Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який до смерті постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому на день смерті майно, зокрема на земельні ділянки: площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] , та площею 0,53 га для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] , які були передані спадкодавцю у приватну власність на підставі рішення виконавчого комітету Бровківської сільської ради від 01.06.1994 року. Фактичними замірами вищевказаних спадкових земельних ділянок встановлено, що їх фактичні площі становлять: 0,25 га земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, щодо земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, то вона складається з двох окремих земельних ділянок: площею 0,2493 га та площею 0,2807 га. За життя [PERSON] був складений заповіт, відповідно до положень якого все належне йому на день смерті майно спадкодавець заповів позивачці [PERSON] . При цьому, позивачка частково реалізувала свої спадкові права після смерті [PERSON] шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок розташований по [ADDRESS] . Відповідачка по справі є дружиною померлого [PERSON] , та у встановлений вимогами законодавства строк вона подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини. Однак позивачка невзмозі в повному обсязі в позасудовому порядку реалізувати свої спадкові права після смерті батька [PERSON] , а саме на земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення особистого селянського господарства, оскільки спадкодавцем за життя на вказане спадкове майно не були виготовлені відповідні правовстановлюючі документи. Вказані документи не можуть бути виготовлені в силу ст.ст. 26, 346 ч.1 п.11 ЦК України у зв`язку зі смертю власника. Враховуючи вищезазначене, позивачка просить суд, визнати за нею, [PERSON] , право власності на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] , та на земельні ділянки площами 0,2493 га та 0,2807 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] , як на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачка та її представник адвокат Яремчук О.В. в судове засідання не з`явилися, надіслали на адресу суду заяви в яких розгляд справи просять провести у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, позов просять задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести у її відсутність, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно матеріалів справи, а саме копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] помер [PERSON] (а.с.11). На день смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та разом з померлим була зареєстрована його дружина [PERSON] , що підтверджується довідкою виданою Бровківською сільською радою Андрушівського району Житомирської області №318 від 11.07.2019 року (а.с.17). Позивачка [PERSON] є дочкою померлого [PERSON] та відповідачки по справі [PERSON] , факт родинних відносин підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки, та копією свідоцтва про укладення шлюбу відповідно до якого позивачка змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.7,8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому на день смерті майно, зокрема на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та на земельну ділянку площею 0,53 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] , які були передані у приватну власність померлому [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Бровківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області від 01 червня 1994 року (а.с.18). Проведеними фактичними замірами вищевказаних спадкових земельних ділянок встановлено, що площа земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд становить 0,25 га, щодо земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, то вона складається з двох окремих земельних ділянок: площею 0,2493 га та площею 0,2807 га, що підтверджується план - схемою земельних ділянок (а.с.19). За життя, а саме 21 квітня 2009 року [PERSON] був складений заповіт, посвідчений секретарем Бровківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області Манзебур Н.Г., зареєстрований в реєстрі за №11, відповідно до положень якого спадкодавець заповів все належне йому на день смерті майно своїй дочці [PERSON] (а.с.12-13). Відповідно до повідомлення та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру наданих Андрушівською державною нотаріальною конторою вбачається, що спадщину яка відкрилась після смерті [PERSON] за заповітом прийняла дочка померлого [PERSON] , та на ім`я останньої 03 листопада 2011 року за реєстровим №1067 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] . Дружина померлого [PERSON] , яка є відповідачкою по справі, від прийняття спадщини відмовилась на користь дочки (а.с.15, 33-34). В позасудовому порядку позивачка невзмозі в повному обсязі реалізувати свої спадкові права після смерті батька [PERSON] , а саме на вищевказані спадкові земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення особистого селянського господарства, оскільки спадкодавцем за життя на вказане спадкове майно не були виготовлені відповідні правовстановлюючі документи, у зв`язку з чим нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, що підтверджується листом нотаріуса (а.с.14). Зазначені обставини визнані відповідачкою, підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України. Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст. 328, 380, 1225, 1233, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст.81, 120, 125 ЗК України. Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивачка має право на спадкування майна після смерті спадкодавця, однак в позасудовому порядку позбавлена можливості його оформити у зв`язку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved