Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про поділ спільного сумісного майна подружжя. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка та відповідач з 17.02.1989 року по теперішній час перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. В період шлюбу вони сумісно придбали майно, а саме: квартиру [ADDRESS]; квартиру [ADDRESS]; автомобіль RAV 4, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER]; автомобіль Тойота Камри, 2004 року випуску, державний номер [NUMBER]. Вирішити питання про розподіл майна в добровільному порядку сторони не можуть. Тому позивачка просить суд передати їй у власність квартиру [ADDRESS] та автомобіль RAV 4, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER], передати у власність відповідача квартиру [ADDRESS] та автомобіль Тойота Камри, 2004 року випуску, державний номер [NUMBER]. Крім того позивачкою було взято в борг 2000000 грн. відповідно до договору від 06.06.2018 року укладеному нею з «Одеським райрибкооп». Зобов'язання за яким вона просить залишити за нею. Представник позивачки надав суду заяву про розгляд справи за його та позивачки відсутності, на позові наполягав. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності з позовом згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка та відповідач з 17.02.1989 року по теперішній час перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. В період шлюбу вони сумісно придбали майно, а саме: квартиру [ADDRESS]; квартиру [ADDRESS]; автомобіль RAV 4, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER]; автомобіль Тойота Камри, 2004 року випуску, державний номер [NUMBER]. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, з урахуванням положень ст. 61 ч. 1 Сімейного кодексу України, квартира [ADDRESS]; квартира [ADDRESS]; автомобіль RAV 4, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER]; автомобіль Тойота Камри, 2004 року випуску, державний номер [NUMBER], були придбані за час шлюбу сторін, та є об'єктами права їх спільної сумісної власності. Згідно зі ст. 63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними. Відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу України, та за змістом ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, законом. У відповідності до ст. 70 СК України кожен із сторін має право на Ѕ частку цього майна. Згідно ст. 71 ч. 1 СК України майно, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Крім того відповідно до ч. 2 ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Оскільки відповідач позов визнав, суд вважає доцільним передати у власність позивачці: квартиру [ADDRESS] та автомобіль RAV 4, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER]. Та передати у власність відповідача: квартиру [ADDRESS] та автомобіль Тойота Камри, 2004 року випуску, державний номер [NUMBER]. Крім того позивачкою було взято в борг 2000000 грн. відповідно до договору від 06.06.2018 року укладеному нею з «Одеським райрибкооп». Зобов'язання за яким слід залишити за нею. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути 2004 грн. 80 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved