Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловою квартирою за адресою: [ADDRESS]. Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та пояснила, що вона разом із донькою [PERSON] у 2002 році придбали квартиру за адресою: [ADDRESS], у відповідача по справі, про що свідчить договір купівлі-продажу квартири. З відповідачем була усна домовленість, що він зніметься з реєстраційного обліку у вказаній квартирі, проте по теперішній час відповідач зареєстрований у даній квартирі, хоче не мешкає там з 2002 року. Відповідач у судове засідання не з′явився, належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи через об'яву в газеті «Запорізька правда» /а.с. 27/. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте надала суду заяву, в якій просить суд слухати справу у її відсутність та задовольнити позовні вимоги. /а.с. 18/ Представник третьої особи Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву, в якій просить суд слухати справу у його відсутність, та задовольнити позовні вимоги /а.с. 28/. Заслухавши пояснення позивачки, свідків [PERSON] та [PERSON], вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на наступних підставах. На підставі договору купівлі-продажу квартири від 11.05.2002 року /а.с. 5/ [PERSON] є власником ? частини, а [PERSON] власником ? частини квартири за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з довідки про реєстрацію місця проживання /а.с. 8/ [PERSON] зареєстрований в квартирі за адресою: [ADDRESS]. Крім того, з вказаної довідки вбачається, що відповідач змінив прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» 31.08.1996 року. Однак згідно довідки старшої по будинку від 09.02.2016 року відповідач по справі за вищевказаною адресою не мешкає з 11.05.2002 року. /а.с. 7/ Крім того, факт не проживання відповідача без поважних причин у квартирі за адресою: [ADDRESS], підтверджується поясненнями свідка, а саме: свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що позивачка є її сусідкою, а відповідач колишній власник вказаної квартири, який не мешкає там близько 14 років; свідок [PERSON] в судовому засіданні дала аналогічні пояснення. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Згідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Згідно вимог ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Як вбачається з вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, суд вважає, що позивачкою було надано достатньо доказів, які підтверджують її вимоги, тому слід визнати [PERSON], таким що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved