Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 26 липня 2013 року уклала шлюб з відповідачем. Під час шлюбу у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] .Покликається на те, що сімейне життя між нею та відповідачем по справі не склалось. Сторони подружніх стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Відбуваються постійні сварки та конфлікти свідками, яких є дитина. Шлюб існує формально. Просить суд, розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] який був укладений 26 липня 2013 року. Позивачка подала суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю та просить проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідач подав до суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає повністю, просить проводити розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам\~Сімейного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно ч.1\~ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 26.07.2013 року шлюб між сторонами зареєстрований 26.07.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області №875 (а.с. 7). Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. При таких обставинах подальше спільне проживання і збереження сім`ї неможливе, а тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. \~ \~ \~ \~За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п.п.1, 4 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Так, за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу позивач сплатила судовий збір у розмірі, визначеному пп.3 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України Про судовий збір - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 908 грн. згідно платіжного доручення №2869 від 10.08.2021 року (а.с.1). Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Рішення ухвалене по суті позовних вимог 02.12.2021 року з прийняттям судом згідно вимог ч.ч. 1, 4ст.206 ЦПК України визнання позову відповідачем у поданій заяві до першого судового засідання. Таким чином, з урахуванням суми сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 454 грн.. Що стосується витрат понесення на правову допомогу в розмірі 500 грн., то позивачка щодних підтверджуючих документів суду не надала.

Outcome: approved