Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, Реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області про визнання державного акту на право власності недійсним, визнання права власності на ділянку. У позивачки виникла потреба у присвоєнні своїй земельній ділянці кадастрового номеру, під час підготовки та реєстрації технічної документації на земельну ділянку виявилося, що провести державну реєстрацію права приватної власності не можливо на підставі того, що в акті вказане цільове призначення землі «ведення особистого підсобного господарства» в той час як рішення виконкому Кіровської селищної ради на підставі якого і був виданий акт, має інше цільове призначення «для догляду за будинком» та «для ведення особистого підсобного господарства», оскільки під час видачі вищевказаного акту було допущено помилку та безпідставно змінено цільове призначення земельної ділянки, що порушує законні права та інтереси позивача. Позивач просить суд визнати за нею право власності на землю з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель ті споруд (присадибна ділянка). Представник позивачки у судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву в якій підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх. Представник Реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області до суду не з'явилася, але надала письмову заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги визнала частково. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням №36 від 17.09.1996 року виконавчого комітету Кіровської селищної ради народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області [PERSON] було передано земельну ділянку розміром 1200 кв.м. для догляду за будинком та для ведення особистого підсобного господарства.(а.с.8). На підставі вищевказаного рішення №36 від 17.09.1996 року виконавчого комітету Кіровської селищної ради народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області позивачці 28 листопада 1997 року видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДП ДН №024902.(а.с.6,7). Відповідно до ст. 328 Цивільного Кодексу України право власності набувається на підставах, що заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 Цивільного Кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою. Статтею 182 Цивільного Кодексу України передбачено, що право власності та інші права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено право особи звернутися до суду за свого особистого немайнового або майнового права та інтересу шляхом примусового виконання обов'язку в натурі, а також шляхом визнання права. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial