Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивачка\~ звернулася до суду з зазначеним позовом (а.с.1), який згодом уточнила (а.с.21), та просить постановити рішення, яким стягнути на її, позивачки користь в інтересах сина [PERSON], [INFO] аліменти з батька [PERSON] у розмірі 2\~500.00 гривен щомісячно до досягнення сином повноліття. Дитина знаходиться повністю на утриманні позивачки, добровільно матеріальної допомоги відповідач не надає, хоча має таку можливість. Позивачка в судове\~ засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що в справі є відповідні докази (а.с.17). Надала заяву про розгляд справи у її відсутність в заочному порядку, наполягала на задоволенні уточнених позовних вимог (а.с.21). Відповідач в судове засідання не зявився, хоча повідомлений належним чином за адресою свого останнього місця реєстрації: вул. Гагаріна, № 28, с. Городнє, Болградський район, Одеська область (а.с.19), про що в справі є відповідні докази (а.с.16). Будь яких заяв, пояснень, заперечень на спростування доводів викладених в позовній заяві до суду не надав. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету [PERSON] Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України (а.с.21). Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про часткове задоволення уточнених позовних вимог за наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 липня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД №204239 (а.с.8). 25 січня 2013 року від цього шлюбу у подружжя народився син [PERSON], батьками якого є позивачка та відповідач по справі, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії 1-ЖД №344707 (а.с.9). Відповідно до довідки №2445 від 09.08.2016 року, виданої виконавчим комітетом Городнєнської сільської ради\~ Болградського району Одеської області, неповнолітній [PERSON], [INFO], повністю знаходиться на утриманні та вихованні позивачки (а.с.10). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. Стороною позивача наданий розрахунок заборгованості по кредитному договору. Відповідачу, суд пропонував подати пояснення, заперечення та усі наявні у нього докази на спростування доводів викладених в позовній заяви, що було проігноровано відповідачем (а.с.15, 16). Вимогами ст. 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, відповідач знехтував своїм правом щодо подання суду доказів та можливого доведення перед судом їх переконливості. На підставі досліджених доказів суд вбачає, що позивачка перебуває у скрутному матеріальному становищі та має необхідність в отриманні аліментів. Будь-яких інших доказів в підтвердження передбачених ст. 182 Сімейного кодексу України обставин на підтвердження матеріального стану та стану здоровя як відносно позивачки, так і відносно відповідача суду не надано, крім тих, що досліджені в судовому засіданні, не встановлено таких і при розгляді справи.\~ Мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою ( ч.1 ст. 141 СК України). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.\~ Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в\~ частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р., яка ратифікована Постановою Верховної [PERSON] України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991р. та набула чинності для України 27 вересня 1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 2 ст.182 Сімейного Кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 (шести) років з 1 травня 2016 року становить 1 228.00 гривен. Таким чином, 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в даній справі складає 368.40 гривен. Тобто, розмір аліментів не може бути меншим ніж зазначена сума. З огляду на те, що дитина знаходиться на повному утриманні матері, а також те, що прожитковий мінімум в державі змінюється в сторону збільшення декілька разів на рік, вважає за необхідне уточнені позовні вимоги позивачки задовольнити частково, та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 500.00 гривен щомісячно, на утримання неповнолітнього сина [PERSON]. Крім цього, за наслідками розгляду даного позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551.20 гривен. На підставі викладеного і

Outcome: partial