Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та додаткових витрат на оздоровлення наперед , вказуючи ,що вона 22 листопада 2001 року уклала шлюб з [PERSON] , який зареєстрований в Черкаському міському відділі реєстрації актів громадянського стану м.Черкаси за № 1800. Від шлюбу вони мають сина [PERSON] [INFO] , який проживає з нею та перебуває на її утриманні . Під час спільного проживання , не завжди вдавалось знайти порозуміння у найбільш важливих життєвих питаннях.Відповідач перестав піклуватися про дитину і весь тягар матеріального забезпечення було перекладено на неї. Фактично вона одна утримує, виховує та піклується за спільну дитину. Відповідач не надає в добровільному порядку ніякої матеріальної допомоги на її утримання . Усі прохання надати матеріальну допомогу залишаються марними. Кошти, які він отримує в якості заробітної плати за основним місцем своєї роботи та пенсія що виплачується в органах пенсійного фонду, як інваліду 2 групи, не дають можливості належним чином забезпечити себе , та створити належні умови сину. Вони постійно переживають фінансові труднощі , так як через проблеми зі здоров'ям , як у неї , так і сина , потребуємо постійно додаткових коштів. Син народився зі слабким імунітетом , часто хворіє, з народження пербуває на «Д» обліку з діагнозом ЧДХ (часто довго тривало хворіюча дитина), гіперметропічний астигматизм, атонічний дерматит, правобічний поперековий сколіоз 1ст. По декілька разів на рік сину приходиться проходити платні медичні обстеження та лікування від хвороб. Лікарі постійно наголошують неодмінними умовами для відновлення стану здоров'я їхньої дитини є: посилене харчування та щорічне санаторно-курортне оздоровлення не менш як 21 день. Окрім цього , на її утриманні знаходиться дочка від першого шлюбу [PERSON] ([INFO] р.н.) , яка є інвалідом 3 групи по слуху. Враховуючи . що відповідач, всупереч вимогам ст. 180 СК України, не надає добровільному порядку матеріальну допомогу нашій дитині,вона вимушена звернути суду з відповідним позовом. Відповідач з 26.04.2004 року зареєстрований як фізична особа - підприємець. Перебуває на обліку в Державній податковій інспекції м. Черкаси як платник єдиного податку .Основними видами його діяльності є покрівельні роботи та покриття підлоги і облицювання стін . За останні п'ять років ним до ДП1 у м. Черкаси було задекларовано доходи в наступних розмірах : За 2009рік в розмірі 335 993.10 грн. За 2010рік в розмірі 206 525.97 грн.; За 2011 рік в розмірі 311 767.11 грн.;за 2012 рік в розмірі 25 109.95 грн. ;за 2013рік в розмірі 186 219,64 грн Середньомісячний доход позивача за останній 2013 рік складає 15 518.00 гри (п'ятнадцять тисяч сімсот вісімнадцять гривень 00 коп. ). Відповідно до п.1 ст. 184 СК України ,якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На сьогодні державою Україна мінімальний прожитковий рівень на одну дитину віком в 9 років встановлено на рівні 1286 .00 гривень . Це той мінімум грошей,який необхідний дитині для мінімального забезпечення її прожитку. Поряд з цим, до цієї суми не входить ні вартість санаторно-курортного лікування, ні витрати на лікування ,ні оздоровлення, не включені до прожиткового рівня і витрати, що необхідні для фізичного, духовного та психологічного розвитку дитини . Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її права на рівень життя необхідний (а не мінімальний) для фізичного, розумового, духовного, морально соціального розвитку, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними правовими актами, визнаними в Україні. Враховуючи, що відповідач не піклується та не цікавиться ні духовним, ні емоційними психологічним, ні фізіологічним розвитком нашої дитини та самоусунувся від надання йому матеріальної допомоги, вважає що реальною сумою, яка відповідала критеріям справедливості . та інтересам дитини ,а також такою , шо не порушить права відповідача, буде стягнення з нього аліментів в розмірі 4000,00гривень. Така сума є оптимальною і достатньою для створення нашому синові належних умов проживання та виховання. Крім того, просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати наперед на оздоровлення дитини 4000 грн. у травні щороку на оздоровлення сина. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч.3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці доходу її батька або матері або у твердий грошовій сумі. Згідно ч.І ст. 184 ч.3 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний , мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердий грошовій сумі.Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Ст. 185 СК України передбачено, що той з батьків , з кого присуджено стягнення аліментів на дитину , а також той з батьків до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей. її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення,разово, періодично, або постійно. Постановою Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року » Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства, та стягнення аліментів» п. 18 роз'яснено, щодо участі у додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами(розвитком здібностей, її хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У випадках ідеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначити у твердій сумі. Просить суд стягнути з [PERSON] (номер облікової картки платника податків [NUMBER]) якій проживає за адресою: [ADDRESS],уроженця м. Золотоноша. Черкаський області аліменти па користь [PERSON] (номер облікової картки платника податків [NUMBER]) аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] у твердій довій сумі в розмірі 4 000 грн. щомісяця . починаючи з дня подання позову і до досягнення сином повнолітнього віку. Стягнути з [PERSON] (номер облікової картки платника податків [NUMBER]). якій проживає за адресою: [ADDRESS], уродженця м. Золотоноша, Черкаський області на користь [PERSON] номер облікової картки платника податків [NUMBER]) додаткові витрати наперед на оздоровлення дитини 4000 грн. у травні щороку на оздоровлення сина [PERSON] [INFO] до досягнення сином повнолітнього віку. Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі, суду пояснила ,що хоче шорічно в травні місяці відповідач платив сину на оздоровлення,в минулому році проживаючи разом як сім»я оплатили лікування сину що підтверджується квитанціями,претензій за минулий рік до відповідача не має,але на цей рік знову необхідно лікувати дитину,тому вона вважає коштів необхідно не менше ,чим було у 2013 році. Вона складала кошти, в неї зарплата 2500грн.,тому по декілька разів їздила в Сочі на відпочинок до родичів,проживала за рахунок родичів ,останні 2 роки відпочинок на морі відповідач не оплачував. Вона в Сочі гулять не їздила ,це його припущення. Відповідач позов визнав частково,суду пояснив ,що він згідний платити аліменти в твердій грошовій сумі 1000,00грн.,в частині стягнення з нього додаткових витрат наперед на оздоровлення дитини у розмірі 4000,00грн у травні щороку не має можливості,в нього відсутній стабільний заробіток, але по можливості додатково за необхідності зможе надавати матеріальну допомогу дитині. Позивачка свідомо перекручує факти,суду не надано жодного доказу кількості та вартості медичних послуг,які є необхідними для обстеження та лікування дитини. Дитину він хоче сам повести на море. Відповідачка створює перешкоди в спілкуванні з дитиною,розлучення йому не дає,подала апеляцію,за 10 років він не був за кордом,позивачка їздить по декілька разів на рік для задоволення своїх потреб, а не в інтересах дитини,а він заробляє гроші. В нього робота сезонна,практично роботи не має,був тільки 1 об»єкт в 2013 році. Дочці від першого шлюбу вже 27 років,вона одружена. Він допомагає дитині, сина влаштовано до спеціалізованої школи,де він здійснює всі необхідні оплати,ніякого посиленого чи спеціального планового лікування та оздоровлення в даний час дитина не потребує. В минулому році позивачка 6 разів їздила за кордон з дитиною. В травні місяці перерахував відповідачці аліментів 1500,00грн.,що підтверджено квитанцією (арк.спр.108) Представник відповідача за довіреністю [PERSON] позв визнала частково з підстав викладених в запереченні.(арк.спр.100-103). Заслухавши позивачку ,відповідача ,представника відповідача за довіреністю [PERSON],вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи ,суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. В судовому засіданні встановлено такі факти та їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено ,що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі,в період шлюбу в них народився син [PERSON] [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини, де батько дитини записаний - [PERSON], мати - [PERSON]. Позивачка вважає що відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на сім»ю та утримання сина,але син потребує постійного піклування та догляду, фактично ухилився від виконання своїх батьківських обов»язків та не надає фінансової допомоги на утримання сина,вважає що може надавати аліменти на утримання сина 4000,00грн. Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця [PERSON] - особа підприємець,є платником єдиного податку ,основним видом його діяльності є будівельні роботи. Суд вважає,що аліменти в розмірі 4000,00грн. є завищеними позивачкою ,оскільки позивачкою не враховано ,що при визначенні розміру доходу відповідача, що задекларовані в 2009-2013 роках доходи не є чистим прибутком, оскільки з коштів, отриманих на виконання певних робіт по договору, відповідачу необхідно сплачувати 5 % прибутку до держбюджету від валового прибутку (загальної суми), покривати витрати на придбання будівельних матеріалів, заробітну плату найманих працівників, банківські витрати та інші необхідні витрати, які виникають в результаті виконання робіт, ПП [PERSON], є платником єдиного податку та сплачує 5 % податку від валового доходу по спрощеній системі оподаткування. Відповідач є інвалідом 3 групи загального захворювання по життєво та отримую пенсію в розмірі 896,00 грн.,що підтверджується копією посвідчення. (ак.