Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, вказавши, що вона працювала у фізичної особи підприємця [PERSON] з січня 2013 року на посаді бухгалтера. 24 листопада 2015 року нею було подано заяву про звільнення з посади бухгалтера з 30 листопада 2015 року за ст. 38 КзпП України у звязку з невиконанням ФОП [PERSON] вимог законодавства України про працю. Враховуючи її заяву та факт ненадання їй тривалий час (більше двох років) щорічної планової відпустки, що є грубим порушенням законодавства про працю, відповідач зобовязаний був звільнити її 30 листопада 2015 року на підставі її заяви, надати копію наказу про звільнення та провести повний розрахунок, що не було зроблено ФОП [PERSON] На день її звільнення відповідач повинен був виплатити їй заробітну плату за період часу з 01 січня 2013 року до 30 листопада 2015 року, компенсацію за невикористані щорічні планові відпустки за 2013-2015 роки за 70 календарних днів та компенсацію за невикористані додаткові відпустки, як матері одиначці, що виховує дитину віком до 15 років, за 30 календарних днів. 22 грудня 2015 року вона направила на адресу відповідача заяву, яку останній отримав 25.12.2015 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, з вимогою провести розрахунок та надати наказ про звільнення і довідку про заборгованість із заробітної плати із зазначенням середнього заробітку, проте вказаних документів їй не було надано. На день її звільнення відповідач мав нарахувати та виплатити їй заробітну плату за період з 01 січня 2013 року до 30 листопада 2015 року в сумі 34 450,79 грн., компенсацію за невикористані щорічні відпустки за 70 календарних днів, що становить 2958,20 грн., компенсацію за додаткові відпустки як одинокій матері за 30 календарних днів в сумі 1267,80 грн. Просила суд стягнути з фізичної особи підприємця [PERSON] на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 34 450, 79 грн., середній заробіток за весь час затримки по день звернення до суду в сумі 1476,37 грн., компенсацію втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати в сумі 17 091,25 грн., компенсацію за невикористані щорічні відпустки за період з 2013 -2015 роки в сумі 2958,20 грн., компенсацію за додаткові відпустки, як матері одиначці, що виховує дитину віком до 15 років в сумі 1267,80 грн., всього в сумі 57 244,41 грн., допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з ФОП [PERSON] на її користь щомісячної заробітної плати в сумі 1380 грн. В судовому засіданні позивачка та її представник збільшили заявлені позовні вимоги на суму середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 4 878,44 грн. по день розгляду справи в суді, в іншій частині позовні вимоги підтримали в тому ж обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнала, пояснивши суду, що [PERSON] не перебувала в трудових відносинах з ФОП [PERSON], тому у відповідача не виникло жодних зобовязань відносно позивача, щодо виплати заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, компенсації за невикористані щорічні та додаткові відпустки. Підтвердженням відсутності трудових відносин є довідка з Новокаховського міського центру зайнятості відповідно до якої з вересня 2002 року до грудня 2014 року трудовий договір між позивачем та відповідачем не зареєстровано. Позивачка не надавала ФОП [PERSON] трудову книжку для внесення запису про прийом та звільнення з роботи. Позивачка, в своєму листі від 22.12.2015 року, наполягаючи звільнити її з роботи 30 листопада 2015 року на підставі її заяви від 24 грудня 2015 року, вимагаючи надати копію наказу та провести повний розрахунок, не надає доказів про надіслання такої заяви відповідачу. Позивач стверджує про невиплату їй заробітної плати протягом трьох років та ненадання їй щорічної та додаткової відпустки протягом всього часу перебування в трудових відносинах з ФОП [PERSON], проте жодного разу не зверталася до роботодавця з приводу виплати їй заробітної плати, а також до уповноважених органів щодо вжиття відповідних заходів. Водночас, у звязку із встановленням відповідачем фактів вчинення позивачем правопорушень, за ознаками злочинів, передбачених ст. 190,191,353,358 КК України, ФОП [PERSON] звернувся з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення до правоохоронних органів, оскільки позивач допустив дії щодо розтрати майна, яке було йому ввірене, шляхом перерахування грошових коштів без наявності будь - яких первинних документів, які є підставою для списання грошових коштів з банківського рахунку субєкта господарювання. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 22 грудня 2015 року [PERSON] надіслала фізичній особі підприємцю [PERSON] заяву, в якій вказала, що нею 24 листопада 2015 року подана заява про звільнення з посади бухгалтера з 30 листопада 2015 року за ст. 38 КзпП України в звязку з невиконанням ФОП [PERSON] законодавства України про працю. Просила надати їй наказ про звільнення, виплатити заборгованість по заробітній платі, надати довідку про заборгованість по заробітній платі, нарахувати та виплатити середній заробіток за період затримки розрахунку та компенсацію за невикористані щорічні та додаткові відпустки. Вказана заява отримана відповідачем 25.12.2015 року. З розрахунку, зробленого позивачкою слідує, що розмір компенсації за невикористані щорічні відпустки за період роботи з 01.01.2013 року по 30.11.2015 року становить 2958,20 грн., компенсація за невикористані додаткові відпустки за 2013-2015 рік 1267,80 грн., середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку складає 1476,37 грн., компенсація у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати становить 17 091,25 грн. На підтвердження трудових відносин з відповідачем [PERSON] надано суду звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за 1-12 місяці 2013- 2014 року, 1-11 місяці 2015 року, які надавалися нею до Новокаховської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області, з яких слідує, що фізична особа підприємець [PERSON] сплачував за [PERSON] як за найманого працівника без трудової книжки єдиний соціальний внесок, що вираховувався із мінімальної заробітної плати, на зазначених звітах відсутній підпис ФОП [PERSON], звіти подавалися в електронному вигляді. В зазначеному звіті за 11 місяць 2015 року зазначено про звільнення [PERSON] 30 листопада за ст. 38 КзпП Ураїни (поважні причини). Звіт сформований 21.12.2015 року. Із звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за 2-8 місяці 2013 року, наданих позивачкою, що подавалися нею від імені ФОП [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка, слідує, що фізична особа підприємець [PERSON] сплачував за [PERSON] як за найманого працівника без трудової книжки єдиний соціальний внесок, що вираховувався із мінімальної заробітної плати. Судом оглянуто оригінал звіту за 11 місяць 2015 року сформований 15.12.2015 року, який визнаний ФОП «[PERSON]П.», в якому не зазначено заборгованості по заробітній платі на кінець звітного періоду та зазначено про звільнення [PERSON] за ст. 38 КЗпП України (неповажні причини), зазначений звіт оспорюється [PERSON] в частині існування трудових відносин з [PERSON] З пояснень свідка [PERSON] слідує, що звіт за 21.12.2015 року відправлений не з їх бази, тому не відповідає дійсності. З розрахунково-платіжних відомостей за січень 2013-листопад 2015 року слідує, що за весь вказаний період [PERSON] як бухгалтеру фізичної особи-підприємця [PERSON] нараховувалася заробітна плата, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на вказаний період, утримувалися податки та обовязкові платежі, станом на 11 місяць 2015 року заборгованість по заробітній платі складає 34 450,79 грн. Зазначені відомості складала і підписувала [PERSON] На підтвердження факту перебування в трудових відносинах з ФОП [PERSON] , позивачка надала суду звіти про залучення та обслуговування кредиту за договором з нерезидентом станом на 01 лютого 2014 року, на 01 липня 2014 року, на 01 грудня 2015 року складені [PERSON] та підписані і скріплені печаткою ФОП [PERSON], останній звіт складений 30.11.2015 року. Ухвалою слідчого судді Новокаховського міського суду Херсонської області від 05 лютого 2016 року, надано дозвіл старшому слідчому на проведення обшуку у [PERSON] з метою відшукання та вилучення документів з питань бухгалтерського та податкового обліку ФОП [PERSON] 08 січня 2016 року ФОП [PERSON] звернувся із повідомленням про вчинення кримінального правопорушення [PERSON], яка перебувала з ним в цивільно-правових відносинах, але самостійно здійснювала собі нарахування заробітної плати, єдиного внеску на загальнообовязкове державне страхування, подавала щодо себе як найманого працівника, звітність до податкової інспекції та пенсійного фонду, здійснюючи відповідне перерахування грошових коштів. При цьому про вказані факти ФОП [PERSON] не знав та не надавав згоди, жодних документів з цього приводу не підписував. Сума грошових коштів безпідставно перерахованих до пенсійного фонду та державного бюджету склала 23 112, 