Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину. В позові зазначила, що 17.12.2015 року, приблизно о 01-00 годині, відповідач [PERSON], знаходячись у кімнаті квартири [ADDRESS], скоїв кражу матеріальних цінностей , а саме:грошові кошти у розмірі 3 000 грн., а також 50 доларів США, бінокль , який був придбаний за 1250,00 грн. Відповідно до вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.04.2016 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України. Відповідачем була спричинена моральна шкода позивачці, яку вона оцінила в 10 000 грн. Моральна шкода полягає в наступному: вона перенесла душевні хвилювання й страждання, які пов'язані з тим, що відповідачем були скоєні незаконні дії відносно її здоров'я та нанесені страждання її сину. Позивачка просить стягнути з [PERSON] на її користь, в якості відшкодування моральної шкоди, суму в розмірі 20 000 грн та матеріальної шкоди у розмірі 5450 гривень. До суду позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, та просила задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явивився, про день слухання був повідомлений, заперечень на позов суду не представив, у зв'язку із чим проведено заочний розгляд справи зі згоди позивача. Вислухав пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, та надані заперечення, суд приходить до наступних висновків. Згідно зіст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що відповідно до вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.04.2016 року, [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченому ч. 1 ,ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі. На підставі ст..75 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки. Вироком Апеляційного суду Запорізькій області від 08.06.2016 року вирок Ленінського районного суду від 20.04.2016 року скасовано в частині призначеного покарання , та призначено [PERSON] покарання за ч.1 та ч.2 ст.185 КК України у вигляді 3-х років позбавлення волі. Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, спричинена фізичній чи юридичній особі неправомірним діями, відшкодовується особою, яка спричинила її, при наявності її вини. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової ) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках. Позивачка просить суд стягнути з [PERSON] в рахунок відшкодування заподіяної їй моральної шкоди 20 000 грн., посилаючись, що вона перенесла душевні хвилювання й страждання, які пов'язані з тим, що відповідач страждав її син , так як було вкрадено його бінокль , її батько переніс операцію та вона не змогла йому помогти матеріально , так як [PERSON] вкрав у неї гроші. Крім того, просить суд стягнути з [PERSON] в рахунок відшкодування заподіяної їй матеріальної шкоди, у розмірі 5450 грн. Виходячи з зазначених вище вимог законодавства України про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок злочину та дослідивши та оцінивши доводи [PERSON] щодо характеру та розміру заподіяної їй моральної та матеріальної шкоди, у розмірі 5450 грн. суд вважає заявлену суму моральної шкоди в розмірі 20 000 грн., значно завищеною, та такою, що не відповідає тяжкості заподіяних моральних страждань, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості,заявлена позивачкою сума підлягає зменшенню до 10 000 грн, матеріальну шкоду у розмірі 5450 грн. суд вважає обгрунтованою. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial