Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому просила стягнути з [PERSON] додаткові витрати на лікування доньки [PERSON], [INFO], по 150 гривень щомісяця на її користь до одужання доньки [PERSON]. В обґрунтування позову посилалася на те, що 01.03.2008 року вона уклала шлюб з відповідачем. [INFO] у них народилася донька [PERSON], яка перебуває на її утриманні. З відповідачем шлюбні стосунки припинені з 10.12.2012 року, з цього часу вони проживають окремо. Відповідачем до Дніпровського районного суду м. Херсона подано позов про розірвання шлюбу. Коштів на утримання доньки він не надає, у зв'язку із чим вона змушена була звернутися до суду. Їх донька часто хворіє і перебуває на диспансерному обліку в кабінеті лор-лікаря з діагнозом - хронічний аденоїдит рецедивуючий. Їй необхідно робити операцію. На підставі викладеного вважала, що відповідач зобов'язаний приймати участь у додаткових витратах на доньку [PERSON], які викликані особливими обставинами - її хворобою та лікуванням від цієї хвороби. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задовольнити. Пояснила, що їх з відповідачем донька [PERSON], [INFO], перебуває на диспансерному обліку в кабінеті ЛОР-лікаря з хронічним рецидивуючим аденоідитом ІІ ступеня. Для того, щоб вилікувати доньку необхідні додаткові витрати на лікування. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що згоден сплачувати за лікування доньки, проте не у фіксованій сумі по 150 гривень на місяць, а на підставі фактично понесених витрат, які мають бути підтверджені квитанціями на вже придбані ліки та рецептами лікаря на придбання саме цих медикаментів. Зазначив, що якщо позивачка направлятиме йому такі квитанції та рецепти, то він сплачуватиме половину суми, витраченої на лікування доньки. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що вбачається зі свідоцтва про народження [NUMBER] від 02.09.2008 року. Згідно довідки № 4178 від 25.11.2013 року, що видана ТОВ «ШУМЕН» позивачка та її неповнолітня донька мешкають за адресою: [ADDRESS]. З довідки КЗ Херсонська міська клінічна лікарня ім. А. і О. Тропіних дитяча поліклініка № 2 вбачається, що неповнолітня [PERSON], [INFO], перебуває на «Д» обліку в кабінеті лор-лікаря. Відповідно до наданих позивачкою квитанцій на придбання ліків та рецептів на них, нею на лікування доньки було витрачено 742,56 грн. Оскільки відповідач заперечував проти стягнення з нього щомісячних додаткових витрат на лікування дитини і наполягав на стягнені з нього половини суми фактично витрачених позивачкою коштів на підставі наданих нею квитанцій, а також враховуючи, що стягнення з [PERSON] додаткових витрат на лікування дитини до її одужання є не раціональним, оскільки строк такого стягнення не конкретизований, а дитина може не потребувати лікування щомісяця, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню фактично понесені позивачкою витрати. При цьому, суд враховує, що утримувати дитину зобов'язані обидва батьки, тому з відповідача підлягає стягненню саме половина коштів, витрачених позивачкою на лікування їх спільної дитини, а саме 371,28 грн.

Outcome: partial