Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 всіх видів заробітку щомісячно. Посилається на те, що відповідачка [PERSON] є матірю неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] Рішенням Хустського районного суду від 12.05.2008 року відповідачку визнано недієздатною та встановлено над нею опіку. За рішенням Горінчівської сільської ради від 20.01.2010 року № 5 [PERSON] призначено опікуном [PERSON]М, що встановлено рішенням Хустського районного суду від 19.11.2012 року. Шлюб між батьками дітей [PERSON] та [PERSON] був розірваний 18.09.2008 року, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ФМ №018656, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Хустського районного управління юстиції за актовим записом № 201. Батько дітей [PERSON], який являється сином позивачки, помер 10.11.2009 року. Після його смерті діти залишилися без батьківського піклування, оскільки через психічне захворювання мати дітей [PERSON] не могла виконувати батьківські обовязки. За розпорядженням голови Хустської районної державної адміністрації від 30.12.2009 року №555, 557 після смерті сина позивачку було призначено опікуном над неповнолітніми [PERSON], [PERSON] З 2008 року відповідачка [PERSON] не проживає за адресою с.Березово, № 937 А, Хустського району, Закарпатської області. Рішенням Хустського районного суду від 19.11.2012 року відповідачку визнано такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою с.Березово, № 937 А, Хустського району, Закарпатської області та знято її з реєстрації. Останнім відомим місцем проживання відповідачки є місце проживання її опікуна [PERSON] за адресою с.Горінчево, вул. Жукова, № 4 Хустського району, Закарпатської області. На даний час позивачка здійснює опіку над [PERSON], 02.03.2005 р.н та піклування над [PERSON] [INFO] Відповідачка матеріально дітей не утримує, не бере участь у їх вихованні. Позивачка самостійно не в змозі утримувати та належним чином забезпечувати дітей. Відповідачку визнано інвалідом другої групи і вона отримує пенсію по інвалідності. В судове засідання позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, однак причини неявки суду не відомі. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, виходячи з наявних у справі даних про права і взаємовідносини сторін, провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 18.09.2008 року. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Дана обставина стверджена в судовому засіданні оглянутими свідоцтвом про розірвання шлюбу між сторонам та копіями свідоцтв про народження дітей. Рішенням Хустського районного суду від 12.05.2008 року відповідачку визнано недієздатною та встановлено над нею опіку. За рішенням Горінчівської сільської ради, Хустського району, Закарпатської області від 20.01.2010 року № 5 [PERSON] призначено опікуном [PERSON]М, що встановлено рішенням Хустського районного суду від 19.11.2012 року. Батько дітей [PERSON], помер 10.11.2009 року. За розпорядженням голови Хустської районної державної адміністрації від 30.12.2009 року №555, 557 після смерті сина позивачку було призначено опікуном над неповнолітніми [PERSON], [PERSON] Неповнолітні діти знаходяться на утриманні та вихованні позивачки. Наведені обставини свідчать про обґрунтованість та правомірність вимоги позивачки щодо стягнення аліментів з відповідачки на утримання дітей до досягнення ними повнолітнього віку, так як відповідно до ст. 180 СК України такі обовязки покладаються на батьків дітей. При розгляді даної справи з відповіді на запит Хустського районного суду, наданої Управлінням пенсійного фонду України в м. Хуст та Хустському районі встановлено, що відповідачці [PERSON] призначено пенсію по інвалідності з 05.10.2005 року. Згідно виписки із акту огляду МСЕК з 29.10.2014 року інвалідність встановлена довічно. Станом на 01.04.2015 року загальний розмір пенсії становить 1169,52 грн. Тому питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідачки слід вирішувати на підставі ст. 183 СК України, визначивши розмір аліментів у частці від доходу відповідачки, задовольнивши позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дітей. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачка належним чином матеріально не забезпечує неповнолітніх дітей, враховуючи матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище відповідачки, яка отримує пенсію по інвалідності, інших утриманців не має, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частини з всіх видів заробітку до досягнення ними повноліття. Враховуючи наведене та

Outcome: approved