Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом. В судовому засіданні її представники позов підтримали і просили суд стягнути з відповідачки на користь позивачки 35858 грн. коштів, які були нею витрачені на проведення ремонту будинку та облаштування садиби по [ADDRESS] та судові витрати по справі. В обгрунтування заявленого позову зазначали, що в 2004 році позивачка з дозволу власника будинку [PERSON] зі своїм чоловіком [PERSON], переїхала з м. Луганська до с. Лука Таращанського району Київської області, де мешкали у будинку [ADDRESS]. Зазначений будинок по спадщині перейшов у власність [PERSON], двоюрідному брату позивачки, який мешкає у Російській Федерації. Між ними була домовленість про купівлю вказаного будинку і [PERSON] було надано їй дозвіл на проведення ремонту та облаштування садиби. За його згодою вона з чоловіком були вписані в погосподарську книгу Лучанської сільської ради району Київської області №9 та зареєстровані за вказаною адресою з 22 вересня 2004 року, що підтверджується довідками Лучанської сільради № 1583 та 1584 від 18.10.2013 року. Згодом як аванс за будинок [PERSON] було передано кошти в сумі 1700 доларів США, про що він написав відповідну розписку, маючи намір в подальшому укласти належним чином договір купівлі-продажу. За час їх тривалого проживання в цьому будинку позивачкою та її чоловіком за власні кошти було виконано такі роботи: проведено природній газ до будинку на суму 4800 грн., прибудовано терасу вартістю 4000 грн., викопано криницю вартістю 18827 грн., замінено електролічильник вартістю 550 грн., придбано та встановлено газову плиту вартістю 2080 грн., встановлено огорожу вартістю 4520 грн., хвіртку вартістю 197 грн. та ворота вартістю 884 грн.. Всього нею витрачено на поліпшення домоволодіння по [ADDRESS] сімейних коштів на суму 35858 грн. У 2013 році, ігноруючи попередні домовленості, та, не повернувши вказані вище вкладені на поліпшення домоволодіння кошти, [PERSON] уклав договір купівлі-продажу спірного будинку з відповідачкою. На прохання позивачки до останньої про добровільне відшкодування вкладених коштів у будинок в сумі 35858 грн. - вона відмовилась. Вважає, що відповідачка не є добросовісним набувачем, оскільки [PERSON] придбала даний будинок з прибудинковою територією у 2013 році, в той час коли вона (позивачка) з чоловіком фактично мешкали в ньому, про що першій було відомо. Представник відповідачки в судовому засіданні проти позову заперечував, зазначаючи, що вона є неналежним відповідачем по даній справі, яким, на його думку, має бути попередній власник [PERSON] Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили факт тривалого проживання в спірному житловому будинку, як добросовісних сусідів, позивачки та її чоловіка, які за цей час із занедбаного його (будинку) стану, суттєво поліпшили його, провівши газ, викопавши криницю, збудувавши паркан, а також доглядали за городом. Заслухавши доводи сторін, з'ясувавши обставини справи, перевіривши докази суд дійшов наступного висновку. Під час розгляду справи судом встановлено, що особа зазначена відповідачем у справі [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 12.06.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Таращанського районного нотаріального округу [PERSON] і зареєстрованим в реєстрі за № 403 придбала у [PERSON] вказаний вище будинок в стані, доведеному позивачкою та її чоловіком [PERSON] до значного його поліпшення, тому є добросовісним набувачем і як наслідком не може бути належним відповідачем по даній справі. За правилами ч.1 ст.33 ЦПК України суд замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача лише за клопотанням позивача. З'ясувавши, що позов пред'явлено до неналежного відповідача, суд відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України роз'яснив представникам позивачки їх право на подачу заяви про заміну відповідача або залучення до участі у справі співвідповідача. В судовому засіданні представники такої заяви не подали, наполягаючи на тому, що зазначений в позові є належним відповідачем. Таким чином, враховуючи те, що позивач звернувся з позовними вимогами до неналежної особи, заяви про заміну відповідача його представник подати відмовився, а суд позбавлений можливості з власної ініціативи замінювати відповідача та залучати в якості співвідповідача, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed