Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до КП «Харківводоканал», який в ході судового розгляду уточнила, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн. В обґрунтування позову зазначила, що 30.11.2015 р. працівниками КП «Харківводоканал» було здійснено вихід для обстеження її квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], за результатами якого було складено АКТ від 30.11.2015 р., в якому зазначено завідомо неправдиву інформацію, а саме те, що вона поводила себе неадекватно та агресивно. Вважає, що внаслідок таких дій відповідача їй заподіяні значні моральні страждання, оскільки вона постійно хвилювалась, нервувала, що призвело до безсоння та погіршення стану здоров'я. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, просили суд його задовольнити. Представник відповідача Кірюшина І.А. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, у зв'язку з тим, що оскаржуваний акт містить в собі короткий зміст поведінки позивача, тому дії представників КП «Харківводоканал» під час складання акту обстеження від 30.11.2015 р. не можуть бути розцінені як поширення недостовірної інформації. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків: Судом встановлено, що 20.11.2015 р., в ході розгляду в Жовтневому районному суді м. Харкова цивільної справи № 639/3374/15 за позовом КП «Харківводоканал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за клопотанням представника позивачки - [PERSON], судом було зобов'язано КП «Харківводоканал» провести дослідження системи централізованого водопостачання у квартирі [ADDRESS], де мешкає позивачка ( а/с. 6, 66-68). 30.11.2015 р. представниками КП «Харківводоканал» [PERSON]. та [PERSON] у Акті від 30.11.2015 р. був зафіксований вихід до квартири [ADDRESS], за результатами виходу комісії встановлено, що позивачка [PERSON] не надала доступу до квартири, поводила себе неадекватно та агресивно (а/с. 4). Обґрунтовуючи позов позивачка посилається на те, що внаслідок охарактеризування її дій відповідачем було порушено її честь та гідність та заподіяна моральна шкода, яку вона оцінює у 50 000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як визначено у ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. В пунктах 15 та 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз'яснено, що у позовах про захист честі і гідності особи, що подаються у зв'язку з поширенням недостовірної інформації про особу юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте майнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Відповідно до ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази - фактичні дані, на підставі яких суд може встановити наявність обставин, що обґрунтовують позовні вимоги про те, що позивачці, враховуючи її вік і стан здоров'я, саме діями відповідача було завдано моральну шкоду. Крім того, позивачка у своєму уточненому позові не навела, з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір шкоди. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи та вимог чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини сторін, оскільки позивачкою не надано жодного доказу того, що їй завдано моральну шкоду діями відповідача, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у зв'язку з повною відмовою в задоволенні позову витрати позивачки по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають і покладаються на неї.

Outcome: dismissed