Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з даним позовом до відповідача. В судове засідання ні позивачка, ні її довірена особа не з'явилися, але від довіреної особи позивачки [PERSON] поступила заява про розгляд справи без їх участі та про підтримання позовних вимог. Просить позов задоволити. Із змісту позовної заяви [PERSON] вбачається, що в шлюбі позивача та відповідачки народилася донька [PERSON], [INFO] Рішенням Косівського районного суду від 19.12.2008 року по справі № 2-566/2008 року вирішено стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання доньки аліменти до досягнення нею повноліття. 01.10.2014 року дочці виповнилося 18 років, вона досягнула повноліття, а тому виплата аліментів на її утримання відповідачем припинена. Позивачка зазначила, що донька з 2013 року навчається на денній формі в Інституті міжнародних відносин Варшавського Університету, що підтверджується листом довідкою від 07.07.2014 року, виданою Др. [PERSON], керівником програми Бакалаврату в галузі міжнародних відносин Варшавського Університету. Відповідно до довідки, виданої Інститутом міжнародних відносин Варшавського університету від 18.06.2014 року, зазначено, що стаціонарне навчання [PERSON] триває з 01.10.2013 року та триватиме до 30.09.2016 року. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та вважає позовні вимоги [PERSON] безпідставними та необґрунтованими, як такі що не підлягають до задоволення. Вислухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задоволити частково із наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 25.05.2009 року, виданого відділом РАЦС Косівського РУЮ Івано-Франківської області батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON], що стверджує факт обов'язку відповідача, як батька повнолітньої дочки, надавати кошти для її утримання до закінчення навчання у вищому навчальному закладі. На даний час [PERSON] є студенткою Інституту міжнародних відносин Варшавського Університету, навчається з 01.10.2013 року, термін навчання 3 роки, що підтверджується листом довідкою від 07.07.2014 року, виданою Др. [PERSON], керівником програми Бакалаврату в галузі міжнародних відносин Варшавського Університету. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Однак, беручи до уваги ті обставини, що дохід відповідача [PERSON] є мінливим та не постійним, відповідач не має додаткових джерел для існування, а тому не має фізичної змоги сплачувати аліменти у розмірі 1500 грн., як цього просить позивачка [PERSON] Позивачка [PERSON] вимагає стягнути додаткові витрати на навчання в розмірі 75288,74 грн. Слід зазначити, що дана вимога є безпідставною та не ґрунтується на вимогах закону. Посилання позивачки на ст.185 СК України, як на підставу стягнення додаткових витрат на навчання є необґрунтованими, оскільки дана стаття регулює правовідносини по утриманню неповнолітніх дітей, і відповідно не може бути застосована до правовідносин які склались між відповідачем та повнолітньою [PERSON] Крім того, відповідно до вимог ст.185 СК України, додаткові витрати на дитину мають бути викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Оплата за навчання в звичайному навчальному закладі після закінчення школи, не може розцінюватись як додаткові витрати, викликані особливими обставинами. Дані правовідносини регулюються гл.16 СК України, зокрема ст. 199, яка відповідно до постанови пленуму ВСУ №3, від 15 травня 2006 р., може бути застосована за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, а також сама дочка, яка продовжує навчання. Жодних підстав неможливості звернення до суду дочки відповідача [PERSON], суду не надано. У зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, відповідно до яких обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження нею навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Лише та обставина, що на батьків покладено обов'язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 181-183, 199, 200 СК України та

Outcome: approved