Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з 24.04.2009 року вона з Відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому у виконкомі Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, актовий запис № 4. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які на даний час є малолітніми. Вказує, що спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, протилежні погляди на сімейні відносини та обовязки. Останнім часом відповідач почав зловживати спиртними напоями, вчиняти скандали, наносити їй тілесні ушкодження, від яких вона перебувала на стаціонарному лікуванні в Тлумацькій ЦРЛ. В даний час він проживає окремо і фактично шлюбні відносини припинено. Відповідач ніякої участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дітей не бере. Вона працює, має доходи, тому має змогу належним чином піклуватися про здоровя дітей, їх фізичний та духовний розвиток. Просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «Деркевич». В судове засідання Позивачка [PERSON] не з'явилася, однак до суду подала письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує, просила його задовольнити та розгляд справи провести у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає, не заперечує щодо його задоволення та просив розгляд справи провести без його участі. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 24.04.2009 року між Позивачкою та Відповідачем у виконкомі Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області зареєстровано шлюб (а.з. № 4), що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). За час перебування у шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 6). Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Судом встановлено, що Відповідач та Позивачка шлюбних відносин не підтримують, останнім часом разом не проживають, за час перебування у шлюбі Позивачка отримала тілесні ушкодження, а саме закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку (виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 4848, а.с. 9), а тому примирення між ними не можливе. Шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам Позивачки, що має істотне значення, а тому суд приходить до висновку, що стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження сім`ї, а подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам Позивачки і даний шлюб слід розірвати. Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Крім того, приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сім'ю не бажають, суд, з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті й майнові права, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити. В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи позовну вимогу Позивачки, яку визнав Відповідач, суд вважає, що після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище «Деркевич». Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років визначається за згодою батьків. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сімї, складеного Нижнівською сільською радою Івано-Франківської області 22.09.2016 року, [PERSON] (Позивачка) разом з своїми дітьми проживає та зареєстрована у будинку своїх батьків за адресою: вул. Дністерська, 87, с. Нижнів Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 8). Позивачка працює на посаді пекаря у ПП [PERSON] та отримує заробітну плату у середньому розмірі 1465,0 щомісячно, що підтверджується довідкою про доходи від 30.09.2016 року (а.с. 10). Враховуючи те, що діти проживають разом з матірю та перебувають на її утриманні, а Відповідач жодних заперечень на позов не подав та повністю визнав позовні вимоги, суд вважає, що місцем проживання малолітніх: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], слід визначити місце проживання їх матері [PERSON] (Позивачка). У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Згідно із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі вищенаведеного, відповідно до ч. 3 ст. 105, ст.ст. 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved