Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом про визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою [ADDRESS], обґрунтувавши свої вимоги тим, що за договором купівлі-продажу № 1412 від 27.08.1997 року, засвідченого Первомайською Філією Універсальної Біржі «Південь», вона купила у [PERSON] житловий будинок за ціною 3600 грн., за вищевказаною адресою. За договором продавець передала їй будинок, а вона сплатила їй обумовлену договором суму, вселилась до будинку та проживає по цей час в ньому. Як на даний час стало відомо, позивачка юридично не є власницею будинку, бо вищезазначену угоду потрібно було укласти в нотаріальному порядку відповідно до вимог цивільного кодексу України, що означає відсутність у неї можливості користуватись та розпоряджатись ним. Продавець будь-яких заперечень відповідно проданого будинку не мала, крім цього [PERSON] померла [INFO] року. Відповідно до вимог ст. 657 Цивільного Кодексу України передбачено нотаріальний порядок посвідчення таких договорів, але за частиною 2 ст. 220 цього ж Кодексу передбачена можливість визначення укладеного між ними договору виконаним та дійсним, бо сторони за вказаним договором домовились всіх його істотних умов, та виконали їх. В судовому засіданні позивачка позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Представник Первомайської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Заперечень проти позову не надали. Представник Первомайської філії Південної Товарної Біржі у судове засідання не з'явився, надіслав листа з проханням слухати справу без його присутності, з позовом згоден, рішення залишив на розгляд суду. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. В судовому засіданні був встановлений факт укладення між [PERSON], яка діяла як покупець, та [PERSON], яка діяла як продавець, договору купівлі-продажу нерухомого майна - житлового будинку з надвірними спорудами за адресою [ADDRESS], який 27.08.1997 року за № 1412 був посвідчений Первомайською філією Універсальної біржі «Південь». Згідно цього договору [PERSON] передала продавцю гроші в рахунок повного розрахунку за житловий будинок, а [PERSON] в свою чергу отримала гроші та передала позивачці житловий будинок в управління та користування, звільнивши його. Таким чином сторони на момент укладення договору досягнули згоди щодо істотних умов договору. Нотаріальне посвідчення договору неможливе, так як продавець [PERSON] померла [INFO] року та вказана біржова угода зареєстрована в Первомайському МБТІ в книзі за реєстраційним № 7973 від 25.09.1997 року. Згідно ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), який діяв на той час, угода може бути визнана дійсною, якщо вона фактично відбулась. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Таким чином, з урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, так як між сторонами відбулося фактичне повне виконання умов цього договору, що згідно ст. 220 ч. 2 ЦК України дає підстави для визнання угоди дійсною, а також на підставі ст.ст. 316, 328 ЦК України визнання за позивачкою права власності на вищевказаний житловий будинок.

Outcome: approved