Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], АТ «СК АХА Страхування» про відшкодування завданої шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 05 квітня 2013 року близько 09-30 год. на перехресті вул. Горького та вул. Ільїна в м. Черкаси сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Мітсубісі Лансер д.н. [NUMBER], який належить їй на праві власності та автомобіля ЗАЗ TF 699Р д.н. [NUMBER], який належить [PERSON] під керуванням [PERSON]. Згідно постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.04.2013 року відповідачку [PERSON] визнано винною у спричиненні ДТП та встановлено, що ДТП відбулося в результаті порушення відповідачкою Правил дорожнього руху п.2.36,12.1,13.1., яка не вибрала безпечної швидкості та не дотрималась безпечної дистанції і скоїла зіткнення з автомобілем Мітсубісі д.н. СА [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався попереду його. В результаті даного ДТП автомобіль позивачки отримав ряд механічних пошкоджень, які зафіксовані в довідці інспектора ДАІ МВС Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області та протоколі огляду транспортного засобу № 72 від 11.04.2013 року судовим експертом-товарознавцем Кипою С.М., призначеним страховою компанією АТ «СК АХА Страхування». Згідно калькуляції заключення судового експерта - товарознавця № 72 від 16.04.2013 року вартість відновлюваного ремонту її автомобіля становить 43107,12 грн. Однак, фактично згідно акту виконаних робіт СТО, проведених по відновленню автомобіля позивачки № ОУ-0000030 від 31 травня 2013 року вартість робіт склала 44363,10 грн. Власником транспортного засобу ЗАЗ TF 699Р д.н. [NUMBER] [PERSON] було застраховано цивільно-правову відповідальність власників наземних транспортних засобів у СК АТ «СК АХА Страхування». Страхова компанія виплатила позивачці відшкодування в розмірі 27 801,68 грн., що недостатньо для ремонту її пошкодженого в ДТП автомобіля. Сума невідшкодованого збитку становить 16561,42 грн. В результаті ДТП позивач зазнала погіршення здоров'я та вимушена була взяти чужий автомобіль в оренду, оскільки її авто було пошкоджено, тому вважає, що їй була завдана ще і моральна шкода, яку вона оцінює в 6000 грн. Просить суд стягнути з [PERSON] на її корись різницю вартості відновлювального ремонту у розмірі 16561 грн., моральну шкоду у розмірі 6000 грн., судовий збір у розмірі 229,40 грн. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідачки - [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 500 грн., в іншій частині позовних виогах просив суд відмовити у задоволенні в повному обсязі, мотивуючи свої заперечення тим, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у СК АТ «СК АХА Страхування», на момент ДТП поліс страхового відшкодування діяв. Відповідно до страхового полісу страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну складає 50000 грн., тому саме страхова компанія повинна відшкодувати позивачці різницю заподіяної шкоди. Представник відповідача СК АТ «АХА Страхування» в судове засідання не з'явився, проте скерував до суду заперечення, в якому просить відмовити повністю [PERSON] у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з АТ «СК «АХА Стирахування відшкодування завданої шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Поштова кореспонденія щодо розгляду справи у відсутність представника страхової компанії СК «АТ АХА Страхування» до суду не надходила. Про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення позивачки та представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 05 квітня 2013 року близько 09-30 год. на перехресті вул. Горького та вул. Ільїна в м. Черкаси сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Мітсубісі Лансер д.н. СА [NUMBER], який належить [PERSON] на праві власності та автомобіля ЗАЗ TF 699Р д.н. [NUMBER], який належить [PERSON] під керуванням [PERSON]. Постановою Соснівського районного суду Черкаської області від 19.04.2013 року [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу. Зі змісту постанови вбачається, що внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. [PERSON] визнала свою вину. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно довідки інспектора ДАІ МВС Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області та протоколу огляду транспортного засобу № 72 від 11.04.2013 автомобіль Мітсубісі Лансер д.н. СА [NUMBER] отримав ряд механічних пошкоджень. Згідно калькуляції заключення судового експерта - товарознавця № 72 від 16.04.2013 року вартість відновлюваного ремонту автомобіля позивачки становить 43107,12 грн., однак згідно акту виконаних робіт СТО, проведених по відновленню автомобіля позивачки № ОУ-0000030 від 31 травня 2013 року вартість робіт фактично склала 44363,10 грн. Згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 03 листопада 2012 року № АВ/9435130 цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в АТ «СК АХА Страхування». Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю (на одного потерпілого), становить 100 тис. грн., за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) - 50 тис. грн. 02 липня 2013 року АТ «СК «АХА Страхування» позивачці було здійснено перерахунок страхового відшкодування в розмірі 27801,68 грн. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-право\-вої відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку по\-терпілих внаслідок ДТП до місця проживання того власника чи законного ко\-ристувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспорт\-ний засіб необхідно з поважних причин помістити на стоянку, до розміру шко\-ди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст. 2 цього Закону відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним Кодексом України, Законом України «Про страхування» та іншими законами і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Згідно ч.3 ст. 998 ЦК страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Стаття 22 цього Кодексу до реальних збитків відносить втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст. З Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкоду\-вання шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто, виходячи із суті такого страхування Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страху\-вальника - заподіювана шкоди. Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Правова позиція Верховного Суду України від 4 червня 2014 року № 6-49 цс 14. Так, пунктом 32.7 статті 32 Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» чітко встановлено, що шкоду, пов'язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує. Натомість у Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженій наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, міститься поняття «втрата товарної вартості транспортного засобу», а поняття «втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу» не використовується. Системний аналіз пункту 32.7 статті 32 указаного Закону, статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 Цивільного кодексу України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 зазначеної Методики дає можливість дійти висновків, відповідно до яких власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. Виходячи із зазначеної норми, на [PERSON] може бути покладена відповідальність за заподіяну позивачці шкоду у разі коли розмір заподіяної шкоди перевищує ліміт страхового відшкодування страховика. Що стосується посилання, в запереченнях, представника страхової компанії на те, що відшкодування потерпілому вартості відновлювального ремонту, встановленому висновком експертизи, слід зменшити на суму ПДВ, таке зменшення не передбачено законодавством, оскільки ПДВ включаються до ціни товарів та послуг і, хоча сплачується платником податку, але за рахунок коштів покупця. Оскільки страхової виплати було достатньо для відшкодування завданої шкоди позивачці, однак страхова компанія АТ «СК «АХА Страхування» в порушення законних підстав виплатила страхове відшкодування у розмірі, меншому від фактично заподіяної позивачці шкоди тому, суд вважає за необхідне стягнути з АТ «СК АХА Страхування» на користь [PERSON] різницю між завданою шкодою та страховим відшкодуванням в сумі 16561 грн. Також позивачка стверджує, що їй була завдана ще моральна шкода в зв'язку з погіршенням здоров'я, перенесеним шоком та усвідомленням того, що технічний стан автомобіля її значно погіршився в порівнянні з його технічним станом до ДТП. У відповідності до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода серед іншого полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. На підставі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Позивач не надав суду ні в своїх поясненнях ні в самій позовній заяві, з яких міркувань він виходив визначаючи розмір шкоди, не надав суду докази. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) суд вважає, що заявлена позивачем моральна шкода підлягає до часткового задоволення в сумі 500 грн., які підлягають до стягнення з [PERSON] на користь позивача, оскільки саме діями [PERSON] була нанесена шкода позивачу [PERSON], що підтверджується постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.04.2013 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути порівно з відповідачів на користь позивача судові витрати по 114,70 грн.

Outcome: approved