Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

- позивачка звернулася до суду з даним позовом, який в судовому засіданні підтримала її представник [PERSON] і просила визнати договір оренди землі, укладений 01 січня 2010 року між нею та СПОП «Агро-Шанс» с.Лебедин, Шполянського району- недійсним, оскільки він не зареєстрований, на той час, в Шполянському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», і в державній реєстраційній службі Шполянського районного управління юстиції в Черкаській області та зобов»язати відповідача СПОП «Агро-Шанс» повернути належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 1,17га. і стягнути з відповідача 3000 грн. за надання юридичної допомоги та 243,60 грн. сплаченого нею судового збору. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, мотивуючи тим, що позивачка не надала доказів про те, що вказаний договір оренди землі не зареєстрований. Вислухавши представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд встановив, що позивачка [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,17 га, розташованої в межах Лебединської сільської ради Шполянського району Черкаської області, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку ЯБ № 172796 від 08.12.2004 року. 01 січня 2010 року [PERSON] уклала договір оренди землі з СПОП «Агро-Шанс» с.Лебедин Шполянського району Черкаської області на строк 10 років зі сплатою орендної плати в розмірі 3% від проіндексованої грошової оцінки угідь, яка вноситься орендарем у формі та розмірі згідно Додатку до договору, але не пізніше 30 грудня кожного року. Договір оренди землі не зареєстрований, на той час, у Шполянському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», відповідно у Державному реєстрі земель відсутній запис, що підтверджується договором оренди землі, в якому відсутній запис про його державну реєстрацію та в реєстраційній службі Шполянського районного управління юстиції в Черкаській області, окрім того акт приймання-передачі земельної ділянки в оренду та акт визначення меж земельної ділянки оформлений без зазначення дати, що підтверджується приєднаними до справи документами. 12 серпня 2015 року позивачка [PERSON] письмовою заявою повідомила директора СПОП «Агро-Шанс» с.Лебедин, Шполянського району про те, щоб після збору врожаю 2015 року її земельні ділянки «№299» та «№301» площею 1,17 га кожна відповідач не обробляв, оскільки вона має намір обробляти їх одноосібно, що підтверджується заявою, приєднаною до матеріалів справи. Ст. 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Ст. 210 ЦК України визначено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації в даному випадку даний договір підлягає обов»язковй державній реєстрації. Ч. 3 ст. 215 ЦК України передбачено, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 17 Закону «Про оренду землі», обєкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Вказані норми матеріального права були порушені відповідачем при укладенні договору оренди землі, оскільки обов»язок зареєструвати даний договір лежить на орендарі. Оскільки орендар не виконав вимоги Закону України «Про оренду землі», Цивільного кодексу України, тому такий договір необхідно визнати недійсним з моменту його вчинення, відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України, де вказано, що нікчемний правочин або правочин, визнаний недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Ст. 21 Закону України «Про оренду землі» визначено, що у разі визнання у судовому порядку договору оренди землі, недійсним отримана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається. Відповідно до ст.25 Закону України «Про оренду землі»: орендар земельної ділянки має право: самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, отримувати продукцію і доходи, тощо; орендар земельної ділянки зобов'язаний: приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; виконувати встановлені щодо об'єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення; у п'ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу доходів і зборів. Вказані норми закону відповідачем виконані не були, тому суд приходить до висновку, що договір оренди землі, укладений 01 січня 2010 року між [PERSON] та СПОП «Агро-Шанс» є недійсним з моменту його вчинення. Представник відповідача, в обґрунтування своїх заперечень щодо позовних вимог, не надав суду доказів, які б спростували позовні вимоги позивачки, не надав суду належних доказів щодо реєстрації вказаного договору оренди землі, тому його заперечення судом розцінені як припущення. Судові витрати 243, 60 грн. оплата судового збору та 3000 грн. за надання юридичної допомоги необхідно покласти на рахунок відповідача СПОП «Агро-Шанс», оскільки судові витрати доведені належними письмовими доказами квитанціями про сплату коштів. На підставі викладеного, ст., ст. 210, 215,216, 236 ЦК України, ст., ст. 13, 17, 21, 25 Закону України «Про оренду землі»,

Outcome: approved