Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований 28.04.2012 року Відділом РАЦС Приморського РУЮ Запорізької області, актовий запис №78. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З 20.01.2016 року між нею та відповідачем сімейно-шлюбні відносини припинені. Причиною розірвання шлюбу є непорозуміння між ними та несумісність характерів. Проживають окремо, відновити шлюб неможливо, оскільки між ними відсутня любов, взаємна довіра та повага. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з нею, а відповідач буде примати учать у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини. Спір про розподіл майна відсутній. Шлюб у неї та у відповідача перший. Просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON], стягнути з відповідача понесені нею судові витрати (а.с.2). Позивачка у судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи; до суду подала заяву, в якій вказала, що на своїх позовних вимогах наполягає, оскільки сім'ю зберегти неможливо, строк на примирення не потрібен. Спора про виховання дитини та поділ майна немає. Спільно не проживають з 19.01.2016 року. Просить шлюб розірвати, справу розглянути у її відсутність, у разі неявки відповідача не заперечує проти розгляду справи у порядку заочного провадження, стягнути з відповідача на її користь судові витрати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] (а.с.21). Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений в установленому порядку про час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомив, від нього не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутності. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, позивачка просить справу розглянути у її відсутність, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, відповідач не з'явився, клопотань не подав. Тому суд ухвалив на підставі ст.ст.169, 224 ЦПК України розглянути справу справу заочно, і на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 28.04.2012 року, шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Приморського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №24 (а.с.8). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про його народження (а.с.7). Згідно з довідкою про склад сім`ї [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та має склад родини: сина [PERSON], [INFO], чоловіка [PERSON], вітчима [PERSON], матір [PERSON], сестру [PERSON], сестру [PERSON], бабусю [PERSON] (а.с.9). Фактичні шлюбні відносини припинені з 19.01.2016 року. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 Сімейного Кодексу України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.111 Сімейного Кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи зазначені позивачем причини розірвання шлюбу, характер відносин сторін, наполягання позивача на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сім'ї неможливо, строк для примирення не потрібний, що позивач просить шлюб розірвати, відповідач проти позовних вимог заперечень не надав, суд вважає, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного, сім'я розпалася та існує формально, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Тому копію рішення для виконання необхідно направити до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Приморського районного управління юстиції у Запорізькій області. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (а.с.1).

Outcome: approved