Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що з 16.08.2013р. перебувала у шлюбі з відповідачем, який розірвано рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.09.2015р. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] Вищевказаним рішенням суду з відповідача на користь позивачки стягнуті аліменти на утримання дитини у розмірі ? доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до її повноліття, а також 1/6 доходів на утримання позивачки, до досягнення дитиною трьох років. Донька проживає разом з позивачкою, визнана інвалідом з дитинства, потребує значно більшого догляду та коштів, а позивачка не в змозі забезпечити його усім необхідним. Відповідач на даний час отримує дохід, працездатний, інших осіб на утриманні не має. Тому просить суд ухвалити рішення, яким змінити розмір стягнутих з відповідача на її користь аліментів на неповнолітню дитину - доньку [PERSON] до ? з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше п'ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Сторони в судове засідання не з»явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивачки надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, відповідач надав заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить також справу розглядати без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснюється. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували у шлюбі з 16.08.2013р., який було розірвано рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.09.2015р., та мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с. 3-5). Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.09.2015р. з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі ? доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до її повноліття, а також 1/6 доходу на утримання позивачки, до досягнення дитиною трьох років (а.с. 3,4). Згідно з ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. При цьому суд враховує, що батьки зобов'язані піклуватися про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, створювати умови для проживання, виховання та розвитку дитини, утримувати дітей на нормальному рівні матеріального забезпечення, а тому суд вважає, що той розмір аліментів, який визначений рішенням суду, з врахуванням положення ч. 2 ст. 182 СК України - не забезпечує нормального життєвого рівня дитини. Відповідач є працездатною особою, проти задоволення позовних вимог не заперечував, натомість визнав їх у повному обсязі. За умов розумності та справедливості, враховуючи вік дитини, її стан здоров»я, те, що вона визнана інвалідом з дитинства (а.с. 6), майнове становище сторін, те з ким проживає дитина, суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, що стягуються на утримання дитини і стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1500 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved