Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до рішення Лебединського районного суду Сумської області та виконавчого листа від 02.06.2014 року [PERSON] зобовязаний починаючи з 26.05.2014 року, виплачувати аліменти на утримання доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття та сплачувати їх матері [PERSON], [INFO]. Проте, станом на 01.09.2017 року виникла заборгованість зі сплати аліментів, а тому позивачка звернулася до суду та просила стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 11 136 грн. 96 коп. Позивачка в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та збільшила їх розмір, просила стягнути неустойку яка нарахована станом на 01.11.2017 року в сумі 12 717 грн. 79 коп. Відповідач в судове засідання не зявився, а його представник проти задоволення позовних вимог заперечила, мотивуючи це домовленістю, укладеною між сторонами про вирішення відповідачем кредитних зобов»язань замість сплати аліментів. Розміру заборгованості зі слати аліментів, визначеної державним виконавцем та розміру неустойки, нарахованої позивачкою представник відповідача не оспорила. З паспорта (а.с. 2), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що позивачкою є [PERSON], [INFO], уродженка с. Межиріч Лебединського району Сумської області та мешканка м. Лебедина Сумської області. З свідоцтва (а.с. 3), дослідженого в судовому засіданні вбачається,що 20.11.1999 року в Лебединському міському відділі РАЦС Сумського обласного управління юстиції шлюб між сторонами було розірвано, актовий запис № 202. З свідоцтв (а.с. 4-5), досліджених в судовому засіданні вбачається, що [PERSON] народилася 26.07.2000 року, [PERSON] народилася 04.03.2009 року, а їх батьками є сторони. З виконавчого листа (а.с. 6), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що відповідно до виконавчого листа від 02.06.2014 року, виданого Лебединським районним судом Сумської області [PERSON] зобовязаний сплачувати аліменти у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, на утримання дочок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] до їх повноліття, щомісячно, на користь [PERSON] З розрахунків (а.с. 7, 28), досліджених в судовому засіданні вбачається, що борг зі сплати аліментів відповідачем станом на 01.09.2017 року складає 58 943 грн. 84 коп., а станом на 01.11.2017 року складає 62 858 грн. 84 коп. Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований, позовні вимоги витікають із сімейних правовідносин і підлягають до задоволення, так як в судовому засіданні було встановлено, що відповідно до виконавчого листа від 02.06.2014 року, виданого Лебединським районним судом Сумської області [PERSON] зобовязаний сплачувати аліменти у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку на утримання дочок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] до їх повноліття, щомісячно, на користь [PERSON] Проте, відповідач аліменти в повному обсязі не сплачує, внаслідок чого станом на 01.11.2017 року виникла заборгованість зі сплати аліментів в сумі 62 858 грн. 84 коп. Згідно зі зробленими позивачкою підрахунками, які базуються на розрахунках заборгованості зі сплати аліментів, наданих державним виконавцем, за період часу з 01.01.2016 року по 01.11.2017 року сума пені становить 12 717 грн. 79 коп. Вказані обставини стверджуються поясненнями сторін і матеріалами справи. Згідно вимог ст.ст. 180, 183 СК України - батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно вимог ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно вимог ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Суд бере до уваги, що згідно вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що в судовому засіданні позивачкою було доведено, щоу відповідача за період часу з 01.01.2016 року по 01.11.2017 року виникла заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 62 858 грн. 84 коп., що за цей період часу йому нарахована неустойка в сумі 12 717 грн. 79 коп., а відповідачем а стороною відповідача не було доведено того, що заборгованість сплачена чи, що існують обставини, які виключають необхідність сплати боргу або неустойки. Крім того, суд враховує пояснення позивачки, з яких вбачається, що нарахування неустойки ґрунтуються на розрахунках державного виконавця і здійснені нею відповідно до вимог ст. 196 СК України та ту обставину, що факт несплати аліментів, розмір боргу з їх сплати та розрахунок суми неустойки, викладений в позовній заяві не були оспорені в судовому засіданні. В той же час, суд не може взяти до уваги заперечення представника відповідача в тій частині, що за домовленістю з позивачкою відповідач замість сплати аліментів сплачував кошти на погашення інших зобов»язань, які виникли в їх сім»ї під час існування шлюбу, так як ці заперечення були оспорені позивачкою в судовому засіданні, а доказів на їх підтвердження надано не було. Тому суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів повністю і стягнути з відповідача пеню, виходячи з розрахунків наданих позивачкою. Також суд вважає необхідним на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір на користь держави. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved