Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просила ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2500 грн., щомісячно, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2500 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.12.2011 року. Від вказаного шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які зараз мешкають з позивачкою. 30 липня 2020 року між позивачем та відповідачем шлюб було розірвано та відповідач припинив спілкування з дітьми, не приймає участь у їх житті, зростанні, формуванні особистості. З боку відповідача ніяких проявів турботи або матеріальної допомоги за цей час не надходило. Також, неодноразово позивач зверталася до відповідача з проханням участі у матеріальному забезпеченні для налагодження задовільних умов існування та проживання їхньої спільної дитини, але усі спроби налагодити зв`язок з цього приводу були проігноровані відповідачем. Через скрутне фінансове становище та через те, що відповідач відмовляється у добровільному порядку надавати допомогу, позивачка була змушена звернутись до суду з вказаним позовом. До судового засідання позивачка не з`явилася, але надала до суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, на позові наполягала В судове засідання відповідач не з`явився, але надав заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав та не заперечував проти його задоволення. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 17.12.2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, однак з 30.07.2020 року шлюб між ними було розірвано рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області. Від вказаного шлюбу у сторін є малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , які проживають з матір`ю та знаходяться на її утриманні, відповідно до довідки Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області №879 від 25.10.2021 року та №880 від 25.10.2021 року. Згідно вказаного вище свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ) дитина, враховуючи її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. На підставі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. На підставі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 181\~СК України \~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Надані докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмету позовних вимог. За результатами розгляду справи та дослідження наданих доказів, судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] та [PERSON] та у відповідності до закону повинен нести обов`язок матеріального забезпечення дитини. Суд вважає розмір аліментів, який просить стягнути позивач, цілком виправданий та необхідний для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до\~ст.79 Сімейного кодексу України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141\~ ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати по справі.

Outcome: approved