спр.106).Чистий прибуток ПП [PERSON] за 2013 рік складає 34 820,83 грн. ,що підтверджується копією звіту та актом виконаних робіт. Відповідно, середньомісячний заробіток за 2013 рік складає 2 901, 44 грн. (34 820,83 грн. : 12 міс. -2 901,44 грн.). Пенсія складає 896,00 грн. щомісяця, а загалом за 2013 рік - 10 752,00 грн. (896,00 грн. х 12 міс. = 10 752,00 грн.).;1/4 частина від доходу тільки з пенсії щомісяця складає 224,00 грн. Загальний дохід за 2013 рік складає 45 072,83 грн.. (заробітна плата 34 820,83 грн. + пенсія 10 752,00 = 45 072,83 грн.), середньо-місячний дохід у 2013 році складає 3 756,06 грн. (45 072,83 грн. : 12 міс. = 3 756,06 грн.).;1/4 частина від усіх відповідача доходів щомісяця складає 939,01 грн. (З 756,06 грн. : 4 = 939,01 грн.) Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний ,мінливий дохід ,частину доходу одержує в натурі,а також за наявності інших обставин ,що мають істотне значення,суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік» прожитковий мінімум становить 1286гривень,(1286грн.: 2= 643грн.) дитину повинні утримувати батьки до досягнення нею повноліття,але з урахуванням нерегулярного, мінливого доходу відповідач погодився сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі розмірі 1 000,00грн. щомісяця до повноліття дитини,тому суд вважає ,що відповідачу дозволяє платити аліменти в такому розмірі,тому суд вважає що з позивача необхідно стягнути аліменти в твердій грошовій сумі 1000,00грн.. Відповідно до ст.185 Сімейного Кодексу України участь батьків у додаткових витратах на дитину вказано той з батьків з кого присуджено стягнення аліментів на дитину ,а також той з батьків ,до кого вимога про стягнення аліментів не була подана ,зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину ,що викликані особливими(розвитком здібностей дитини,її хворобою,каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду ,з урахуванням обставин ,що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разові,періодично або постійно. Позивачка просить стягнути додаткові витрати на перед на оздоровлення в розмірі 4000,00грн у травні щороку на сина [PERSON] [INFO] року і до повноліття дитини, які на думку суду ніякими доказами не підтверджені. Як зазначив в судовому засіданні відповідач [PERSON], що дитина хвороблива від народження(послаблений імунітет), в даний час навчається в спеціалізованій школі,ніякого посиленого чи спеціального планового лікування та оздоровлення в даний час син не потребує та позивачка в судовому засіданні ніякими доказами не підтвердила. Крім того позивач 13.05.2014 року на користь позивачки перерахував аліменти в розмірі 1527грн.20коп. В позивачки до відповідача претензій по оплаті додаткових витрат на оздоровлення в розмірі 4000,00грн. за 2013 рік на сина [PERSON] по квитанціям які приєднані до матеріалів справи не має,доказів в частині додаткових витрат на оздоровлення дитини на наперед, кількості та вартості медичних послуг, які необхідні для обстеження та лікування дитини в 2014 році позивачкою не надано,але вона бажає щоб відповідач оплатив додаткові витрати в сумі 4000.00грн., а можливо і більше, оскільки вважає що син потребує лікування. Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В судовому засіданні позивачка підтвердила що має від першого шлюбу дочку [PERSON],[INFO],є повнолітня,яка є інвалідом 3 групи по слуху,їй 27 років, заміжня. У ч.1 статті 185СК України зазначено,що коли дитина,яка знаходиться на утриманні батьків,страждає на тяжку хворобу,є калікою або відчуває потребу у додаткових витратах на неї у зв»язку з розвитком якихось її здібностей,той з батьків,з кого присуджене стягнення аліментів,і той, до кого вимога про це не була подана, зобов»язані брати участь у додаткових витратах, пов»язаних з утриманням дитини. Тому розмір стягуваних додаткових витрат має визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат. Позивачкою не доведено та не обґрунтовано відповідними документами ,що дитина страждає на тяжке захворювання або заподіяно травму і свідчить про необхідність у зв»язку з цим збільшення витрат на придбання ліків,спеціальний медичний і звичайний догляд за дитиною,її побутове обслуговування,санаторно-курортне лікування тощо ,а тому позов в цій частині підлягає відмові. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в прибуток держави державне мито в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial