overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої доньки- [PERSON], [INFO] в розмірі 1500 грн. щомісячно , посилаючись на те, що дитина, яка проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні та потребує матеріальної допомоги, яку відповідач не надає. Позивачка в судове засідання не з»явилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу у ії відсутність , позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з»явився, повідомлявся шляхом оголошення у пресі. Зі згоди позивачки , суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено наступне: Ст..180 СК України визначає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття. Статтею 182 СК України визначаються обставини, які повинен врахувати суд при визначенні розміру аліментів, а саме стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] /а.с.4/. Дитина, яка залишилася проживати з матір'ю, знаходиться на її утриманні . Відповідач є здоровою, працездатною людиною, не працює, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. З цих підстав суд приходить до висновку, що відповідач взмозі та повинен сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст..88 ЦПК України з відповідача на користь держави стягується судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої доньки- [PERSON], [INFO] в розмірі 2000 грн. щомісячно , посилаючись на те, що дитина, яка проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні та потребує матеріальної допомоги, яку відповідач надає не в повному обсязі. Відповідач не працює, а тому аліменти слід визначити в твердій грошовій сумі. В подальшому позивачка уточнила свої позовні вимоги, прохала стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1617 грн., що відповідає 1\\4 частини від середньомісячної заробітної плати по Харківській області на момент подачі позову. Позивачка в судове засідання не з»явилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу у іі відсутність , позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з»явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Судом встановлено наступне: Ст..180 СК України визначає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття. Статтею 182 СК України визначаються обставини, які повинен врахувати суд при визначенні розміру аліментів, а саме стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] /а.с.4/. Дитина, яка залишилася проживати з матір'ю, знаходиться на її утриманні /а.с.5/. Відповідач є здоровою, працездатною людиною, не працює , інших утриманців не має. З цих підстав суд приходить до висновку, що відповідач взмозі та повинен сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Визначаючи розмір аліментів суд виходить з того, що відповідач , офіційно не працює, то відповідно до даних головного управління статистики в Харківській області середньомісячна заробітна плата в Харківській області за червень 2017 року становить 6468 грн. на місяць, тобто 1617 грн. на місяць становить ? частини середньомісячної заробітної плати працівника по м. Харкову і саме цю суму відповідач взмозі і повинен сплачувати в якості аліментів на утримання своєї неповнолітньої дитини та буде достатньою для її утримання. Ця сума відповідно до СК України підлягає подальшій індексації. На підставі ст..88 ЦПК України з відповідача на користь держави стягується судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої доньки- [PERSON], [INFO] в розмірі 2000 грн. щомісячно , посилаючись на те, що дитина, яка проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні та потребує матеріальної допомоги, яку відповідач надає не в повному обсязі. В подальшому позивачка уточнила позовні вимоги, прохала стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки- [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка та ії представник в судове засідання не з»явилися, представник позивачки надав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність , позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з»явився, повідомлявся належним чином та своєчасно про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки та ії представника, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено наступне: Ст..180 СК України визначає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття. Статтею 182 СК України визначаються обставини, які повинен врахувати суд при визначенні розміру аліментів, а саме стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] /а.с.3/. Дитина, яка залишилася проживати з матір'ю, знаходиться на її утриманні . Відповідач є здоровою, працездатною людиною, не працює, інших утриманців не має. З цих підстав суд приходить до висновку, що відповідач взмозі та повинен сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст..88 ЦПК України з відповідача на користь держави стягується судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої доньки- [PERSON], [INFO] в розмірі 700 грн. щомісячно , посилаючись на те, що дитина, яка проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні та потребує матеріальної допомоги, яку відповідач надає не в повному обсязі. В подальшому позивачка уточнила позовні вимоги, прохала стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки- [PERSON], [INFO] в розмірі 350 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з»явилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу у ії відсутність , позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з»явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, уточнені позовні вимоги визнав. Судом встановлено наступне: Ст..180 СК України визначає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття. Статтею 182 СК України визначаються обставини, які повинен врахувати суд при визначенні розміру аліментів, а саме стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] /а.с.3/. Дитина, яка залишилася проживати з матір'ю, знаходиться на її утриманні . Відповідач є здоровою, працездатною людиною, працює газоелектрозварником СПДФО «[PERSON]». З цих підстав суд приходить до висновку, що відповідач взмозі та повинен сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 350 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст..88 ЦПК України з відповідача на користь держави стягується судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на одну дитину, починаючи з 10.07.2014 року та до досягнення повноліття дитиною, посилаючись на те, що дитина проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні та потребує матеріальної допомоги, яку відповідач не надає. Відповідач працює, але офіційно не працевлаштований, отримує також пенсію, інших утриманців немає, а тому взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги. Відповідач фактично визнав позовні вимоги, але зазначає на те, що в добровільному порядку надає безпосередньо доньці матеріальну допомогу в розмірі 1000 грн. Суд, вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного: Судом встановлено наступне: Ст..180 СК України визначає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття. Статтею 182 СК України визначаються обставини, які повинен врахувати суд при визначенні розміру аліментів, а саме стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] /а.с.2/. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Дитина проживає з матір'ю, знаходиться на її утриманні (а.