Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, щона підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] 22.09.2000р. та договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] 27.01.2009р., вона є власником квартири [ADDRESS]. Взазначеній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], який є її сином, однак останній в квартирі не мешкає з 2007р. без поважних причин, особисті речі, що належать йому, в квартирі відсутні, оплату за житлово-комунальні послуги не здійснює. Їй відомо, що він в 2014р. виїхав за межі території України і на даний час мешкає у Російській Федерації. Так як до теперішнього часу відповідач добровільно не знявся з реєстрації, вона вимушена нести додаткові витрати у звязку з оплатою житлово-комунальних послуг за зареєстрованого відповідача. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Представник позивачка в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Проти розгляду справи у заочному порядку не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився за невідомими суду причинами, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином в порядку ч.5 ст. 174 ЦПК України 2004 року, заперечень проти позову не надав. Суд, враховуючи згоду представника позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача.\~ Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивачки за наявними у справі доказами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України\~ фіксування судового процесу за допомогою\~ звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та\~ таким, що підлягає повному задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] 22.09.2000р. та договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] 27.01.2009р., позивачка є власником квартири [ADDRESS]. Право власності зареєстровано у встановленому законом порядку (арк.9-14). В зазначеній квартирі зареєстрована позивачка [PERSON] та її син [PERSON] відповідач по справі. Згідно акту, складеного мешканцями квартир № 86 [PERSON] та № 99 [PERSON] за адресою: м.Запоріжжя, вул. Василя Сергієнка, за місцем реєстрації, [PERSON] не проживає за адресою: [INFO] з 2007 року. Встановлене ст.41 Конституції України право кожного володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю (даний принцип відповідно закріплений ст.317 ЦК України) передбачає право власності як абсолютне праве, яке надає власнику повноваження щодо повного, всебічного і комплексного використання трьох елементів права власності як такого. Непорушність права приватної власності означає проголошену Конституцією неможливість несанкціонованого втручання будь-кого у здійсненні власником своїх повноважень, а також недопустимість дій всупереч інтересам власника, його волі тощо. Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.\~ Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї родини, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. На підставі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оцінивши\~ обставини справи та надані докази в їх сукупності, взаємозвязку і достатності, суд вважає доведеним, що відповідач [PERSON], будучи членом сімї власника, не проживає в спірній квартирі без поважних причин понад 1 рік, ніяких перешкод йому в користуванні спірним житлом не чинилось, тривалий час він ним не користується, його майна в квартирі немає, житлово-комунальні послуги не сплачує, однак добровільно з реєстраційного обліку не знявся, чим чинить позивачці перешкоди в користуванні її власністю, оскільки вона вільно не може розпорядитися своїм майном, вимушена нести додаткові витрати по сплаті житлово-комунальних послуг за зареєстрованого відповідача. Виходячи з вимог ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України, суд \~ вважає необхідним захистити порушене право власності позивачки шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням, у звязку з чим позов [PERSON] слід задовольнити повністю.

Outcome: approved