Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів в розмірі 4000 грн. щомісячно на утримання двох неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] та сина [PERSON] . \~ \~ \~ \~Свої вимоги обґрунтовує тим, що у шлюбі відповідачем [INFO] народилася дочка [PERSON] , а [INFO] син [PERSON] . Рішенням Івано-Франківського міського суду від 11.01.2021 року шлюб між ними розірвано, неповнолітні діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач надає незначні кошти на утримання дітей, що є недостатнім для забезпечення дітей усім необхідним. Вважає, що відповідач, як батько зобов`язаний брати участь у матеріальному забезпеченні дітей. Ставить питання про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у зв`язку з тим, що відповідач офіційно не працює, має нерегулярний, мінливий дохід. \~ \~ \~ \~Позивачка в\~судове засідання\~не з`явилася, у поданій заяві просила проводити розгляд справи у її відсутності, заявлений позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідач у судовому засіданні вимоги позову визнав частково. Зазначив, що не має можливості регулярно надавати матеріальну допомогу дітям, оскільки відповідачка уникає скілкувння з ним. Крім того, відповідачка перешкоджає його участі у вихованні дітей, через що має намір звертатися для вирішення такого спору в адміністративному чи судовому порядку. Вказав, що через карантинні обмеження в державі він втратив постійну роботу будівельника в Івано-Франківську. На даний час він обмежується тимчасовими заробітками, а тому згідний сплачувати аліменти на утримання дітей, однак у меншому розмірі ніж просить позивачка. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідач є батьком народжених у шлюбі з позивачкою дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Діти є неповнолітніми та проживають з матір`ю. В добровільному порядку питання щодо утримання дітей позивачка та відповідач не вирішили. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України регламентують, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Зі змісту ст.180 СК України вбачається, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Стаття 182 СК України передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд, визначаючи розмір аліментів, враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивачки, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Виходячи з наведених позивачкою доводів, висловлених відповідачем заперечень, беручи до уваги досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1600 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~Питання про розподіл судових витрат слід вирішити відповідно до ст.141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного, ст.ст. 84, 141, 180, 181, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: partial