Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просила ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі з 04.10.2002 року. Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка просила шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, на протязі спільного життя вони виявили, що у них різні характери та погляди на сімейне життя, сторони не проживають однією сім`єю 3 роки та припинили шлюбні стосунки. Сторони не ведуть спільне господарство, шлюб носить формальний характер. Майнового спору між сторонами немає. До судового засідання позивачка не з`явилася, але надала до суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, на позові наполягала (а.с.15). В судове засідання відповідач не зявився, але від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов визнав та не заперечував проти його задоволення (а.с.16). Відповідно до ч.3\~ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У такому разі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2\~ст.247 ЦПК України, не здійснюється. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. \~\~ Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖД № 334476, зареєстрованого [PERSON] сільською радою Біляївського району Одеської області 04.10.2002 року, актовий запис №37, сторони уклали шлюб 04.10.2002 року (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №165473 від 11.04.2003 року та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №018516 від 05.12.2005 року (а.с.5,6). Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили та спільного господарства не ведуть, а також той факт, що чоловік і жінка або обоє, мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. На підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного й

Outcome: approved