Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом до відповідача, відповідно до якого просить визнати за нею право власності на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], жилою площею 29,9 кв. метрів, загальною площею 47,3 кв. метрів. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що на підставі ордеру № 500, виданого 04.04.1980 року Виконкомом Жданівської міської ради народних депутатів, позивачці було надано право на заняття квартири [ADDRESS] за обміном з [PERSON] На теперішній час позивачка набула права власності на спірну квартиру, що підтверджується реєстраційним посвідченням від 03.04.1992 року, виданого МКП «Маріупольське БТІ». На теперішній час у [PERSON] виникла необхідність продажу спірної квартири, проте звернувшись до приватного нотаріусу ММНО [PERSON] з метою укладення договору купівлі-продажу, в укладенні такого договору [PERSON] було відмовлено через відсутність у позивачки правовстановлюючих документів на квартиру, оформлених відповідно до вимог чинного законодавства. При зверненні [PERSON] до Реєстраційної служби ММУЮ з метою реєстрації її права власності на квартиру [ADDRESS], у реєстрації права власності позивачці було відмовлено також, у зв'язку із відсутністю у [PERSON] правовстановлюючих документів на спірну квартиру. Враховуючи викладене, з метою захисту її прав власності, позивачка вимушена звернутись до суду із даною позовною заявою. В судове засідання позивачка не з'явилась - надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність та підтримку позовних вимог. В судовому засіданні представник відповідача - Карацюба В.Л. - заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON], посилаючись на той факт, що у даному випаду відсутній спір про право між [PERSON] та ММР. Так, ніякими діями чи бездіяльністю відповідача у даному випадку не було порушено майнових прав [PERSON], з огляду на що не вбачає підстав для звернення [PERSON] до суду та задоволення її позовних вимог. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Вислухавши пояснення представника відповідача, ознайомившись із матеріалами справи та наданими сторонами доказами суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. При цьому суд виходить з наступного. Судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ордеру № 500, виданому 04.04.1980 року, [PERSON] було дозволено зайняти квартиру [ADDRESS] по обміну із [PERSON] Відповідно до ст. 328 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із положеннями п.5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» № 9 від 18.09.1987 року член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, і вчиняти відносно неї інші угоди, не заборонені законом. В подальшому позивачкою було зареєстровано її право власності на квартиру [ADDRESS] за реєстровим № 35599, відповідно до реєстраційного посвідчення МКП «Маріупольське БТІ» від 03.04.1992 року. Відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] від 14.03.2014 року, загальна площа вказаної квартири складає 47,3 кв. метрів, жила - 29,9 кв. метрів. Квартира складається з жилої кімнати літ « 2» площею 12,8 кв. метрів, жилої кімнати літ. «4» площею 17,1 кв. метрів, кухні літ. « 5» площею 6,8 кв. метрів, вбиральні літ. « 7» площею 0,7 кв. метрів, ванної кімнати літ. « 6» площею 2,0 кв. метрів, коридору літ. « 1» площею 4,7 кв. метрів, вбудованої шафи літ. « 3» площею 1,1 кв. метрів, лоджії площею 2,1 кв. метрів. Згідно ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частина 2 статті 3 цього Закону визначає, що державна реєстрація гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно ч. 4 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Тобто такі права мають підтверджуватися відповідними правовстановлюючими документами, а право власності - бути зареєстрованим належним чином, відповідно до закону, оскільки такою реєстрацію держава визнає наявність цих прав і гарантує їх достовірність. Вирішуючи справу, суд приймає до уваги, що позивачка у встановленому законом порядку набула право власності на квартиру [ADDRESS], що підтверджується реєстраційним посвідченням МКП «Маріупольське БТІ, яке міститься у матеріалах справи. В матеріалах даної цивільної справи міститься копія постанови приватного нотаріусу ММНО [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дій від 17.03.2014 року № 180/02-31, згідно із якою [PERSON] було відмовлено у посвідченні договору купівлі-продажу через відсутність у останньої документів, оформлених відповідно до чинного законодавства, що підтверджують належність майна відчужувану. Згідно із відповіддю Реєстраційної служби ММУЮ ід 28.03.2014 року № 1344/4.6-15 [PERSON] рекомендовано пройти процедуру оформлення правовстановлюючого документу на квартиру [ADDRESS] у судовому порядку, через неможливість реєстрації права власності [PERSON] на спірну квартиру Реєстраційною службою ММУЮ, враховуючи надані позивачкою документи. Все це дає суду підстави вважати, що у даному конкретному випадку між сторонами дійсно існує спір про право, оскільки позивачка позбавлена можливості зареєструвати своє право власності у органах реєстраційної служби речових прав на нерухоме майно. Враховуючи викладене, суд не бере до уваги заперечення представника відповідача та вважає необхідне захистити майнові права позивачки та визнати за нею в судовому порядку право власності на квартиру [ADDRESS]. На підставі Цивільного кодексу України,

Outcome: approved