Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частик з усіх видів заробітку на кожну дитину до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги посилаючись на те, що 30 серпня 2003 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований у відділі РАГСу Хустського РУЮ за актовим записом № 161. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей : [PERSON], 20.08.2004 р. н., [PERSON], 13.08.2010 р. н., та [PERSON], 08.12.2012 р. н. Причиною розірвання шлюбу стало те, що відповідач перестав розуміти сімейні цінності, почав вживати спиртні напої поводився неадекватно демонстрував неприпустиму поведінку щодо неї затівав сварки та наносив їй словесні образи принижуючи її людську гідність. Під час сварок відповідач дозволяв собі застосовувати фізичну силу та псував їхнє майно На її прохання змінити свою поведінку на краще відповідач не реагує, тому вона змушена була переїхати з дітьми до будинку своїх батьків де проживає по теперішній час. На даний час відповідач з ними не проживає, залишивши на її утриманні трьох малолітніх дітей. Подальше спільне життя між ними не можливе, їхній шлюб носить лише формальний характер тому просить суд розірвати шлюб без надання строку на примирення. Їхні діти проживають біля неї і вона їх утримує та доглядає тому просить суд вирішити питання про стягнення з відповідача на її користь аліментів для утримання дітей по 1/2 частині з усіх видів заробітку, на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Відповідач має постійне місце праці отримує стабільну заробітну плату і зможе виконувати аліментні зобовязання. Просила позов задовольнити в повному обємі, залишивши дітей на її вихованні. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити «Реплюк». Представник позивачки [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив суд на підставі встановлених доказів вирішити питання по суті заявлених вимог. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що наведені в позовній заяві обставини про наявність між ними з позивачкою шлюбних відносин та трьох неповнолітніх дітей визнає, однак позивачка не бажає проживати в шлюбі і на полягає на розірванні між ними подружніх відносин. Він не може впливати на волевиявлення позивачки і не збирається примушувати її проживати в шлюбі з ним, тому не заперечує проти задоволення позову. Питання стягнення аліментів також просив вирішувати на підставі та в межах визначених СК України. Про наявність у нього постійного місця праці ним додано відповідні довідки з підприємства НАК «Нафтогаз України» з дочірнього підприємства «Укравтогаз». Проти розірвання шлюбу не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають у шлюбі, який зареєстрований 30.08.2003 у відділі РАГСу Хустського РУЮ за актовим записом № 161. Від шлюбу у сторін народилося троє дітей - [PERSON], 20.08.2004 р. н., [PERSON], 13.08.2010 р. н., та [PERSON], 08.12.2012 р. н., які на даний час проживають біля матері. Вказана обставина стверджена в судовому засіданні дослідженими свідоцтвами про народження дітей та довідкою № 380/02-22 від 11.04.2016 року виданою Хустською міською радою Хустського району. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує формально та не виконує свого призначення і позивачка категорично наполягає на його розірванні. Сам відповідач також просив суд розірвати шлюб між ними і не заперечив обставин стосовно припинення їхніх фактичних шлюбних відносин з позивачкою. Наведені обставини свідчать про обґрунтованість та правомірність вимоги позивачки щодо розірвання шлюбу та стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей до досягнення ними повноліття. Оцінивши в сукупності встановлені по справі докази, з врахуванням віку неповнолітніх дітей, потреб для їх нормального утримання, забезпечення і виховання, суд прийшов до висновку, що позивачка обґрунтовано та правомірно ставить свої позовні вимоги, так як відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобовязаний забезпечити утримання своїх неповнолітньої дитини до досягнення повноліття, що дає суду підставу для вирішення питання на користь позивачки про стягнення аліментів. З досліджених письмових доказів по справі встановлено, що відповідач влаштований на постійне місце праці в ДП «Укравтогаз» регіонального виробничого управління «Львівавтогаз» НАК «Нафтогаз України» де отримує стабільну заробітну плату. Тому при вирішенні позовних вимог щодо розміру аліментів, які слід стягувати з відповідача з посиланнями позивачки на ст.183 СК України, суд виходив з наявності підстав зазначених у вказаній правовій нормі і знаходить достатньо підстав для призначення аліментів у частковому відношенні, з вирахуванням 1/2 частини з усіх видів заробітку та доходів наявних у відповідача. Враховуючи наведене та

Outcome: approved