Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до Територіальної громади Селидівської міської ради про визнання права на спадок за законом, в якій зазначила, що вона, її батьки - [PERSON] та [PERSON] - і брат - [PERSON] - мали на праві спільної сумісної власності квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. [INFO] померла її мати. Після її смерті залишилося спадкове майно - ? частка зазначеної квартири. Спадкоємцями після смерті матері була вона та її батько і 23.04.1999 р. вони одержали Свідоцтво про право на спадщину за законом по 1/8 частці квартири. [INFO] помер батько. Після його смерті залишилося спадкове майно - ? частка квартири, що належала йому згідно Свідоцтва про право власності на житло № 3419 від 02.02.1994 р. та 1/8 частка квартири згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.04.1999 р. 07.04.2014 р. вона отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку вищезазначеної квартири. У видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/8 частку цієї ж квартири їй було відмовлено у зв'язку з тим, що надане нотаріусу Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 23.04.1999 р. державним нотаріусом Першої Селидівської державної нотаріальної контори за реєстровим № 909, на якому відсутній витяг про реєстрацію права власності в Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Оскільки ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» не передбачена можливість реєстрації права власності померлої особи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, то просила визнати за нею право власності на 1/8 частку квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 45,4 кв.м, житловою площею 26,1 кв.м, що належить на праві приватної власності її померлому батькові [PERSON], який помер [INFO], згідно Свідоцтва від 23.04.1999 р. про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Першої Селидівської державної нотаріальної контори за реєстровим № 909. В судове зсідання позивачка не з'явилася, про день слухання справи повідомлялася належним чином. Надала заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу в її відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та прийняти рішення на розсуд суду. Зібранними по справі доказами судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження (а.с.5), батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] 27.09.2013 р. [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та взяла прізвище чоловіка (а.с.4). Батьки позивачки померли, що підтверджується свідоцтвами про смерть (а.с.7-8). Згідно свідоцтва про право власності на житло № 3419, виданого 02.02.1994 р. Службою приватизації державного житлового фонду п/о «Селидіввугілля», квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], належить на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що також підтверджується довідкою БТІ № 130 від 11.03.2014 р.(а.с.9, 17). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.04.1999 р., спадкоємцями майна [PERSON], померлої [INFO], є її чоловік - [PERSON], та донька - [PERSON] Спадкове майно складається з ? частини квартири [ADDRESS] (а.с.12). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.04.2014 р., спадкоємцем майна [PERSON], померлого [INFO], а саме: ? частини квартири за адресою: [ADDRESS], є його донька - [PERSON](а.с.13). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 07.04.2014 р., [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки спадкодавець, [PERSON], отримавши у спадщину 23.04.1999 р. 1/8 частину квартири за адресою: [ADDRESS], протягом 15 років до дня своєї смерті не виконав вимоги законодавства та не зареєстрував своє право власності на зазначену частину квартири. ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» не передбачена можливість реєстрації права власності померлої особи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.19). Суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, яке регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст..16 зазначеного кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця, до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. З урахуванням вищезазначеного, суд вважає, що [PERSON] є спадкоємицею першої черги після смерті [PERSON], тому за нею необхідно визнати право на спадщину, яка складається з 1/8 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], що належала померлому.

Outcome: approved