Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її утримання до закінчення навчання. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 02 квітня 2007 року рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 100 грн. щомісячно, в послідуючому рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2016 року було змінено розмір та спосіб стягуваних аліментів на 1/4 частину заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років. На теперішній час [PERSON] є студенткою третього курсу денної форми навчання КВНЗ «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради з терміном навчання з 01 вересня 2017 року по 01 липня 2021 року. Позивачка навчається на денній формі навчання, тому немає змоги влаштуватися на роботу, а розмір стипендії який вона отримує не достатній для покриття витрат, які необхідні для забезпечення її життєдіяльності, до того ж за станом здоров`я вона має третю групу інвалідності, у зв`язку з чим потребує лікування у гастроентеролога. Таким чином, у зв`язку з навчанням [PERSON] , потребує матеріальної допомоги на придбання продуктів харчування, одягу, розвитку здібностей, духовного та фізичного розвитку, проїзду, оплати проживання, забезпечення інших матеріально-побутових умов з урахуванням її віку та оплати за гуртожиток. Позивачка зазначає, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на її утримання в період навчання не надає. З посиланням на ст.ст. 183, 200 СК України, вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на її користь в розмірі 1/4 частині від заробітку (доходу) щомісяця на період її навчання. Позивачка в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи (а.с. 52, 53). Представник позивача, в судове засідання не з`явилась, заявою просила розглянути справу за її відсутності та відсутності позивачки, позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити, а вразі неявки відповідача не заперечувала проти розгляд справи в порядку заочного провадження (а.с. 56). Відповідач, який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив (а.с. 51). Третя особа [PERSON] , в судове засіданні не з`явилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила (а.с. 54, 55). У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за згодою представника позивачки у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчатися і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При цьому при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою сином, а відповідно до ст. 201 цього Кодексу до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192 і 194-197 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11 грудня 2001 року, виданого Відділом реєстрації актів громадського стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Згідно довідки №596 від 27 листопада 2019 року, виданої Комунальним вищим навчальним закладом «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради, [PERSON] є студенткою фельдшерського відділення третього курсу денної форми навчання, період навчання з 01 вересня 2017 року по 01 липня 2021 року ( а.с. 17). Як вбачається з договору найму жилого приміщення та реєстрації у гуртожитку №17120 від 28 серпня 2017 року, [PERSON] зареєстрована та проживає у кімнаті гуртожитку Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» (а.с. 21). Згідно квитанцій з січня 2018 року по грудень 2019 року, [PERSON] вносить оплату за проживання у гуртожитку (а.с. 22-34). Відповідно до довідки до акта обстеження огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №619017, [PERSON] має третю групу інвалідності з дитинства, інвалідність встановлена на строк до 01 січня 2021 року (а.с. 35). В судовому засіданні встановлено, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки на період навчання не надає, і те, що відповідач має можливість надавати таке утримання, оскільки є фізично здоровим та працездатним, але не робить цього в добровільному порядку. Тому суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на її утриманні є обґрунтованими. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує як стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів, який є працездатною особою, а також з урахуванням стану здоров`я як повнолітньої доньки, яка має третю групу інвалідності, так і платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки на період навчання в розмірі 1/4 частини від усіх його доходів (заробітку). Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоров`я відносно відповідача, сторонами не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки на період навчання, підлягає задоволенню, і з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх його доходів (заробітку) щомісячно, до закінчення терміну навчання, тобто до 01 липня 2021 року. У відповідність до положень ст. 430 ЦПК України, враховуючи, задоволення позовних вимог позивачки, слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного, ст.ст. 182, 183, 198 199-201 СК України,

Outcome: approved