Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Позивачка звернулася\~в суд\~з позовом\~до [PERSON]\~про визнання\~особи такою,\~що втратила\~право користування\~житловим приміщенням.\~В позові\~зазначила,\~що вона\~є наймачем\~житлового приміщення,\~розташованого за\~адресою :\~[ADDRESS].\~В даній\~квартирі зареєстрований\~також її\~колишній зять\~-\~відповідач [PERSON],\~[INFO],\~який після\~розірвання шлюбу\~з донькою\~з липня\~2014\~року за\~місцем реєстрації\~не проживає\~без поважних\~причин,\~особистих речей не має, оплату за користування житлом не здійснює, перешкод в користуванні житлом йому ніхто не чинить, покинув житло самостійно, що підтверджується Актом від 17.09.2017 року. Його фактичне місце проживання позивачці невідоме. У звязку з реєстрацією відповідача в квартирі позивачка, як малозабезпечена, позбавлена права на оформлення та отримання державної субсидії, крім того, на відповідача нараховуються комунальні платежі, які вона змушена сплачувати самостійно, чим порушуються її права та впливає на її матеріальне становище. Позивачка просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №146 будинку №24 по вул. Професора Толока. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Позивача в судовому засіданні позов підтримала, наполягає на задоволенні позовних вимог за мотивами, вказаними в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не зявився, заперечень проти позову не надав. Про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст.280 ЦПК України, за відсутності відповідача. Згідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки та заслухавши свідків [PERSON] та [PERSON], оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є наймачем житлового приміщення, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Професора Толока (Маршала Чуйкова)[ADDRESS]. Відповідно до ордеру на житлове приміщення №36 від 09 січня 1992 року квартира [ADDRESS], надавалася [PERSON] на її сімю, у складі двох доньок [PERSON], [PERSON]. В даній квартирі згодом був зареєстрований чоловік її доньки - відповідач [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу з донькою [PERSON] покинув дану квартиру в липні 2014 року. З цього часу [PERSON] за місцем реєстрації не проживає без поважних причин, самостійно покинув житло, особистих речей його в\~квартирі не має, оплату за користування житлом не здійснює, перешкод в користуванні житлом йому ніхто не чинить, що підтверджується Актом від 17.09.2017 року. Крім того, допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], підтвердили, що відповідач [PERSON] з 2014 року у зазначеній квартирі не проживає, у квартирі відсутні його майно та його особисті речі. У звязку з реєстрацією відповідача в квартирі позивачка, як малозабезпечена, позбавлена права на оформлення та отримання державної субсидії, крім того на відповідача нараховуються комунальні платежі, які вона змушена сплачувати самостійно, чим порушуються її права та впливає на її матеріальне становище. Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбаченим законом. Статтею 64 ЖК України передбачено, що члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязання, що випливають із зазначеного договору. До членів сімї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем. А в разі спору - судом. Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Як зазначено у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі №6-57цс11, вирішення питання про зняття особи з реєстрації місця проживання залежить, зокрема від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156\~ЖК України та ст. 405 ЦК України. Згідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає без поважних причин з 2014 року по даний час, не несе обовязків, що випливають з договору найму жилого приміщення, але залишається зареєстрованим у даній квартирі, що спричиняє позивачці додаткові матеріальні витрати за відповідача, суд приходить до висновку, що [PERSON] втратив право користування вищевказаною квартирою, оскільки понад 6 місяців не проживає в ній без поважних причин, жодних зобовязань повязаних з квартирою відповідач не несе, нею не користується, повністю припинив виконувати обовязки, повязані з утриманням, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг, не цікавиться спірним приміщенням. Таким чином, зясувавши обставини справи та надавши належну оцінку зібраним у справі доказам, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved