Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на земельну частку(пай), посилаючись на слідуючі обставини. 23 лютого 2013 року в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області померла [PERSON]. Після її смерті залишився сертифікат на право на земельну частку(пай)№ 0550809, загальною площею 3,88 умовних кадастрових гектар, розташовану на території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області. За життя, а саме 19 лютого 2013 року, спадкодавиця, на випадок своєї смерті, зробила розпорядження, яким заповіла [PERSON] вищезазначений сертифікат на право на земельну частку(пай). При зверненні до нотаріусу із заявою про відкриття спадкової справи позивачка отримала відмову, оскільки в тексті заповіту номер сертифікату вказаний 0550809, а в оригіналі сертифікату номер вказаний 0550808. Позивачка вказує, що [PERSON] мала два сертифіката на земельну частку(пай), один з яких був виданий їй особисто за №0550809, розміром 3,88 умовних кадастрових гектар, а інший вона прийняла у спадок після смерті чоловіка,[PERSON] за №0550808, розміром 3,88 умовних кадастрових гектар. Разом з тим в своїй позовній заяві [PERSON] зазначила, що спадкодавиця заповіла їй свій сертифікат на право на земельну частку(пай), однак помилково видала їй на руки спадковий сертифікат, який вона своєчасно представила нотаріусу. Однак на сьогоднішній день сертифікат за №0550809 втрачено, про що позивачкою було зроблено обяву в газету «Татарбунарський вісник». При повторному зверненні [PERSON] до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, їй було відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, тобто оригіналу сертифікату. Оскільки вирішити питання прийняття спадщини позасудовим способом неможливо, тому [PERSON] вимушена звернутися до суду із даним позовом, в якому просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на земельну частку(пай). Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надіслав до суду заяву про слухання справи без його участі, просив позовні вимоги задовольнити. Представник Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району в судове засідання не зявився, згідно надісланої до суду заяви позовні вимоги визнав, просив справу слухати без участі представника сільської ради. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Копією заповіту від 19.02.2013 року (а.с.5) підтверджується, що позивачка є спадкоємицею по заповіту на сертифікат на право на земельну частку(пай) № 0550809, загальною площею 3,88 умовних кадастрових гектар після смерті [PERSON] Згідно копії свідоцтва про смерть І-ЖД за №325809 від 23.02.2013 року вбачається, що [PERSON] померла 23 лютого 2013 року в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області (а.с.6). Із листів нотаріуса (а.с.7,8) видно, що [PERSON] було відмовлено у прийомі заяви про прийняття спадщини, в звязку з відсутності правовстановлюючого документу на успадковане майно та у звязку з тим, що у заповіті зазначений Сертифікат на земельну частку(пай) № 0550809, а в оригіналі Сертифікату зазначений № 0550808. Із газети «Татарбунарський вісник» №2 від 18.01.2014 року (а.с.11) видно, що втрачений сертифікат на право на земельну частку(пай) № 0550809(3,88 га, Дмитрівська сільська рада), виданий на імя [PERSON] відповідно до розпорядження Татарбунарської райдержадміністрації № 110/а-98 від 18.05.1998 року вважати недійсним. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків ( спадщини ) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців ). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України. Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин - ст.1235 ЦК України. Згідно ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. В судовому засіданні встановлено, що позивачка є спадкоємицею по заповіту на земельну частку (пай) площею 3,88 умовних кадастрових гектар, розташовану на території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району, що залишилася після смерті [PERSON], згідно сертифікату на право на земельну частку(пай) № 0550809 , а тому суд вважає, що за [PERSON] може бути визнано право власності на вищевказану земельну частку(пай).

Outcome: approved