Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: м. Корюківка Чернігівської області, вул. Червонохутірська, 56. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що вона є власником вказаного будинку. Відповідач [PERSON] є сином позивачки. Відповідач з квітня 2004 року не проживає у вказаному житловому будинку, виїхав до смт. Вороніж Шосткинського району Сумської області, де створив сім'ю, постійно проживає та працює. Внаслідок цього порушуються права позивачки, як власника житла, оскільки вона не має можливості оформити субсидію. У звязку з чим позивачка просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком за адресою: м. Корюківка Чернігівської області, вул. Червонохутірська, 56. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи оповіщався у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання (а.с.20), судова повістка повернулась до суду не врученою з відміткою «за зазначеною адресою не проживає». Судова повістка, направлена відповідачу за зазначеною в позові адресою проживання повернута до суду з відміткою «за відмовою адресата від одержання». За таких обставин, виходячи з положень ч.5 ст.74, ч.8 ст.76 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про день та час розгляду справи належним чином. Третя особа у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Згідно вимог ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не зявився, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд прийшов до висновку про можливість заочного розгляду справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. Позивачці [PERSON] на праві приватної власності належить ? житлового будинку за адресою м. Корюківка Чернігівської області, вул. Червонохутірська, 56, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 17 березня 2015 року серії НАМ № 832615, виданим державним нотарісом Корюківської районної державної нотаріальної контори [PERSON], витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 17 березня 2015 року серії ЕЕМ № 226442, індексний номер 35043345, виданим державним нотарісом Корюківської районної державної нотаріальної контори [PERSON] (а.с.8-9). Також, третій особі [PERSON] на праві приватної власності належить ? житлового будинку за адресою м. Корюківка Чернігівської області, вул. Червонохутірська, 56, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 17 березня 2015 року серії НАМ № 832615, виданим державним нотарісом Корюківської районної державної нотаріальної контори [PERSON] (а.с.8). За даними адресно-довідкового підрозділу УДМС України у Чернігівській області [PERSON], [INFO], з 06.04.2004 року зареєстрований в житловому будинку за адресою м. Корюківка Чернігівської області, вул. Червонохутірська, 56 (а.с.20). Згідно акту про непроживання особи за місцем реєстрації від 22.12.2016 року депутатом Корюківської міської ради [PERSON] встановлено, що за адресою м. Корюківка Чернігівської області, вул. Червонохутірська, 56, починаючи з 08.04.2004 року фактично не проживає громадянин [PERSON], [INFO], що додатково засвідчили сусіди: [PERSON], що проживає за адресою [INFO], [PERSON], що проживає за адресою [INFO]. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона проживає у будинку за адресою м. Корюківка Чернігівської області, вул. Червонохутірська, 58, протягом 10 років, будинок № 56 знаходиться по сусідству. Відповідач [PERSON] не проживає у вказаному будинку на протязі всього цього часу, свідок його жодного разу там не бачила. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона проживає неподалік від будинку за адресою м. Корюківка Чернігівської області, вул. Червонохутірська, 56, є сусідкою позивачки, буває у неї вдома. Відповідач [PERSON] не проживає у вказаному будинку з 2004 року. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона проживає навпроти будинку за адресою м. Корюківка Чернігівської області, вул. Червонохутірська, 56, близько 25 років. Позивача та всіх її дітей добре знає. Відповідач [PERSON] не проживає у будинку позивачки близько 10 років, стільки ж вона його там не бачила. Судова повістка, направлена відповідачу за зареєстрованим місцем проживання повернулась до суду не врученою з відміткою за значеною адресою не проживає. У відповідності до положень ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст.319 ЦК України). У відповідності до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Ст.391 ЦК України передбачає право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. До речових способів захисту права власності відносяться позови про витребування майна з чужого незаконного володіння, позови про захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння, і позови про визнання права власності. Враховуючи зазначене вище, зясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, так як відповідач [PERSON] є членом сім'ї власниці житла, перебуває з нею у родинних відносинах, є її сином, не проживає у житловому будинку позивачки понад один рік, а тому є особою, яка втратила право користування жилим приміщенням. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати по справі слід стягнути з відповідача (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved