Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина - [PERSON], [INFO] - в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі заяви і до повноліття дитини. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що на даний час син підріс та потребує додаткових матеріальних витрат на утримання та виховання, також зважаючи на те що в даний час пройшло різке подорожчання як продуктів харчування так і одягу, позивачка не має змоги сама в повному обсязі хоча б мінімально задовольнити потреби дитини. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча спроможний надати матеріальну допомогу, оскільки має роботу та отримує щомісячну заробітну плату. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Погодився на стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі заяви і до повноліття дитини Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші докази та давши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу п.1 ч.1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. На підставі ст.ст.180, 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; кошти на утримання дитини можуть присуджуватись у частці від доходу батька, або у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст.191 СК України, аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про шлюб -а.с6). Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] батьком якого згідно свідоцтва про народження є відповідач. Позивачка потребує матеріальної допомоги, так як не в змозі сама забезпечити потреби дитини, крім того, [PERSON] проживають разом з нею (довідка №2282 від 01.10.2014 року, видана Липовецькою міською радою Липовецького району Вінницької області). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. [PERSON] визнав свою спроможність сплачувати аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі заяви і до повноліття дитини щомісячно. Таким чином, приймаючи до уваги зазначені обставини, суд ухвалює рішення про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] - в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі заяви і до повноліття дитини щомісячно. Відповідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем та ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.3ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого був звільнений позивач при зверненні до суду. На підставі ст.ст. 80,88, 180, 181,182, 183 СК України,

Outcome: approved