с.10), відповідач матері дитини коштів на її утримання не надає, хоча є пенсіонером і отримує пенсію, інших утриманців не має. Сама ж дитина неповнолітня і знаходиться на утриманні матері, а тому кошти, які надаються відповідачем безпосередньо дитині не можуть забезпечувати повністю її потреби. З цих підстав суд приходить до висновку, що відповідач взмозі та повинен сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на одну дитину, починаючи з 10.07.2014 року та до досягнення повноліття дитиною. На підставі ст..88 ЦПК України судовий збір приймається на рахунок держави, так як відповідач звільнений від його сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої доньки- Кондратової [PERSON], [INFO] в розмірі 1500 грн. щомісячно , посилаючись на те, що дитина, яка проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні та потребує матеріальної допомоги, яку відповідач не надає . Позивачка в судове засідання не з»явилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу у іі відсутність , позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з»явився, повідомлявся належним чином та своєчасно про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки , суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено наступне: Ст..180 СК України визначає, що батьки зобовязані утримувати дитину до її повноліття. Статтею 182 СК України визначаються обставини, які повинен врахувати суд при визначенні розміру аліментів, а саме стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] /а.с.6/. Дитина, яка залишилася проживати з матірю, знаходиться на її утриманні . Відповідач є здоровою, працездатною людиною, не працює, інших утриманців не має. З цих підстав суд приходить до висновку, що відповідач взмозі та повинен сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст..88 ЦПК України з відповідача на користь держави стягується судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньоі доньки- Літвінової [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, посилаючись на те, що дитина проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні та потребує матеріальної допомоги, яку відповідач не надає. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу у іі відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно. Заперечень на позов не надав. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню виходячи з наступного: Ст..180 СК України визначає, що батьки зобовязані утримувати дитину до її повноліття. Статтею 182 СК України визначаються обставини, які повинен врахувати суд при визначенні розміру аліментів, а саме стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, дитина, яка проживає з позивачкою, знаходиться на ії утриманні. Відповідач не працює, інших утриманців не має, належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. З цих підстав суд приходить до висновку, що відповідач взмозі та повинен сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісячно. На підставі ст..88 ЦПК України з відповідача на користь держави стягується судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], та на земельну ділянку площею 0,250 га, розташовану за цією ж адресою. В судовому засіданні представник позивачки її вимоги підтримав, наполягав на задоволенні позову, посилаючись на те, що вказане майно на день смерті належало [PERSON]. 26.04.2012 року [PERSON] було складено заповіт, яким він заповів все своє майно позивачці. Але нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкування, у зв*язку з чим позивачка змушена була звернутися до суду. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, посилаючись на те, що на час смерті спадкодавця спірне майно йому не належало, тому не входить до спадкової маси. Представник третьої особи - [PERSON] - в судовому засіданні підтримав правову позицію та доводи відповідача, просить в задоволенні позову відмовити. Вислухав пояснення сторін, вивчив матеріали справи, суд приходить до наступного: Згідно свідоцтва про право власності, витягу про державну реєстрацію прав, державного акту на право власності на земельну ділянку, [PERSON] належали житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], та земельна ділянка площею 0,250 га, розташована за цією ж адресою. Заповітом від 26.04.2012 року [PERSON] все своє майно заповів [PERSON]. Після смерті [PERSON] позивачка звернулася до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини у вигляді вищезазначених будинка та земельної ділянки, але листом нотаріуса №168/02-14 у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку було відмовлено. У видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний будинок нотаріус не відмовляв. Згідно договорів дарування від 27.04.2009 року, тобто до укладення заповіту, [PERSON] подарував [PERSON] спірні земельну ділянку та будинок. Вказані договори зареєстровані в державному реєстрі правочинів; право власності [PERSON] на будинок та земельну ділянку зареєстровані в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Таким чином, оскільки на час смерті спадкодавця [PERSON] вищезазначені будинок та земельна ділянка йому не належали, вони не входять до спадкової маси та не можуть бути успадковані. Враховуючи наведене, в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд встановити їй додатковий строк для подання до Біляївської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті її бабусі [PERSON], померлої 18.05.2012 року, посилаючись на те, що вона вважала, що через смерть спадкоємця першої черги свого батька, вона не має права на спадкування після смерті бабусі. В судовое засідання позивачка не з*явилася, надала заяву, в якої просить суд розглядати справу за її відсутністю, на задоволенні позову наполягає. Відповідач до суду не з*явився, надав заяву, в якої просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Вивчив матеріали справи, суд приходить до наступного: Згідно зі свідоцтвом про смерть 1-ЖД №303397, [PERSON] померла 18 травня 2012 року. Позивачка, яка згідно матеріалів справи, є її онукою, звернулася до нотаріуса з пропуском встановленого законом шестимісячного строку на прийняття спадщини, у зв*язку з чим листом нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, позивач повинен довести поважність причини пропуску строку. Згідно п. 24 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов*язані з об*єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно зі змістом інформаційного листа ВССУ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Позивачка не посилається на існування причин, пов*язаних з об*єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї для подання заяви про прийняття спадщини. Вона знала про смерть бабусі, мала можливість вчасно звернутися до нотаріуса, але з особистих міркувань цього не зробила. Враховуючи наведене, суд не вбачає наявності причин для поновлення строку на прийняття спадщини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд встановити їй додатковий строк для подання до Біляївської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON], померлого 19.03.2008 року, посилаючись на юридичну неграмотність. В судовому засіданні позивачка на задоволенні позову наполягала. Відповідач до суду не з*явився, надав заяву, в якої просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Вивчив матеріали справи, вислухав пояснення позивачки, суд приходить до наступного: Згідно зі свідоцтвом про смерть 1-ЖД №141520, [PERSON] помер 19 березня 2008 року. Позивачка, яка згідно матеріалів справи, є його донькою, звернулася до нотаріуса з пропуском встановленого законом шестимісячного строку на прийняття спадщини, у зв*язку з чим листом нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, позивач повинен довести поважність причини пропуску строку. Згідно п. 24 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов*язані з об*єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно зі змістом інформаційного листа ВССУ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Позивачка не посилається на існування причин, пов*язаних з об*єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи наведене, суд не вбачає наявності причин для поновлення строку на прийняття спадщини.

Outcome: dismissed