Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідачів про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що після смерті її матері [PERSON], померлої 23 грудня 1998 року, залишилося спадкове майно у вигляді земельної частки (паю) розміром 14,4 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території с.Роща Арцизького району Одеської області, яка належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0109790 від 26.07.1996р. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] були позивачка, відповідачі та їх батько [PERSON], який помер 09 квітня 2004 року. Позивачка фактично прийняла спадщину шляхом вступу в управління та володіння майном, так як заяву про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавала, та у неї є сертифікат на право на земельну частку (пай), яка належала за життя [PERSON], однак оформити право на спадщину на зазначене майно в нотаріальній конторі не має можливості, оскільки за ЦК України (2004 року) повинна подати відповідну заяву про прийняття спадщини у звязку з чим звернулася до суду із зазначеною позовною заявою. Позивачка та її представник в судове засідання не зявилися, але представник позивачки надав до суду письмову заяву, у якій позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити, справу просив розглянути у його відсутність та у відсутність позивачки, у разі неявки відповідачів у судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялися належним чином, однак до суду не зявлялися, клопотання про розгляд справи у їх відсутність не подавали, про причини неявки суд не повідомляли. Враховуючи вказані факти, згоду представника позивачки, що викладена у його письмовій заяві, суд вважає за можливе, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, ухвалити рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає позовну заяву позивачки обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження позивачки, яка внаслідок укладання шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище «Триколіч» на наявне «Єлькіна» (а.с. 11), народилася 05 травня 1969 року та її матірю в свідоцтві про народження зазначена [PERSON], а батьком - [PERSON] (а.с. 10). [PERSON] померла 23 грудня 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 8), якій за життя, на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0109790 від 26 липня 1996 року, належало право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Рощанське» розміром 14,4 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташовану в с.Роща Арцизького району Одеської області (а.с. 12). Як вбачається з довідки № 874 від 13.10.2016р., виданої виконкомом Веселокутської сільської ради Арцизького району Одеської області, [PERSON], яка доводиться матірю позивачки, була зареєстрована та проживала в [INFO] по день своєї смерті, тобто до 23 грудня 1998 року та разом з нею проживали: [PERSON], який помер 09 квітня 2004 року (а.с. 9), [PERSON], який є відповідачем по справі (а.с. 13). Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 46130650 (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та № 46130713 (заповіти/спадкові договори) від 13.12.2016р., листа № 1359/01-16 від 20.12.2016р., виданих Арцизькою районною державною нотаріальною конторою Одеської області, щодо майна, яке залишилося після смерті [PERSON] спадкова справа не відкривалася, свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 29, 30, 31). Як вбачається з інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 46425239 (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та № 46425246 (заповіти/спадкові договори) від 14.01.2017р., листа № 143/01-16 від 26.01.2017р., виданих Арцизькою районною державною нотаріальною конторою Одеської області, щодо майна, яке залишилося після смерті [PERSON], який проживав разом з [PERSON] на день її смерті, за заявою [PERSON], відповідача по справі, відкрита спадкова справа та видане свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) № 760 від 16.06.2015р. (а.с. 37, 38, 39). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивачка фактично прийняла спадщину, оскільки в неї залишився сертифікат на право на земельну частку (пай) після смерті спадкодавця, який належав спадкодавцю на правових підставах, але не оформила своїх спадкових прав. Згідно з п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року, його положення застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, крім того, згідно з п. 5 прикінцевих та перехідних положень цього ж ЦК, правила книги шостої (Спадкове право) ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання ним чинності. Також згідно з ч. 1 ст. 5 цього ж ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] померла 23 грудня 1998 року, суд вважає за необхідне при ухваленні даного рішення керуватися положеннями ЦК України 1963 року. Судом встановлено, що після смерті спадкодавця сертифікат на право на земельну частку (пай) серії серії ОД № 0109790 від 26 липня 1996 року знаходиться у позивачки, тим самим позивачка своїми діями фактично вступила у володіння спадковим майном, а тобто в судовому засіданні було встановлено, факт прийняття спадщини позивачкою. У звязку з наведеним суд вважає, що можливо встановити факт прийняття спадщини позивачкою після смерті [PERSON] Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України (1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. На підставі викладеного, давши оцінку всім дослідженим в судовому засіданні доказам, суд вважає, що факт того, що [PERSON] прийняла спадщину, після смерті [PERSON], померлої 23 грудня 1998 року, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. В силу ст. 524 ЦК України (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст. 525 ЦК України (1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 548 ЦК України (1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що в судовому засіданні встановлено, що позивачка своїми діями фактично вступила у володіння вищезазначеним спадковим майном, тобто прийняла спадщину, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON], позивачкою по справі, право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Рощанське» розміром 14,4 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташовану в с.Роща Арцизького району Одеської області. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON], оскільки викладені позивачкою в позові обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі ст. ст. 524, 525, 548, 549 ЦК України (1963 року),

Outcome: approved