Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В позовній заяві зазначає, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 17.04.2012 р. розірвали. Від шлюбу в сімї народилося двоє дітей. Син [PERSON], [INFO] в даний час неповнолітній. Позивачка мотивує свої позовні вимоги тим, що відповідач ухиляється від утримання сина, матеріальної допомоги не надає. Усі обовязки щодо матеріального забезпечення сина виконує лише позивачка. Добровільної згоди про розмір та порядок надання матеріальної допомоги сину між сторонами не досягнуто. Син дуже часто хворіє, потребує коштів на лікування та реабілітацію. Крім цього позивачка несе витрати на одяг, харчування, канцелярські приладдя, репетиторство. Відповідач є працездатним, інших осіб на утриманні немає. Тому просить стягувати з відповідача в її користь на утримання сина [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 200 Євро, що становить 5660 грн. щомісячно та до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пояснила, що їй одній важко утримувати неповнолітнього сина, оскільки щомісячно в середньому затрачає на його утримання 2000 грн., хоча син потребує, у звязку із хронічним захворюванням, значно більших коштів. Оскільки вона отримує мінімальну заробітну плату, яка становить 3200 грн., тому не взмозі забезпечити всіх потреб дитини. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання, не зявився, хоча належним чином, в порядку судового доручення компетентному суду м.Риги, Республіки Латвія, був повідомлений про час та місце судового засідання, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, яка долучена до матеріалів справи, про причини неявки суд не повідомив, від нього не надходила заява про відкладення розгляду справи. Суд, зі згоди позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224-226 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 17.04.2012 р. розірвали, що підтверджується рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 17.04.2012 р. (а.с.6), згідно свідоцтва про народження від цього шлюбу у подружжя народився син [PERSON], [INFO] (а.с.7). Дитина проживає разом з матірю (а.с.8). Згідно чинного законодавства батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 ч.2 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Станом на час розгляду справи прожиткового мінімуму для дитини віком від шести до вісімнадцяти років становить 1777 грн. Суд, враховуючи матеріальне становище дитини, яка проживає з матірю, яка працює та отримує мінімальну заробітну плату, стан здоровя дитина, яка має хронічні захворювання і з цього приводу потребує постійного медикаментозного та санаторного лікування та реабілітації, що підтверджується медичною карткою амбулаторного хворого та рядом рецептів на придбання ліків та товарними чеками про їх придбання. Крім цього позивачка несе витрати на щоденні потреби дитини, а саме харчування, придбання одягу та взуття, забезпечення потреб повязаних із навчанням, про що свідчать представлені товарні чеки на придбання товарів та отримання послуг. Разом з тим суд враховує матеріальне становище відповідача та стан його здоровя, стосовно якого обмежень щодо зайняття ним трудовою діяльністю судом не встановлено, інших осіб на утриманні у нього немає, тому вважає, що для задоволення необхідних потреб дитини, слід стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 грн., щомісячно, та до досягнення дитиною повноліття. До такого висновку суд приходить, зважаючи на те, що обовязок по утриманню дитини лежить на обох батьках в однаковій мірі, тому стягнення аліментів в розмірі, який просить позивачка буде створювати передумови для використання коштів не тільки на утримання дитини, а й інших осіб. З урахуванням фактичних обставин справи та виходячи із закріплених ч.9\~ст.7 СК України\~принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, позов підлягає до задоволення частково. На підставі ст.ст.180,181,182,184 СК України,

Outcome: partial