Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 28.04.2001 року виконкомом Скаківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, актовий запис № 2, та стягнути з нього аліменти на її користь на утримання дітей: дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки від його доходу на кожну дитину, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Мотивуючи тим, що з відповідачем перебувають у шлюбі з 28.04.2001 року. Від шлюбу мають дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають з нею і перебувають на її утриманні. Чотирнадцять років вони прожили разом, але протягом останнього часу сімейне життя між нею та відповідачем погіршилось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Між ними існують великі розбіжності в інтересах, поглядах на життя, внаслідок чого спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливими. Відповідач працює офіційно. Добровільно коштів на утримання дітей він не надає. А тому вона хоче стягувати з нього аліменти за рішенням суду. В судове засідання позивачка не з»явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В зв»язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про одруження сторін(а.с.5), та врахувавши обставини справи, суд вважає, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, разом не проживають, і дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Вищевказані обставини, на думку суду, свідчать про неможливість збереження шлюбу. У відповідності зі ст. 105 ч. 3 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів, то на думку суду, дані позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. [PERSON] є батьком дітей: дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження(а.с. 6, 7), і відповідно до вимог ст. 180 СК України, зобов'язаний утримувати їх до досягнення повноліття. А тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів, відповідно до вимог ст. 183 СК України, в народження в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, оскільки стягнути аліменти в даному розмірі просила у позовній заяві позивачка і проти стягнення аліментів в зазначеному розмірі не заперечив і сам відповідач у подані до суду заяві. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Суд також стягує з відповідача, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судовий збір на користь держави, і позивачки, оскільки їх понесення підтверджено документально(а.с. 2).

Outcome: approved