Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обгрунтування позвоних вимог посилається на те, що на праві приватної власноті їй належить житловий будинок № 18 по провулку Женевському в м. Запоріжжі на пдітсаві договору довічного утримання від 07.04.2014 року посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області. У вересні 2017 року позивач тимчасово зареєструвала за вищевказаною адресою відповідача по справі, з метою отримання відповідачем картки платника податків для подальшого працевлаштування. Відповідач за адресою реєстрації ніколи не проживав, фактичне місце проживання відповідача позивачу не відомо. Реєстрація відповідача в квартирі перешкоджає позивачці у користуванні житловим будинком, призводить до того що вона має сплачувати додаткові витрати по комунальним послугам за зареєстрованої, але не проживаючої особи . В судове засідання позивач не зявилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, \~відповідно до ч. 11 ст.128 ЦПК України відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб сайті судової влади України, але в судове засідання відповідач не з'явився, заяв та клопотань від нього не надходило. У звязку з неявкою у судове засідання учасників справи на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище Тімчук) (а.с.6) є власником житлового будинку № 18 по провулку Женевському в м. Запоріжжі, що підтверджується копією договору довічного утримання від 07.04.2014 року посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області (а.с.8-9) та копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.10). У вересні 2017 року позивач тимчасово зареєструвала за вищевказаною адресою відповідача по справі, з метою отримання відповідачем картки платника податків для подальшого працевлаштування. Відповідач за адресою реєстрації ніколи не проживав, фактичне місце проживання відповідача позивачу не відомо. Реєстрація відповідача в житловому будинку перешкоджає позивачці у користуванні будинком, призводить до того що вона має сплачувати додаткові витрати по комунальним послугам за зареєстрованої, але не проживаючої особи. Відповідач в добровільному порядку ухиляється від зняття з реєстраційного обліку. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1, ч.2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Оскільки [PERSON] знаходиться на реєстраційному обліку за місцем проживання в будинку позивача, вона не може реалізувати своє право і розпорядитися майном так, як цього бажає, та повинна нести додаткові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг. Відповідач не є членом сімї позивача або власником будинку, тому не має право на користування житловою площею в цьому будинку, тобто за таких підстав суд вважає, що право позивача щодо володіння спірним житловим будинком порушується відповідачем, тому позов обґрунтований, законний та підлягає задоволенню.

Outcome: approved