Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги мотивує тим, що після смерті дідуся [PERSON] та бабусі [PERSON] залишилося спадкове майно. 28.11.2017 року [PERSON] звернулася до Жидачівської ДНК із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті баби [PERSON] . Однак, нотаріусом відмовлено їй у видачі свідоцтва з огляду на пропуск піврічного терміну на подання заяви. Стверджує, що не змогла вчасно подати заяви про пройняття спадщини після смерті бабці, оскільки тривалий період свого життя перебувала за межами України, і про неприйняття та небажання приймати спадщину своїми родичами нічого не знала. При регулярному відвідуванні свого вуйка та рідного брата матері позивача, [PERSON] , вона дізналась, що спадщина після смерті [PERSON] та [PERSON] не прийнята жодним зі спадкоємців першої черги. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 14.03.2018 року відкрито провадження у справі. На підстав розпорядження керівника апарату Жидачівського районного суду Львівської області Особи В.М. №444 від 11 серпня 2020 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Сливки С.І. від 12.08.2020 року справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провавадження. Ухвалою від 24.09.2020 року зобов`язано Жидачівську державну нотаріальну контору в особі завідувача в строк до 23 жовтня 2020 року надати до Жидачівського районного суду Львівської області належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с.Махлинець Жидачівського району Львівської області. 30.09.2020 року завідувач Жидачівською ДНК Матусек В.В. надіслав на адресу суду лист про те, що після смерті [PERSON] у Жидачівській ДНК спадкова справа не заводилася. 29.10.2020 року представником позивача [PERSON] - адвокатом Гивелем В.П. подано уточнену позовну заяву. Ухвалою від 29.10.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті. У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, від представника позивача надійшло клопотання про проведення розгляду справи у його відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечила, пояснивши, що відповідач позов заперечує, оскільки бажає прийняти спадщину після смерті спадкодавця. Крім того зазначила, що факт перебування позивача за кордоном жодним чином не перешкоджав їй подати заяву про прийняття спадщини. Заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, з письмових матеріалів справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є бабусею та дідусем позивачки [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про одруження [NUMBER] (а.с.9) та Свідоцтвом про народження [PERSON] Серія [NUMBER] (а.с.10). [INFO] помер дідусь позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Облазницькою сільською радою Жидачівського району Львівської області серія [NUMBER] від 14.11.1998 року (а.с.7). [INFO] померла бабуся позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Облазницькою сільською радою серія [NUMBER] від 25.06.2007 року (а.с.8). Після смерті [PERSON] та [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: госопдарство [ADDRESS] , земельна ділянка площею 3,47 га, яка розташована на території Облазницької сільської ради та земельна ділянка загальною площею 3.1354 га, що підтверджується Довідками облазницької сільської ради Жидачівського району Львівської області від 28.11.2017 року №804 та №803 (а.с.25, 26). Постановою завідувача Жидачівською державною нотаріальною конторою Матусека В.В. від 28.11.2017 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті баби [PERSON] через пропуск встановленого законом строку (а.с. 27). Відповідно до інформаційної довідки Жидачівської нотаріальної контори №278/02-14 від 28.09.2020 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в Жидачівській нотаріальній конторі спадкова справа не заводилась. (а.с.64). Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття (ст.1270 ЦК України). Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний суд у постанові № 565/1145/17 від 26.06.19 вказав, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При цьому, позивачем не представлено суду жодного належного доказу, який би підтверджував факт перебування останньої за кордоном на час відкриття спадщини або вказував нам інші причини, які об`єктивно перешкоджали позивачу у поданні заяви про прийняття спадщини. З урахуванням вищевикладеного, оскільки доводи позивача не підтверджені належними та допустимими доказами, суд не вбачає підстав для визнання причин пропуску строку для прийняття спадщини поважними і вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Outcome: dismissed