Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 600 (шістсот) гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі заяви і до закінчення дитиною навчання, тобто до кінця червня 2015 року. Свої вимоги мотивувала тим, що їй не вистачає коштів на утримання дочки, а саме: на оплату квартири, яку [PERSON] знімає для проживання дочки, проїзду в міському транспорті, так як [PERSON], щотижня їздить на навчання з м. Липовець до м. Іллінці, на придбання продуктів харчування, одягу, взуття для [PERSON]. Відповідач категорично відмовився нести додаткові які-небудь витрати, хоча, як зазначено в позовній заяві, [PERSON] працює неофіційно, має дохід, тому спроможний надати матеріальну допомогу. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Погодилась на аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 450 (чотириста п'ятдесят) грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі заяви і до закінчення дочкою навчання. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, погодився сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки у розмірі 450 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі заяви і до закінчення [PERSON] навчання. В силу п.1 ч.1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Судом встановлено, що шлюб між сторонами припинено шляхом його розірвання 13.02.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] /а.с.8/. Від даного шлюбу [INFO] народилася дочка сторін [PERSON], батьком якої, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] /а.с.4/ є відповідач - [PERSON]. Позивачка потребує матеріальної допомоги, оскільки дочка проживає разом з нею, що підтверджується довідкою №934 від 11.03.2015 року, виданою Липовецькою міською радою Липовецького району Вінницької області. Дитина вже повнолітня, однак продовжує навчання у Іллінецькому державному аграрному коледжі на денній державній формі навчання на 4 курсі в групі Т-43 за спеціальністю «Виробництво і переробка продукції тваринництва» (довідка №2407 від 06.03.2015 року, а.с.5). [PERSON] визнав свою спроможність сплачувати аліменти на дочку в розмірі 450 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі заяви і до закінчення [PERSON] навчання. Встановлені судом правовідносини належать до сімейних та регулюються главою 16 СК України. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України ( ч.1 ст. 200 СК України). До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 СК України. Тому, згідно із ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Отже, враховуючи вимоги чинного законодавства, обставини, зазначені у статті 182 СК України, суд приходить до висновку, що дочка відповідача потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням, а відповідач спроможний надавати таку матеріальну допомогу, інших аліментних зобов'язань не має. Тому суд задовольняє позов та присуджує позивачці аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, у розмірі в розмірі 450 (чотириста п'ятдесят) гривень щомісячно, починаючи стягнення з 17.03.2015 року до кінця червеня 2015 року. Відповідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем та ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.1, ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого була звільнена позивачка при зверненні до суду. На підставі ст.ст. 182, 191, 199-201 СК України,

Outcome: approved