Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом 26.10.2015 року, пославшись в своєму позові на наступне. Від шлюбних відносин вона та [PERSON] мають неповнолітнього сина -[PERSON] [INFO]. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 16.10.2008 року у справі №2-3372/2008 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.09.2008 року до повноліття дитини. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 18.09.2012 року у справі №1515/2518/12 встановлений новий розмір аліментів у твердій сумі в розмірі 572.00 грн. щомісячно. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 04.11.2014 року у справі № 504/1623/14-ц встановлений новий розмір аліментів у твердій сумі в розмірі 450.00 грн. щомісячно. Однак відповідач неповністю виплачує призначені аліменти, внаслідок чого станом на 26.10.2015 року за ним утворилася заборгованість по виплаті мені аліментів в сумі 17\~576,90 грн.. За таких обставин вона звертається до суду з приводу стягнення заборгованості та неустойки з прострочення сплати аліментів. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики в судові засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про дату час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, заяв про розгляд справи без його участі не надавав. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України, на підставі наявних матеріалів справи. Суд ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши подані стороною позивача докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 16.10.2008 року у справі №2-3372/2008 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.09.2008 року до повноліття дитини. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 18.09.2012 року у справі №1515/2518/12 встановлений новий розмір аліментів у твердій сумі в розмірі 572.00 грн., щомісячно. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 04.11.2014 року у справі № 504/1623/14-ц встановлений новий розмір аліментів у твердій сумі в розмірі 450.00 грн. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах, складеного державним виконавцем ВДВС Комінтернівського РУЮ Одеської області Гаврилюк М.К., заборгованість [PERSON] станом на 01.09.2015 року по виплаті аліментів складає 12\~794,61 грн, визначена державним виконавцем сума заборгованості підлягає стягненню у межах уже наявного виконавчого провадження. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України зробленого у справі за № 6-94цс15 від 01.07.2015 року, який в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень та для всіх судів України, згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Виходячи із зазначеної правової позиції ВСУ, яка містить в собі методику нарахування пені, суд дійшов до висновку про помилковість визначення суми пені, яка зазначена в позовній заяві, та розрахунок слід визначати наступним чином: за лютий 2014 р. - 172.00 грн. х 0,01% х 28 днів = 48,16 грн., за березень 2014 р. - 272.00 грн. х 0,01% х 31 дні = 84,32 грн., за квітень 2014 р. - 572.00 грн. х 0.01% х 30 днів = 171,60 грн., за травень 2014 р. - 572.00 грн. х 0,01% х 31 день = 177,32 грн., за червень 2014 р. - 72.00 грн. х 0,01% х 30 днів = 21,6 грн., за липень 2014 р.\~- 572.00 грн. х 0,01% х 31 день = 177,32 грн., за вересень 2014 р. - 172.00 грн. х 0,01% х 30 днів = 51,60 грн., за жовтень 2014 р. - 572.00 грн. х 0,01% х 31 день = 177,32грн., за листопад 2014 р. - 112.00 грн. х 0.01% х 30 днів = 33,60 грн., за грудень 2014 р. - 72.00 грн. х 0,01% х 31 день = 22,32 грн., за січень 2015 р. - 572.00 грн. х 0,01% х 31 день = 177,32 грн. за травень 2015 р. - 150.00 грн. х 0,01% х 31 день= 46,50 грн. за червень 2015 р. - 450.00 грн. х 0,01% х 30 днів = 135грн. за липень 2015 р. - 450.00 грн. х 0,01% х 31 день = 139,50 грн. а всього на суму: 1463,48 грн. Згідно зі ст.14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України,\~ і за її межами. Згідно зі ст.223 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial