Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права на спадкове нерухоме майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.11.1999 року померла її баба, [PERSON], яка на день смерті та постійно проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна частка (пай) розміром 3,94 в умовних кадастрових гектарах, розташована на території Пісківської сільської ради. За життя [PERSON] склала заповіт, в якому все свої майно заповіла їй. Вона фактично в шестимісячний термін після смерті спадкодавиці прийняла спадщину, однак отримати свідоцтво про право на спадщину неможливо у зв`язку з втратою оригіналу сертифікату на право на земельну частку. За життя [PERSON] втратила оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), в зв`язку з цим державним нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно публікації в газеті «Наше життя» № 9 від 04.03.2017 року вищезазначений сертифікат вражається недійсним, а отримати дублікати сертифікату неможливо. Тому просить визнати за нею право на вищезазначену земельну частку (пай). Позивачка в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 31 ). Відповідач, до суду також не з'явився, в поданій через канцелярію суду заяві, просить справу розглядати за відсутності його представника, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с. 29). Враховуючи те, що сторони до суду не зявились, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з слідуючого. Судом встановлено, що 28.11.1999 року померла баба позивачки в справі [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕЛ №068573 (а.с.7). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної частки (паю), розміром 3,94 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Пісківської сільської ради, що належала їй на підставі сертифікату серії ЧН №000532, виданого 13.07.1996 року (а.с17). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Пісківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, [PERSON], 06.05.1996 року, зареєстрований в реєстрі під № 9, в якому все своє майно заповіла своїй онуці [PERSON] (а.с. 8). Як вбачається із довідок, виданих виконавчим комітетом Пісківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області № 100, №101 від 06.03.2017 року, на день смерті [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована в [INFO], разом з нею на день смерті та протягом 6 місяців після смерті з нею ніхто не проживав. Спадщину після її смерті в розумінні ст.549 ЦК УРСР фактично в шестимісячний термін прийняла [PERSON], позивачка в справі, так як фактично вступила в управління спадковим майном, що виявилося в обробці земельної ділянки, проведенні поточного ремонту та догляді за спадковим майном. (а.с.15, 16). В пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» N 7, від 30.05.2008, розяснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Оскільки спадщина відкрилась в 1999 році, тому суд даний спір вирішує на підставі норм ЦК УРСР. Згідно довідки Державного нотаріального архіву Чернігівської області № 2788/01-17 від 09.06.2017 року, спадкова справа після смерті [PERSON] Бобровицькою районною державною нотаріальною конторою не відкривалася ( а.с.28). Постановою Бобровицької райдержнотконтори від 18.04.2017 року, позивачці в справі було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно (а.с.19). Оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) втрачений, про що зроблено оголошення в газеті «Наше життя» №9 від 04.03.2017 року, а дублікати сертифікатів на право на земельну частку (пай) не видаються, що підтверджується довідкою відділу у Бобровицькому районі ГУ Держгкокадастру у Чернігівській області (а.с. 17). Оскільки нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, позивачка не може в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за нею права власності на спадкове майно, реалізувати своє право на спадщину. Відповідно до статті 527 ЦК УРСР, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ч.1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Враховуючи те, що спадкодавиця [PERSON] померла, спадкоємцем за заповітом є позивачка в справі, яка фактично прийняла спадщину та не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) в нотаріальній конторі, так як оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) втрачений, а дублікати сертифікатів на право на земельну частку (пай) не видаються і єдиними шляхом реалізації її права на спадщину є рішення суду, тому суд вважає, що вимоги позивачки про визнання права на спадкове майно є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved