Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Позивачка звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача [PERSON], про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог у своїй позовній заяві позивачка посилалася на те, що у 2003 році вона зареєструвала шлюб з відповідачем. У шлюбі з відповідачем народилося двоє дітей - сини [PERSON] та [PERSON]. Сини після розірвання шлюбу залишаться проживати з нею, право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів вона залишає за собою. Вони з відповідачем спільно не мешкають з червня 2014 року, спільне господарство не ведуть. Просила суд шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не з'явилася, відповідно до письмової заяви просила суд розглянути справу за її відсутності та розірвати шлюб між нею та відповідачем, та після розірвання шлюбу залишити їй дівоче прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, відповідно до письмової заяви просив суд розглянути справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 15 листопада 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції міста Дніпропетровська, 15 листопада 2003 року за актовим записом №891 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. У шлюбі народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 12 грудня 2006 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №1270) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 21 липня 2011 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №719). Сини після розірвання шлюбу залишаться проживати з позивачкою, майновий спір відсутній. Як встановлено у судовому засіданні, сторони з червня 2014 року разом не мешкають, не ведуть спільного господарства. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім'я сторін носить формальний характер, з червня 2014 року сторони проживають окремо один від одного, за таких обставин подальше спільне життя подружжя неможливе та збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя. Згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені нею судові витрати у вигляді сплати судового збору у сумі 243 грн. 60 коп. Ні підставі вищевикладеного,

Outcome: approved