Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка не зявилася, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлена. Проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позов. Судові витрати бере на себе. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив, але надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позов визнають в повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд встановив, що 05.03.2006 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Станишівської сільської ради Таращанського району Київської області зареєстрований в реєстрі за № 44, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, а також усе те, що буде належати йому на день смерті і на що він матиме право за законом, заповів [PERSON]. 18.03.2008 року [PERSON] помер і після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими спорудами, 1970 року побудови, розташованого в с. Станишівка, вул. Молодіжна /колишня Радянська/, 14 Таращанського району Київської області, вартістю 176691 грн. Спадкоємцем за заповітом є позивачка. Інших спадкоємців за законом та за заповітом немає. В установлений законом (ст.ст. 1269, 1270 ЦК України) шестимісячний строк з дня відкриття спадщини позивачка фактично прийняла спадщину, оскільки на момент смерті спадкодавця проживала разом з ним в даному будинку і продовжувала проживати після його смерті, користувалася будинком з господарськими спорудами. 16.03.2016 року вона звернулася до нотаріуса про видачу Свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Проте у видачі Свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на житловий будинок їй відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок та розяснено право звернення з позовом до суду. Факт належності [PERSON], який помер 18.03.2008 року, житлового будинку з господарськими спорудами, 1970 року побудови, розташованого в с. Станишівка, вул. Молодіжна /колишня Радянська/, 14 Таращанського району Київської області, вартістю 176691 грн стверджується наступними доказами: виписками з погосподарських книг Станишівської сільської ради Таращанського району Київської області за 1991-2015 роки, згідно яких головою двору був [PERSON], тобто був власником цього будинку; Довідкою Станишівської сільської ради Таращанського району Київської області № 118/02-24 від 11.05.2016 року про те, що [PERSON] до дня смерті був зареєстрований та проживав в будинку в с. Станишівка, вул. Молодіжна /колишня Радянська/, 14 Таращанського району Київської області; Технічним паспортом на будинок, виготовленим 14.04.2016 року. З цього випливає, що будинок після його смерті переходить у власність спадкоємця, позивачки, в порядку спадкування за заповітом. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності; ст.ст. 1235, 1236 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб та визначити обсяг спадщини, що має спадкуватися за заповітом, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов. Судові витрати по справі суд залишає за позивачкою.

Outcome: approved