Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в уточненому варіанті якого зазначила, що з 4.8.1988 року по 14.7.2014 року перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого має неповнолітню дитину [PERSON] Нікіту, [INFO] Під час шлюбу сторонами було придбано: житловий будинок № 103 по вул. Адмірала Ушакова в м.Запоріжжі; земельна ділянка, розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Адмірала Ушакова, 103, зареєстрована за відповідачем на підставі державного акту від 28.01.2003 року ЗП № 000308, зареєстрований за номером 33, площа з/д 0,1000 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер з/д 23:101:00000:02:004:0042, адреса з/д м.Запоріжжя, вул. Адмірала Ушакова, 103, підстава рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 03.12.2012 року № 385/73 та державного акту від 28.01.2003 року ЗП 000309, зареєстрований за номером 34, площа 0,0108 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер з/д 23:101:00000:02:004:0046, адреса з/д м.Запоріжжя, вул. Адмірала Ушакова, 103, підстава рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 03.12.2012 року № 385/73, металевий кіоск за адресою: м.Запоріжжя, вул. Адмірала Ушакова, 103, та автомобіль марки ВАЗ-2115, 2007 року випуску. Після розірвання шлюбу постало питання розподілу спільного майна подружжя, оскільки добровільної згоди щодо розподілу майна між сторонами не досягнуто. Позивачка просить суд розподілити спільне майно подружжя, визнавши за нею право власності на: ? частину житлового будинку № 103 по вул. Адмірала Ушакова в м.Запоріжжі; ? частину земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Адмірала Ушакова, 103, яка зареєстрована за відповідачем на підставі державного акту від 28.01.2003 року ЗП № 000308, зареєстрований за номером 33, площа з/д 0,1000 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер з/д 23:101:00000:02:004:0042, адреса з/д м.Запоріжжя, вул. Адмірала Ушакова, 103, підстава рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 03.12.2012 року № 385/73 та державного акту від 28.01.2003 року ЗП 000309, зареєстрований за номером 34, площа 0,0108 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер з/д 23:101:00000:02:004:0046, адреса з/д м.Запоріжжя, вул. Адмірала Ушакова, 103, підстава рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 03.12.2012 року № 385/73; ? частину металевого кіоску за адресою: м.Запоріжжя, вул. Адмірала Ушакова, 103. За відповідачем визнати право власності на автомобіль марки ВАЗ-2115, 2007 року випуску, стягнувши на її користь компенсацію в розмірі ? частини вартості автомобілю - 40970 грн. та понесенні судові витрати: 1000 грн. вартість судових експертиз та 984,70 грн. судового збору. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та з посиланням на викладені в позові доводи та обґрунтування, просять позов задовольнити. Відповідач та його представник позовні вимоги визнали частково, зазначивши, що не заперечують проти визнання за позивачкою права власності на ? частину житлового будинку № 103 по вул. Адмірала Ушакова в м.Запоріжжі та ? частину металевого кіоску за тією ж адресою. З приводу автомобілю зазначили, що відповідач передав позивачці в якості вартості її долі даного майна 5000 грн. та має намір передати ще 5000 грн., оскільки вважають вартість спірного автомобілю не 81940 грн., а 20000 грн. Щодо земельної ділянки вважають, що при розподілі даного майна повинно застосовуватися ст.57 СК України, оскільки відповідач до приватизації користувався землею, а потім приватизував її. Вважають земельну ділянку особистою приватною власністю відповідача, тому в цій частині, просять в задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення, перевіривши докази по справі, суд встановив певні юридичні факти та відповідні до них правовідносини. Згідно ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як встановлено в судовому засіданні й проти чого не заперечують сторони вони перебували у зареєстрованому шлюбі в зазначений в позові період, під час якого придбали зазначене в позові майно. Згідно ч.3 ст.368 ЦК України майно набуте подружжям під час шлюбу, є їхньою сумісною власністю, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~\~ст.22 КпШС УРСР, який діяв на час придбання спірного будинку, майно, нажите\~подружжям\~за\~час\~шлюбу,\~є\~його\~спільною сумісною власністю. Кожен\~з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Статтею 28 КпШС УРСР встановлено, що\~в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя,\~їх\~частки\~визнаються рівними.\~ Згідно ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно позовних вимог, позивачка зокрема, просить визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку № 103 по вул. Адмірала Ушакова в м.Запоріжжі та ? частину металевого кіоску за тією ж адресою. В цій частині відповідач позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечує, у звязку з чим, суд за змістом ч.4 ст.174 ЦПК України, яка передбачає визнання позову в цій частині, як підставу для задоволення позову у разі визнання його відповідачем і при наявності законних підстав, якщо це не суперечить закону і, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, вважає визнати за [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку № 103 по вул. Адмірала Ушакова в м.Запоріжжі та ? частину металевого кіоску, розташованого за тією ж адресою. Щодо автомобілю ВАЗ-2115, суд вважає пояснення відповідача про передачу відповідачки 5000 грн. в якості компенсації її долі в вартості автомобілю і намагання передачі ще 5000 грн., як визнання ним факту, що спірний автомобіль є їх спільною сумісною власністю, що за змістом ст.174 ЦПК України також є підставою для задоволення позовних вимог в цій частини. Разом з тим, суд критично сприймає зазначену відповідачем вартість вказаного автомобілю в 20000 грн., половину з яких він частково передав й намагається передати позивачці, оскільки дана вартість, окрім пояснень самого відповідача, не підтверджується жодним доказом. Суд сприймає як належний доказ висновок про вартість автомобілю ВАЗ 2115 32007 р.в. від 12.1.2015 року згідно якого вартість становить 81940 грн.(а.с.25). За змістом ст.70 СК України доля позивачки становить ? - 40970 грн. За змістом ст.71 СК України\~\~майно, що є об'єктом права спільної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК\~України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації\~\~можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст.365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст.11 ЦПК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. При цьому, в разі не вчинення сторонами дій, направлених на надання згоди присудження грошової компенсації та не внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності (п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя»). В звязку з тим, що автомобіль марки ВАЗ 2115, 2007 року випуску є неподільною річчю, то суд вважає за можливим стягнути з відповідача на користь позивачки в якості компенсації належної їй ? частини автомобіля суму в розмірі 40970 грн. Щодо розподілу спірної земельної ділянки приватизованої під час шлюбу на імя відповідача, суд з посиланням на п.18-2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.4.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»: «Відповідно до положень статей 81,116 ЗК зокрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 ЗК та 377 ЦК України». Частина 1 ст.377 ЦК України встановлює, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). В свою чергу ст.120 ЗК України визначає: «У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. 4.У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди». Таким чином, суд вважає, що розподіл спірної земельної ділянки повинен бути проведений за змістом ч.1 ст.377 ЦК України. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved