Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на 2/3 частини нерухомого майна подружжя та його реальний розподіл. В ході розгляду справи представник позивачки [PERSON] подала заяву про залишення позовної заяви в частині реального розподілу майна, а саме житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Сороки, Бучацького району, Тернопільської області, вул.Асфальтна,88, без розгляду. Ухвалою суду від 07 червня 2016 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] в частині реального розподілу майна, а саме житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Сороки, Бучацького району, Тернопільської області, вул.Асфальтна,88, залишено без розгляду. Вимоги щодо визнання права власності на 2/3 частини нерухомого майна подружжя позивачка мотивує тим, що за час перебування в шлюбі з відповідачем було збудовано житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Сороки, Бучацького району, по вул. Асфальтна, 88, та оскільки діти, проживають разом з нею, розмір аліментів є недостатінм, тому вона вправі претендувати на більшу частку у спільному майні подружжя. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, суду пояснили, що 14 травня 1994 року позивачка уклала шлюб з відповідачем по даній справі. В шлюбі в них народилося двоє дітей, які проживають з нею. Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 19 листопада 2015 року шлюб з відповідачем розірвано. За час перебування в шлюбі ними з допомогою її батьків було збудовано житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Сороки, Бучацького району, по вул. Асфальтна, 88. 14 травня 2008 року Сороківською сільською радою Бучацького району було видано Свідоцтво про право власності на даний житловий будинок. Реєстрація права власності на спірне майно проведена на імя відповідача по справі. Набуте подружжям майно за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Відповідач по справі взагалі не визнає за позивачкою права на частину збудованого ними житлового будинку Крім того, частка майна дружини або чоловіка може бути збільшена, якщо з нею проживають діти, які перебувають на її утриманні, відповідач аліменти не сплачує, тому просять позов задоволити. Відповідач та його представники в судовому засіданні позов визнали частково та пояснили, що відповідач не заперечує право позивачки на ? частину нерухомога майна у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по вул.Асфальтна,88, в с.Сороки Бучацького району. Позовна вимога [PERSON] щодо визнання за нею 2/3 частини вказаного майна нічим не обгрунтована. Твердження позивачки, що [PERSON] не сплачує аліменти не відповідають дійсності. Аліменти сплачуються ним у розмірі визначеному згідно наказу суду № 595/473/16-ц від 09.03.2016 року. Про зміну розміру аліментів позивачка до суду не звертелася, тому дані твердження позивачки не можуть бути підставою для збільшення її частки в майні. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини. 14 травня 1994 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Бучацького районного управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] У даному шлюбі мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САС № 000155, виданого 14.11.2008 року Сороківською сільською радою Бучацького району, вбачається, що власником житлового будинку, який розташований по вул.Асфальтна,88, с.Сороки Бучацького району, є [PERSON] На підставі вказаного свідоцтва 14.11.2008 року КП «Бучацьке районне бюро технічної інвентаризації» видано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, згідно якого власником житлового будинку по вул.Асфальтна,88, с.Сороки Бучацького району, є [PERSON] Згідно судового наказу № 595/473/16-ц від 09.03.2016 року із [PERSON] стягнуто в користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі тридцяти відсотків прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи із 09.03.2016 року. На підставі вказаного судового наказу 07.04.2016 року старшим державним виконавцем відділу ДВС Бучацького районного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини. Згідно акту № 531/03-32/8 від 17.05.2016 року, виданого Бучацьким міжрайонним відділом ДВС, заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів становить 1219,70 грн. Відповідно до інформації, № 1711/03-32/8 від 15.06.2016 року, наданої Бучацьким міжрайонним відділом ДВС, вбачається, що згідно розрахунку складеного державним виконавчем 15.06.2016 року розмір нарахованих аліментів становить 1679 грн., а [PERSON] сплачено 2475,25 грн., заборгованості не має. Станом на 15.06.2016 року звернення стягувача щодо отримання інформації про хід виконавчого провадження та про порядок сплати аліментів боржником у відділ не надходили. Із квитанції № 9689 від 03.06.2016 року вбачається, що [PERSON] перерахував на імя [PERSON] аліменти в сумі 2,500 грн. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку. Згідно ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Ч.2 ст.372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Згідно ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Таким чином, як встановлено в судовому засіданні неповнолітня дитина проживає з позивачкою по справі. З відповідача в користь позивачки стягуються алімента на утримання дитини. Позивачка, щодо збільшення розміру аліментів не зверталася. На час розгляду справи в суді заборгованість по сплаті аліментів відсутня. Позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що розмір аліментів є недостатнім для зебезпечення фізичного та духовного розвитку дитини. За таких обставин, суд вважає, що позивачем та його представником недоведено наявність підстав для збільшення частки позивача у спільному майні подружжя, а тому позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: approved