Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом і просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі, зареєстрований 02.12.2005 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Таращанського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 142, судовий збір покласти на відповідача. Причиною розірвання шлюбу є те,що починаючи з 2013 року шлюбні відносини між ними фактично припинено, ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання повністю припинено,на протязі останніх семи років позивачка проживає з іншим чоловіком. Їхній шлюб носить лише формальний характер,примирення з відповідачем та збереження сім`ї є неможливе. Сім`я фактично розпалась,в зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформлення нашого розлучення. В судове засідання відповідач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно, подав заяву та просить розглядати справу без його участі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, , подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та, перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано 02.12.2005 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Таращанського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 142. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є те,що починаючи з 2013 року шлюбні відносини між ними фактично припинено, ведення ними спільного господарства та сумісне проживання повністю припинено,на протязі останніх семи років позивачка проживає з іншим чоловіком. Їхній шлюб носить лише формальний характер,примирення з відповідачем та збереження сім`ї є неможливе. Сім`я фактично розпалась,в зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформлення нашого розлучення. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, оскільки позовні вимоги визнані відповідачем до початку розгляду справи по суті, то позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків суми сплаченого судового збору, у розмірі 420,40 грн. Решта сплаченого судового збору позивачем підлягає стягненню з відповідача на його користь. Враховуючи наведене,

Outcome: approved