Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу),\~але не\~менше і\~не більше\~розміру,\~визначеного законодавством щомісячно, починаючи з 04 лютого 2019 р. і до повноліття дитини та стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання в твердій грошовій формі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 04.02.2019 до досягнення малолітнім [PERSON], [INFO], трирічного віку, посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та на утримання дружини, хоча має таку змогу, оскільки працює та проходить службу за контрактом у ЗСУ і отримує дохід. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено про визнання позову в частині стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі ј частини від всіх видів заробітку відповідача, проте заперечував проти стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 5000 грн. щомісячно, оскільки зазначив що позивачка працює та отримує дохід. Згоден сплачувати позивачці аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1000 грн. щомісячно, оскільки має на утриманні матір, сплачує за комунальні послуги за квартиру та веде спільне господарство з жінкою та її двома дітьми, тобто має значні фінансові витрати. Сплачувати аліменти на утримання дружини згоден, проте не в розмірі заявленому позивачкою. Відповідно до ст.7 ч.13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Судом встановлено,\~що сторони перебувають у зареєстрованому 21 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області шлюбі, актовий запис № 47 /а.с.7/. Від спільного подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Лисичанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 284, батьками вказано [PERSON] та [PERSON] /а.с.6/. Дитина мешкає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні, що сторонами не оспорювалось, тому згідно зі ст. 180 СК України відповідач зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина. Згідно\~ст.84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обовязковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Виходячи з встановлених фактичних обставин, визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно. Доказів можливості сплати відповідачем аліментів на утримання позивачки в більшому розмірі суду не надано. Щодо судових витрат суд зазначає наступне. Позивачка при подачі даного позову звільнена від сплати судового збору на підставі положень\~п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Також, відповідно до\~п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідач від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільнений, як учасник бойових дій, що підтверджується копією посвідчення учасника бойових дій /а.с.31/. А тому, на підставі\~ч. 6 ст.141 ЦПК України,\~яка передбачає, що у разі коли обидві сторони звільнені від оплати судових витрат - суд вважає, що судові витрати по даній справі необхідно віднести на рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: partial