Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому просила: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень щомісячно з моменту пред'явлення позову і до досягнення нею повноліття. В обґрунтування позову посилалася на те, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем по справі з 06.09.2013 року. Однак, на даний час шлюбні віносини між ними фактично припинені і вони проживають окремо. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Відповідач не приймає жодної участі у вихованні їх доньки, не надає матеріальної допомоги на її утримання, хоча має таку можливість. Їх відомо, що відповідач працює, але де і ким вона не знає, у зв'язку із чим просить стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі. В судовому засідані позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з заявлених у позові підстав. Пояснила, що відповідач хоч і не зареєстрований як фізична особа-підприємець, однак здійснює торгівлю морепродуктами та має щомісячний дохід близько 50 000 гривень. На себе він витрачає кошти, зокрема винаймає квартиру у центрі міста за 3100 гривень на місяць, має два автомобіля - Шкода та Шевроле. Проте, дитині допомагати матеріально відмовляється, кошти на її утримання не надає. Вона не працює, оскільки дитина ще мала та потребує стороннього догляду, живе на матеріальну допомогу від держави, яка надається до досягнення дитиною 3-х років та на фінансову допомогу від своїх батьків. На дитину щомісячно нею витрачається біля 3 300 гривень. Ці гроші необхідні на харчування для дитини, зокрема придбання м'яса, молока, сиру, овочів та інших продуктів, необхідних для дитячого організму. Окрім того, дитині необхідні підгузки, які коштують дуже дорого, а також донька потребує придбання одягу, оскільки постійно росте. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що згоден сплачувати аліменти на дитину, однак у розмірі не більшому за 400 гривень на місяць, оскільки платити більше він змоги не має. Так, він не працює взагалі, на обліку у центрі зайнятості не перебуває та допомогу від держави у зв'язку із безробіттям не отримує. Влаштовуватися на будь-яку роботи він не бажає, оскільки має вищу освіту та хоче працювати за спеціальністю. Живе за рахунок матеріальної допомоги від батьків та інших родичів, зокрема двоюрідних сестер, а також з підробітків. Квартиру він не винаймає, а живе у квартирі знайомих безкоштовно. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може зазначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров»я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, сторони перебувають у шлюбі з 06.09.2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06.09.2013 року. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Згідно довідки про склад сім'ї неповнолітня [PERSON] зареєстрована разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Вирішуючи питання про вид аліментів, що підлягають стягненню з відповідача суд враховує, що свідчень про офіційне працевлаштування відповідача не має, зі слів сторін він має підробіток, тобто його дохід є нерегулярним та мінливим, що є підставою для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є молодою, працездатною особою та може заробляти на утримання своєї дитини, однак робити цього не бажає або приховує свій справжній дохід. Крім того, працюючи не офіційно [PERSON] фактично звільнений від сплати податків та обов'язкових державних зборів, що робить його дохід більшим ніж у офіційно працевлаштованих громадян. Позивачка ж не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Також судом враховується цінова політика держави, а саме постійний зріст цін та зріст рівня інфляції, а також той факт, що дитина зростає, у зв'язку із чим потребує постійного забезпечення її одягом за розміром, сезонним одягом, спеціального дитячого харчування, придбання підгузків. Разом з тим, позивачкою не надано жодного доказу того, що на дитину віком півтора роки вона щомісячно витрачає близько 3300 гривень, більша частина з яких йде на харчування. У звязку із зазначеним, враховуючи матеріальний стан платника та отримувача аліментів, їх вік, стан здоров'я та інші вище перелічені чинники суд приходить до висновку, що для забезпечення нормального існування дитини, її потреб з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти у розмірі 1500 гривень на місяць, а в решті позову - слід відмовити за необгрунтованістю.

Outcome: partial