Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом і просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними спорудами: погріб, гараж, літня кухня, сарай, навіс, сарай, цистерна, огорожа, що розташовані за адресою: с. Дачне вул. Дальницька, 36 (колишня вул. Дальницька, 10) Біляївського району Одеської області, у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого 27 квітня 2012 року. Свої вимоги мотивує тим, що 27 квітня 2012 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами: погріб, гараж, літня кухня, сарай, навіс, сарай, цистерна, огорожа, що розташовані за адресою: с. Дачне вул. Дальницька, 36 (колишня вул. Дальницька, 10) Біляївського району Одеської області. Після смерті чоловіка вона як спадкоємець за законом першої черги звернулася до приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу Одеської області для оформлення права на спадщину, але їй було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду з питання підтвердження права власності [PERSON], померлого 27.04.2012 року вищевказаного спадкового майна. У звязку з викладеним вона звернулася з позовом до суду. Представник позивачки у судовому засіданні на задоволенні позову наполягав з підстав, викладених в позовній заяві. До судового засідання позивачка не зявилася, але подала заяву, в якій наполягала на задоволенні позовних вимог, просила справу розглянути у її відсутність. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не зявилися, але подали до суду зави, в яких вказали, що позовні вимоги [PERSON] визнають в повному обсязі та просили розглянути справу у їх відсутність. Вислухавши пояснення представника позивачки, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 27.04.2012 року помер [PERSON] чоловік позивачки та батько відповідачів, згідно свідоцтва про смерть (а.с. 11). Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами: погріб, гараж, літня кухня, сарай, навіс, сарай, цистерна, огорожа, що розташовані за адресою: с. Дачне вул. Дальницька, 36 (колишня вул. Дальницька, 10) Біляївського району Одеської області, відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 20). Позивачка є дружиною померлого [PERSON], згідно свідоцтва про одруження (а.с. 13), а відповідачі [PERSON] і [PERSON] його доньки, а тому згідно положень\~ст. 1261 ЦК України, вони являються спадкоємцями за законом першої черги. Відповідачки на спадщину не претендують (а.с. 41, 42). Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Рішенням виконавчого комітету Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області від 27.09.2012 року № 428 «Про відмову в видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок на імя померлого [PERSON]» [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: с. Дачне вул. Дальницька, 36 (колишня вул. Дальницька, 10) на імя померлого чоловіка [PERSON], який помер 27.04.2012 року (а.с. 10). Позивачка, як спадкоємець за законом першої черги, звернулася до приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу Одеської області з заявою про прийняття спадщини, тобто відповідно до вимог\~ст. 1268 ЦК України\~є такою, що прийняла спадщину. Але листом від 18.10.2012 року № 248/02-14 приватним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і рекомендовано звернутися до суду з питання підтвердження права власності [PERSON], померлого 27.04.2012 року вищевказаного спадкового майна (а.с. 9). Також їй було розяснено, що згідно ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження, а припиняється у момент її смерті. Відповідно до довідки виконкому Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області № 201 від 27.01.2017 року, згідно із записом в погосподарській книзі виконавчого комітету за № 42, 2011-2017 роки, особовий рахунок № 3752-1 сторінка 84 виконавчого комітету Дачненської сільської ради головою домогосподарства, розташованого в с. Дачне по вул. Дальницькій, 36 Біляївського району Одеської області записаний [PERSON], який помер 27 квітня 2012 року (а.с. 16). Згідно довідки виконкому Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області № 202 від 27.01.2017 року за житловим будинком № 36 по вул. Дальницькій в с. Дачне Біляївського району Одеської області закріплена земельна ділянка площею 0,10 га земель Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області (а.с. 17). При житті [PERSON] володів вказаним житловим будинком, що знаходиться в с. Дачне Біляївського району Одеської області по вул. Дальницькій, 36, що підтверджується довідкою виконкому Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області № 203 від 27.01.2017 року, з якої вбачається, що [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований в [INFO] до дня смерті 27.04.2012 року (а.с. 18). Відповідно до довідки виконкому Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області № 204 від 27.01.2017 року по вул. Дальницька, 36 в с. Дачне Біляївського району Одеської області на день смерті [PERSON], який помер 27.04.2012 року зареєстрована [PERSON], [INFO] (а.с. 19). Пунктом 3.1 листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013\~ року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» встановлено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392\~ЦК). Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268 - 1270\~ЦК. Відповідно до Вказівок по веденню по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору було покладено саме на сільські ради. Належність правовстановлюючих документів встановлюється відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Умовою для переходу у порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах. Тобто запис у погосподарській книзі визнавався в якості актів органів влади, що підтверджує право власності. З технічного паспорту на житловий будинок вбачається, що житловий будинок побудований у 1975 році і станом на теперішній час він складається з таких приміщень: А-житловий будинок, Б-погріб, В-гараж, Г-літня кухня, Д-сарай, Е-навіс, Є-сарай, І-цистерна, 1-2-огорожа (а.с. 20-24). Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7\~«Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки право [PERSON] на вказаний житловий будинок з надвірними спорудами на момент його смерті ніким не оспорюється, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити і визнати за позивачкою право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними спорудами: погріб, гараж, літня кухня, сарай, навіс, сарай, цистерна, огорожа.

Outcome: approved