Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,1213 га для ведення особистого селянського господарства, що по [ADDRESS] , кадастровий № 4621286000:01:002:0055. В обґрунтування позову покликається на те, що вона була власником земельної ділянки по [ADDRESS] , кадастровий № 4621286000:01:002:0055, площею 0,2862 га для ведення особистого селянського господарства. 13.10.2008 частину земельної ділянки площею 0,1649 га вона подарувала [PERSON] . Після відчуження частини земельної ділянки у її приватній власності залишилося 0,1213 га із тим же кадастровим номером. Однак, при реєстрації вказаної земельної ділянки у Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно виявилося, що нею втрачено оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 566138. Таким чином, відсутність втраченого свідоцтва про право власності, унеможливлює позивачці здійснювати законні права володіння, користування та розпорядження своїм майном. У зв`язку з цим змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою від 05.11.2020 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також, позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. В судове засідання позивачкане з`явилася, подавши досуду заяву, в якій просить справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, подавши заяву про прослухання справи у її відсутності. Щодо задоволення позову покладається на думку суду. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази,оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з положеннями ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Також ч.1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частинами 3. 4 ст. 334 ЦК України передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. З копії Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ № 566138 від 18.07.2007 вбачається, що [PERSON] належала земельна ділянка по [ADDRESS] , кадастровий № 4621286000:01:002:0055, площею 0,2862 га для ведення особистого селянського господарства (9). Згідно Договору дарування частини земельної ділянки від 13.10.2008, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Куртяк О.О., зареєстрованого в реєстрі № 142 позивач, [PERSON] , подарувала [PERSON] належну їй частину земельної ділянки, площею 1649 кв.м. по [ADDRESS] (а/с10). 13.01.2009 [PERSON] був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЯЖ № 9924545, згідно якого йому на праві власності належить земельна ділянкапо [ADDRESS] , кадастровий № 4621286000: 01:002:0116, площею 0,1649 га для ведення особистого селянського господарства (а/с 11). Крім того, в матеріалах справи наявний Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4614753962020 від 02.12.2020, з якого вбачається, що земельна ділянка по [ADDRESS] , кадастровий № 4621286000:01:002:0055, площею 0,1213 га для ведення особистого селянського господарства належить на праві власності [PERSON] (а/с 12-14). Таким чином, в судовому засіданні беззаперечно встановлено, що вищевказаним письмовими доказами по справі підтверджено факт належності права власності на земельну ділянка по [ADDRESS] , кадастровий № 4621286000:01:002:0055, площею 0,1213 га для ведення особистого селянського господарствапозивачці. Однак, відсутність самого оригіналу, його копії позбавляють її можливості отримати і дублікат вказаного правовстановлюючого документу. А відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved