Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання підопічної [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі по 1200 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття. Посилається на те, що 30.11.2016 р. Тячівським районним судом було ухвалено рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON] [INFO] р. Розпорядженням голови Тячівської РДА [PERSON] було надано статус дитини позбавленої батьківського піклування. Згідно розпорядження № 667 від 27.12.2016 р. її було призначено опікуном над дитиною. Малолітня [PERSON] проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Нормами Сімейного кодексу чітко визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи, що дитина має право на належні умови для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, просить задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідачка у судове засідання не з'явилася і не повідомила суду причини неявки. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка є матір'ю [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Рішенням Тячівського районного суду від 30.11.2016 р. [PERSON] була позбавлена батьківських прав щодо доньки. Розпорядженнями голови Тячівської РДА № 655 від 21.12.2016 р. та № 667 від 27.12.2016 р. [PERSON] [INFO] р. надано статус дитини позбавленої батьківського піклування та призначено [PERSON] її опікуном. На даний час підопічна перебуває на утриманні позивачки. Відповідачка ухиляється від утримання дитини, яка потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивачки, її вік, відсутність у відповідача інших аліментних зобов'язань та відсутність істотних причин, які б перешкоджали йому утримувати дитину, а також позовні вимоги позивачки. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а також не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно частин першої та другої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідачка ухиляються від покладеного на неї обов'язку по утриманню дитини, кошти у добровільному порядку не надає. Цивільні права та обов'язки опікуна встановлюються статтями 67 ЦК України та 249 СК України. Права та обов'язки опікуна, передбачають, зокрема те, що опікун зобов'язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун малолітньої особи зобов'язаний дбати про її виховання, навчання та розвиток. Опікун зобов'язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Опікун, піклувальник зобов'язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Опікун, піклувальник має право самостійно визначати способи виховання дитини з урахуванням думки дитини та рекомендацій органу опіки та піклування. Опікун, піклувальник має право вимагати повернення дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду. Опікун, піклувальник не має права перешкоджати спілкуванню дитини з її батьками та іншими родичами, за винятком випадків, коли таке спілкування суперечить інтересам дитини. Визначаючи розмір аліментів суд враховує матеріальне становище, стан здоров`я дитини та платника аліментів, те що відповідачка є працездатною особою, але не працює, стабільного доходу немає, заробляє тимчасовими заробітками, інших аліментних виплат не здійснює. У відповідності ст. 88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідачку. За таких обставин,

Outcome: partial