Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, вимоги якої обґрунтовує тим, є спадкоємицею за заповітом [PERSON], складений на все майно належне спадкодавцю. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті відкрилась спадщина. Позивачка спадщину прийняла у встановлений законом шестимісячний строк., однак не може оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі через накладений судом арешт на спадковий будинок. Як виявилось в результаті оформлення спадкового майна, 05.05.2008р. реєстратором Другої Сумської державної нотаріальної контори зареєстровано арешт житлового будинку за адресою [ADDRESS] (спадкове майно), реєстраційний номер обтяження 7123892. Підставою обтяження є Ухвала БН від 24.01.1972р. Міського народного суду. Із заборони вбачається, що арешт накладений на майно [PERSON], дата виникнення 03.05.1999р., реєстраційний номер 3861-1, внутрішній номер запису з коментарем 2-4-72. [PERSON] помер [INFO]. Після нього спадщину приймав [PERSON] у 1994 році. При оформленні спадщини жодних заборон не було, що дало підставу для отримання свідоцтва про право на спадщину. У зв'язку з тим, що до цього часу продовжує існувати арешт на спадковий житловий будинок, позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права за заповітом, після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Із довідки Другої Державної нотаріальної контори вбачається, що документи, на підставі яких накладався арешт в архівах нотаріальної контори відсутні, так само відсутні й наряди заборон та реєстри. Наявність заборони і стало підставою для невидачі документів на спадкове майно до скасування арешту. Із наявних документів вбачається, що майно, на яке накладався арешт належало на час внесення заборони [PERSON], який помер у 1981 році. Після його смерті оформлялась спадщина на [PERSON], який також помер у 2014 році. Таким чином, арешт накладений на майно особи, яка більше 30 років тому померла. У зв'язку зі смертю боржника, та, навіть, його спадкоємця будь-які зобов'язання припинились. Проте чинність документу, на підставі якого накладались обтяження, не скасована. Враховуючи викладене, позивачка просить суд зняти заборону (арешт) та вилучити запис № 7123892 про арешт житлового будинку за адресою [ADDRESS], накладений відповідно до Ухвали Міського народного суду БН від 24.01.1972р. та зареєстрований 05.05.2008р. реєстратором Другої Сумської державної нотаріальної контори, щодо майна [PERSON]. Представник позивача надала суду письмову заяву, згідно якої просить справу розглядати у їх відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник Другої Сумської державної нотаріальної контори просить справу розглядати у їх відсутність, та повідомляє, що нотаріальною конторою тільки здійснено внесення відомостей про зазначене обтяження до електронної бази даних відповідного реєстру після запровадження в дію в 1999 році - Реєстр обтяжень, а 05.05.2008 р. перенесено запис до створеного нового реєстру - Державного реєстру обтяжень нерухомого майна. Відповідно нотаріальна контора не накладала арешт, а здійснила його реєстрацію на підставі ухвали суду. Відомості про зняття даного арешту в держнотконторі відсутні. Суд вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Заповітом від 24 жовтня 2013 р., посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 7936, [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати за законом чи за заповітом на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів - [PERSON] /а.с.6/. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10.03.2014 р., серії [NUMBER] /а.с.11/. При зверненні позивачки у встановлений строк з заявою про прийняття спадщини, Друга Сумська державна нотаріальна контора відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки згідно електронної бази даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, наявний запис про накладення арешту на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] власником якого є [PERSON] на підставі ухвали БН від 24.01.1972 Міського народного суду /а.с.8/. Накладення арешту на будинок [ADDRESS], підтверджується Відомістю з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна /а.с.9/. З наявних у матеріалах цивільної справи встановлено, що [PERSON] отримав у спадщину будинок [ADDRESS], за заповітом після смерті батька - [PERSON] та мати - [PERSON], що підтверджується копіями: свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 серпня 1982 р., посвідчений державним нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 2-2157 та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 02 грудня 1994 р., посвідчений державним нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 5-3896 /а.с.12,13/. Згідно ст. 325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки, як встановлено, арешт було накладено на житловий будинок [ADDRESS], власником якого на той час був [PERSON], та який помер [INFO], суд вбачає необхідність в знятті арешту, оскільки попередні власники будинку померли, відповідно відсутня підстава в обтяженні.

Outcome: approved