Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивачка звернулася до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська із позовом до відповідача [PERSON] у якому просить суд визнати за нею право на майно автомобіль CHEVROLET AVEO SA 69 Y, 2005 року випуску, державний номер [NUMBER], та звільнити вказаний автомобіль з-під арешту. Судові витрати позивачка просила стягнути з відповідача. У своїй позовній заяві та у судовому засіданні [PERSON] посилалася на те, що в 2011 році вона на підставі письмового договору придбала у [PERSON] автомобіль CHEVROLET AVEO SA 69 Y, 2005 року випуску, державний номер [NUMBER]. За умовами договору вона сплатила [PERSON] повну вартість авто, а він передав їй автомобіль з ключами та технічними документами, тому у відповідності до ч. 1 ст. 334 та ч. 2 ст. 220 ЦК України, вона стала власником автомобіля. На підтвердження повного виконання угоди 06 травня 2011 року [PERSON] надав їй відповідну довіреність терміном на 30 (тридцять) років на повне володіння і розпорядження автомобілем, складену та засвідчену приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстровану в реєстрі за № 403. В січні 2015 року, враховуючи зміни в законодавстві та необхідність складання майнової декларації, вона вирішила перереєструвати авто в органах ДАІ на своє імя, але інспектор ДАІ відмовив їй, посилаючись на те, що державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції 09 квітня 2014 року винесено постанови про накладення арешту та оголошення в розшук автомобіля CHEVROLET AVEO SA 69 Y, 2005 року випуску, державний номер [NUMBER]. Через це вона звернулася до Індустріального ВДВС Дніпропетровського МУЮ, де їй пояснили, що відносно [PERSON] за завою стягувача [PERSON] відкрито виконавче провадження № 36665285 та дійсно 09 квітня 2014 року винесені постанови про арешт та оголошення в розшук авто, оскільки [PERSON] має заборгованість перед [PERSON] по сплаті аліментів, а тому з питанням про зняття заборон та арештів з належного їй майна рекомендували звернутися до суду. 21 січня 2015 року вона звернулася до Дніпропетровської філії «Інформаційного центру» Міністерства юстиції України з запитом про існуючи заборони, та отримала наступну інформацію: за параметрами запиту за даними належного їй автомобіля CHEVROLET AVEO SA 69 Y, 2005 року випуску, державний номер [NUMBER] інформація з Державного реєстру обтяжень рухомого майна щодо заборон відсутня. В судовому засіданні позивачка підтримала предявлений позов та посилаючись на викладені у ньому обставини її вимоги просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник Індустріального ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала зауважуючи на правомірності дій державного виконавця та наявності підставі для арешту спірного автомобіля, його відчуження та направлення виручених від продажу коштів на погашення боргу по сплаті аліментів. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача та представника третьої особи, вивчивши матеріали справи та надані письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, 06 травня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] у письмовій формі було укладено договір купівлі-продажу автотрансопртного засобу за яким позивачка придбала у [PERSON] спірний автомобіль CHEVROLET AVEO SA 69 Y, 2005 року випуску, державний номер [NUMBER] (а.с. 10). За умовами даного договору [PERSON] сплатила [PERSON] повну вартість авто, а останній передав їй автомобіль з ключами та технічними документами. Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. На підтвердження повного виконання угоди 06 травня 2011 року [PERSON] надав позивачці відповідну довіреність серія ВРК № 481620 (а.с. 8) терміном на 30 (тридцять) років на повне володіння і розпорядження автомобілем, посвідчену приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстровану в реєстрі за № 403. В період з 2011 року по 2015 рік позивачка вільно володіла та корситувалася спірним автомобілем та в січні 2015 року вирішила здійснити перереєстрацію автомобіля в органах ДАІ на своє імя, але їй у цьому було відмовлено через наявність рішень державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 09 квітня 2014 року про накладення арешту та оголошення в розшук автомобіля CHEVROLET AVEO SA 69 Y, 2005 року випуску, державний номер [NUMBER] (а.с. 12). [PERSON] також зверталася до Індустріального ВДВС Дніпропетровського МУЮ, де їй пояснили, що відносно [PERSON] за завою стягувача [PERSON] відкрито виконавче провадження № 36665285 та 09 квітня 2014 року винесені постанови про арешт та оголошення в розшук автомобіля, оскільки [PERSON] має заборгованість перед [PERSON] по сплаті аліментів. Згідно з довідкою державного виконавця наданою представником третьої особи в судове засідання, станом на 01.09.2015 року заборгованість [PERSON] перед [PERSON] щодо сплати аліментів складає 29532,79 грн. 21 січня 2015 року [PERSON] звернулася до Дніпропетровської філії «Інформаційного центру» Міністерства юстиції України з запитом про існуючи заборони, та отримала наступну інформацію: за параметрами запиту за даними належного їй автомобіля CHEVROLET AVEO SA 69 Y, 2005 року випуску, державний номер [NUMBER] інформація з Державного реєстру обтяжень рухомого майна щодо заборон відсутня (а.с. 11). Відповідно до ст. ст. 321, 392 ЦК України право власності є непорушним та ніхто не може бути противоправно позбавлений цього права, також власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 27.08.1976 р. № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що грунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. З урахуванням викладеного та враховуючи те, що на даний час позивачка, як власник, не має можливості належним чином здійснювати своє право власності на належне їй майно, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved