Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

Позивачка звернулася до Приазовського районного суду Запорізької області з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткового мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягувати з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що від цивільного шлюбу з [PERSON] мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею, та знаходиться на її утриманні. Добровільно батько дітей не надає матеріальної допомоги, а тому просить стягнути з нього аліменти на їх утримання. Ухвалою Приазовського районного суду Запорізької області від 19 листопада 2020 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження. Відзив відповідачем не подано, інших заяв та клопотань по справі від учасників справи до суду не надходило. В судове засідання позивачка не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з?явився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просить їх задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує спір за наявними матеріалами справи. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню на наступних підставах. Сторони по справі мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що свідчать копії свідоцтв про народження /а.с. 7, 8, 9/. Відповідно до довідки з місця проживання /а.с. 10/, неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , мешкають разом з позивачкою та знаходяться на її утримання. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 3 ст.181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У з п 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» зазначено, що при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.. З п. 17 вказаного Пленуму, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК ) і виплачуються щомісячно; вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, а саме - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як вбачається з матеріалів справи, даних про наявність захворювань та інших неповнолітніх дітей у відповідача суду не надано. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткового мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягувати з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до повноліття дітей. Крім того, підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі в розмірі \~840,80 грн.. \~

Outcome: approved