Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом обґрунтування якого здійснює змістом позовної заяви та просить суд: Встановити факт, що вона з 2 листопада 2011 року постійно проживала спільно з спадкодавцем [PERSON], до її смерті та на час смерті в спадковому будинку [ADDRESS] Визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом, яке залишилось після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] року, а саме: -на житловий будинок [ADDRESS] Позивачка в судове засідання не прибула, надіславши заяву про розгляд справи у її відсутності, що заявлений позов вона підтримує. Відповідач, Небізька сільська рада, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи в судове засідання свого представника не направила, а надіслала до суду листа в якому просить справу розглянути у відсутності її представника, що заявлений позов сільська рада визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до цієї ж статті може бути визнання права. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. -2- Відповідно д ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому засіданні можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року померла мати позивачки - [PERSON] (а.с.8). Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого входить будинок № [ADDRESS] Володарськ-Волинського району Житомирської області. Позивачка є спадкоємцем за заповітом, який посвідчений Небізькою радою від 24.03.2011 року (а.с.9). Також спадкоємцем після смерті [PERSON] є брат позивачки - [PERSON] (а.с.9), який відмовився від спадщини, що підтверджується його заявою від 18.05.2015 року (а.с.11 ). Позивачка з 02.11.2011 року і по день розгляду цивільної справи зареєстрована в житловому будинку [ADDRESS] Житомирської області, що стверджується паспортом громадянина України на її ім'я (а.с.6). З 2 листопада 2011 року та по час смерті спадкодавця позивачка була зареєстрована та постійно проживала разом з спадкодавцем в будинку [ADDRESS] Володарсько- Волинського району Житомирської області. Позивачка здійснювала за нею догляд аж до її смерті, а також вела домашнє господарство. Після смерті спадкодавця позивачка здійснила її поховання, розпорядилася її особистим майном, прийняла у користування вказаний будинок та присадибну земельну ділянку, відремонтувала вказаний будинок, продовжує проживати у вказаному будинку, тобто прийняла спадщину. Факт постійного спільного проживання позивачки і з спадкодавцем в будинку № [ADDRESS] Володарсько-Волинського району Житомирської області та прийняття спадщини підтверджується довідками виданими Небізькою сільською радою (а.с.13-14). Оцінивши досліджені докази, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 02.11.2011 року по 08.02.2015 року постійно проживала в [ADDRESS] разом із спадкодавцем - [PERSON], яка померла [INFO] року, а також зареєстрована та продовжує проживати за даною адресою, а тому відповідно до ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Також, позивачка є спадкоємцем за заповітом, яка у встановлений законом порядок, через нотаріальну контору, не може оформити спадщину із-за відсутності правовстановлюючих документі на будинок (а.с.10).

Outcome: approved