснюється вільно та добровільно, то ніхто не може бути примушений до збереження подружніх відносин, якщо їх основа втрачена. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, шлюб існує формально. Оцінивши надані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу. Доводи відповідача про бажання зберегти сім`ю та проживати разом з позивачкою з врахуванням категоричного бажання позивачки розірвати шлюб є неспроможними. З приводу бажання відповідача виховувати спільних дітей суд зауважує, що розірвання шлюбу між подружжям ніяким чином не обмежує право батька на спілкування з своїми дітьми та обов`язку відповідача брати участь у вихованні дітей. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи позицію позивачки, суд вважає необхідним прізвище позивачці залишити теперішнє « [PERSON] ». Згідно п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014\~року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI «Про судовий збір»), в зв`язку з відсутністю клопотання позивачки щодо стягнення з відповідача сплаченого судового збору, судом дане питання не вирішується. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved