Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на дитину, а саме сина [PERSON] в 1/2 частині від його заробітку (доходу) щомісячно в користь матері дитини [PERSON] до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.10.2016 року та допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 21 серпня 2013 року позивачка з відповідачем зареєстрували шлюб в міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції. Від подружнього життя у них народилася одна дитина: [PERSON]. 21.06.2015 року, який проживає разом із позивачкою. З відповідачем вони не проживають разом майже п'ять місяців. Відповідач коштів на утримання дитини не надає. Дитина знаходиться виключно на утриманні позивачки. Відповідач працює офіційно та має можливість сплачувати аліменти. Відповідач ухиляється від утримання сина, його виховання, не піклується про здоров'я дитини, йото фізичний, духовний розвиток. Позивачка тимчасово не працює. Доходу не отримує. Домовитись добровільно з відповідачем про сплату аліментів на не вдалось, тому позивачка змушена звертатись до суду з позовом про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Цивільного процесуального кодексу України, позови про стягнення аліментів, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. У зв»язку із чим позивачка звернулася до суду з даним позовом. Позивачка в судове засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву в якій просить слухати справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить такі задоволити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки не повідомив і від нього не надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.. А тому суд постановив провести по справі заочний розгляд та постановити заочне рішення. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Із копії свідоцтва про шлюб серія І-СГ № 217661 вбачається, що 21 серпня 2013 року позивачка з відповідачем зареєстрували шлюб в міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції (актовий запис № 1920). Із копії свідоцтва про народження серії І-СГ № 462562 вбачається, що [PERSON], [INFO] і що позивачка є матірю дитини, а відповідач її батьком. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК). Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 р. № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Встановлено, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дітей. З позовної заяви вбачається, що дитина [PERSON], [INFO]проживає разом з мамою, позивачкою по справі, [PERSON]. Суд враховує те, що дитина проживає разом з матірю, а відтак, знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно свого обовязку по утриманню дитини не виконує, тому, суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує : - стан здоровя та матеріальне становище дитини, яка не хворіє, майна у власності не має, самостійних доходів не отримує, також вік дитини, яка в своєму віці потребує суттєвих матеріальних витрат на утримання; - стан здоровя та матеріальне становище матері дитини позивачки по справі, яка не хворіє, не працює, інших осіб на утриманні не має; - стан здоровя та матеріальне становище батька дітей відповідача по справі і платника аліментів, місце праці судом не встановлено, однак, суд враховує те, що він є працездатним, а відтак, може надавати допомогу на утримання дитини. Також суд враховує те, що відповідач будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з'явився та не надав пояснень з приводу даного позову. Якщо батько, мати працюють, розмір аліментів визначається в частці від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ст.ст. 182,183 СК України). Тому суд, з врахуванням всіх вище перелічених обставин, приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення та з відповідача слід стягувати аліменти на дитину [PERSON], [INFO], в користь його матері [PERSON], у розмірі 1/3 усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03.10.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог. Тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON]

Outcome: partial