Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Позивачка звернулася до Печерського районного суду міста Києва з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в сумі 1000,00 гривень щомісячно, починаючи з 21 листопада 2016 року до досягнення дитиною повноліття та стягнути на її користь заборгованість по аліментах у розмірі 1000,00 гривень щомісячно, починаючи з 08 червня 2015 року, а всього 17000,00 гривень. Позивачка посилалась на таке6 08 червня 2015 року рішенням печерського районного суду міста Києва розірвано шлюб між нею та відповідачем. У шлюбі з відповідачем [INFO] року народився син [PERSON]. Син залишився проживати з нею, відповідач фактично не проживає з позивачкою більше року, за цей час жодної допомоги у вихованні та матеріальної допомоги не здійснював. У грудні 2015 року під час судового провадження у Печерському районному суді міста Києва між позивачем та відповідачем була досягнута усна домовленість , за якою відповідачем сплачуються аліменти у розмірі 1000,00 гривень щомісячно, в свою чергу позивач клопоче про повернення позову про стягнення аліментів без розгляду, проте після такої угоди позивач не міг одержувати аліменти із ухиленням відповідача від їх сплати. До судового засідання позивачка та її представник не з,явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутністю. Відповідач звернувся до суду з заявою про розгул справи за його відсутності, надав заперечення, в яких зазначав наступне: після розірвання шлюбу з позивачем він звертався до суду з позовною заявою про стягнення з нього аліментів на користь позивачки та зобов,язання надавати дитину на побачення не менше як 2 рази на місяць на вихідні або інші дні за спільною згодою між ними. Рішенням по справі номер 757/23667/15ц його позов було залишено без задоволення. У цей же час позивачка звернулася до нього з зустрічним позовом, в якому просила стягнути аліменти на утримання дитини та додаткові витрати , пов,язані з додатковим оздоровленням та відпочинком дитини. Але суддею було відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви. Крім того, відповідач зазначає, що він надає матеріальну допомогу дитині шляхом купування речей, іграшок та продуктів харчування дитині. Грошові кошти ним також передаються позивачці, але не в сумі 1000,00 гривень, як того хоче позивач, оскільки його заробітна плата складає 3000,00 гривень. Крім того, він мешкає з бабусею [INFO], яка потребує матеріальної допомоги. Просив стягнути з нього на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно. Суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню за таких підстав: сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 04 березня 2011 року, актовий запис номер 150. Від шлюбу є неповнолітня дитина син [PERSON] [INFO]. 08 червня 2015 року рішенням Печерського районного суду міста Києва по справі номер 757/12547/15-ц шлюб було розірвано. Дитина проживає з позивачкою. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов,язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров,я та матеріальне с становище дитини; платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні встановлено. що відповідач офіційно працює, що підтверджується довідкою про його доходи. У відповідності до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, час тину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням тієї обставини, що позивач офіційно працює, має постійний дохід, суд вважає, що аліменти на утримання неповнолітньої дитини мають стягуватись у частці від заробітку /доходу/ відповідача. З урахуванням обставин, викладених сторонами, матеріального стану відповідача, суд вважає, що відповідач має сплачувати на одну дитину аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, оскільки саме з цього часу позивачка заявила про порушення права дитини. Вимоги позивачки щодо стягнення аліментів на утримання дитину у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу не знайшли свого підтвердження, не доказані, рівно як і вимоги позивачки щодо стягнення заборгованості по аліментам з 08 червня 2015 року, оскільки позивачка звернулася до суду з позовом 21 листопада 2016 року. Крім того, не знайшли її підтвердження щодо домовленості сторін про сплату аліментів в розмірі 1000,00 гривень щомісячно. Більш того, не може бути стягнута заборгованість по аліментам, оскільки аліменти взагалі не стягувались. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 183 СК України,

Outcome: partial