Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними та стягнути з відповідача на її користь витрати на правничу допомогу в розмірі 350 гривень та витрати по сплаті судового збору в сумі 640 гривень.Позов обгрунтовує тим, що фактично сімейно-шлюбні стосунки, ведення спільного господарства з відповідачем вони припинили з серпня 2017 року. Причиною було те, що вони мають різні погляди на сімейне життя та різні характери, що негативно впливало на їх відносини. Відновлювати сімейно-шлюбні стосунки не бажає, оскільки подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливі, питання щодо спору про поділ майна немає, від шлюбу спільних дітей не мають, позивачка має на утриманні неповнолітнью дитину - [PERSON], [INFO], тому вважає, що даний позов може бути розглянутий Звенигородським районним судом відповідно до ч.2 ст.110 ЦПК України . Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи сторони в судове засідання не з'явились. Позивачка [PERSON] звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю і просить суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище шлюбне [PERSON]. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився. Згідно до ч. 3 ст. 122 ЦПК України (в редакції від. 18.03.2004 року) було встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Судом за вказаною адресою направлялися копія ухвали про відкриття провадження, копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів, судова повістка, але конверт повернувся до суду з відміткою поштового відправлення «за закінченням встановленого строку зберігання». В зв»язку з цим, про час, день та місце судового засідання відповідач був повідомлений у встановленому законом порядку відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, про що свідчить про виклик відповідача на офіційному веб-сайті Звенигородського районного суду Черкаської області від 25.01.2018 року. Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Зі згоди позивачки, суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 цього Кодексу. У зв»язку з неявкою в судове засідання всіх осіб які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що даний позов обґрунтований і підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.12.2016 року сторони зареєстрували шлюб у Звенигородському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №150 (а.с.7). Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до ч.2 ст.110 ЦПК України (в редакції від. 18.03.2004 року), який діяв на час звернення з вказаним позовом до суду, позови про розірвання шлюбу можуть пред»являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти. Судом встановлено, що на утриманні позивачки [PERSON] перебуває неповнолітня дитина від першого шлюбу - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження та довідкою виданою виконавчим комітетом Мизинівської сільської ради від 26.10.2017 року (а.с.9,10), тому суд вважає, що даний позов підсудний Звенигородському районному суду Черкаської області. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. ч. 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Як встановлено ст.56 СК України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню через те, що сім'ю зберегти неможливо, оскільки сторони фактично припинили сімейно-шлюбні стосунки, більше їх не відновлювали і відновлювати не бажають. Питання щодо спору про поділ спільного майна подружжя в даному позові не зазначено. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки слід залишити шлюбне [PERSON]. Відповідно до ч.1,3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу, витрати пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов»язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачкипонесені нею документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору та витрати за надання професійної правничої допомоги. На підставі ст. 104, 105, 110, 112, 115 СК України,

Outcome: approved