13 грн. З пояснень свідка [PERSON] слідує, що [PERSON] працювала головним бухгалтером ТОВ «Премєр», була офіційно працевлаштована, в ФОП [PERSON] вона не працювала, а за усною домовленістю з ним, виконувала роботу по супроводу бухгалтерського обліку ФОП [PERSON] Заяви про прийняття на роботу до ФОП [PERSON] [PERSON] не писала, наказу про прийняття її на роботу бухгалтером ФОП [PERSON] не було, трудовий договір з нею не укладався та в міському центрі зайнятості не реєструвався. [PERSON] не зверталася з заявами про надання відпустки за роботу у ФОП [PERSON], заяву про звільнення не писала, скарг від неї з приводу оплати її праці не надходило. Він не є спеціалістом у сфері бухгалтерського обліку, тому не контролював належним чином звітність, що складала [PERSON], бо довіряв їй. Вона брала флешкарту з електронними підписами, підписувала звіти від його імені, претензій зі сторони контролюючих органів до ФОП [PERSON] не було, його все влаштовувало. Коли він та його дружина виявила, що [PERSON] безпідставно перераховувала кошти субєктам господарської діяльності при відсутності договірних відносин між ФОП [PERSON], ФОП [PERSON], ТОВ «Премєр», тоді почали перевіряти всю документацію, яку вела [PERSON] і виявили, що вона безпідставно перераховувала за себе податки та обовязкові платежі та нараховувала заробітну плату, з цього приводу він звернувся до правоохоронних органів. Окремих відомостей про нарахування заробітної плати [PERSON] не існувало. Відповідно до табелю обліку робочого часу, який вівся на ТОВ «Премєр» [PERSON] повинна була працювати головним бухгалтером 8 год. щодня, понад вказаний час вона на роботі не затримувалася, доручень стосовно бухгалтерської роботи на ФОП [PERSON] він їй щодня не надавав, вона складала один раз на місяць звітність та відомості по заробітній платі, у робочий час головного бухгалтера ТОВ «Премєр». Окрім, того [PERSON] відмовилася підписувати функціональні обовязки головного бухгалтера ТОВ «Премєр», бо в цей час обслуговувала кінотеатр «Юність», інших підприємців, тому не бажала здійснювати запис до трудової книжки. З пояснень свідка [PERSON] слідує, що вона працювала на ТОВ «Премєр» бухгалтером, її робоче місце знаходилося в одному кабінеті з головним бухгалтером ТОВ «Премєр» [PERSON], разом з ТОВ «Премєр» існували ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] Перерахуванням грошових коштів по ФОП [PERSON] займалася [PERSON], вона брала флешку у [PERSON], на якій знаходився електронний підпис ФОП [PERSON] і в разі необхідності проводила платіж. Вона також здавала звітність за ФОП [PERSON] у всі державні органи, займалася нарахуванням заробітної плати найманих працівників ФОП [PERSON], надавала консультації з питань бухгалтерського обліку та звітності по ФОП [PERSON] З пояснень свідка [PERSON] слідує, що вона працювала в ТОВ «Премєр» з 2011 до 2015 року, до її повноважень входила кадрова робота, також вона допомагала робити накази по ФОП [PERSON] та оформлювати трудові договори з найманими працівниками. З [PERSON] ФОП [PERSON] трудовий договір не укладав, їй вказівок про оформлення трудового договору не надавав, до табелю обліку робочого часу [PERSON] не була включена, заяв від неї про надання їй відпусток не надходило. Всі накази по працівникам ФОП [PERSON] вона передавала [PERSON], яка працювала головним бухгалтером ТОВ «Премєр» за вказівкою [PERSON] З пояснень свідка [PERSON] слідує, що вона працювала адміністратором готелю ТОВ «Премєр». [PERSON] їй представляли як бухгалтера ФОП [PERSON], за всіма питаннями стосовно діяльності ФОП [PERSON], за яким рахувалися також готельні номери вона зверталася до [PERSON] Деякі квитанції вона видавала від ТОВ «Премєр», деякі від ФОП «[PERSON]П.» [PERSON] була головним бухгалтером ТОВ «Премєр», а також бухгалтером ФОП «[PERSON]В.», документів про працевлаштування [PERSON] у ФОП [PERSON] вона не бачила. Робоче місце [PERSON] було на третьому поверсі, а потім - на другому, з нею в кабінеті працювала ще один бухгалтер ТОВ «Премєр». З пояснень свідка [PERSON] слідує, що вона працює в ТОВ «Премєр» з 2013 року, їй відомо, що [PERSON] працювала головним бухгалтером ТОВ «Премєр», але частково виконувала роботу по ФОП [PERSON] : складала звітність, нараховувала заробітну плату працівникам, готувала відомості по заробітній платі. Вона ([PERSON]В.) на прохання [PERSON] складала первинну документацію по ФОП [PERSON] Обсяг бухгалтерської роботи ФОП [PERSON] невеликий, займає не багато часу. Після звільнення [PERSON] з ТОВ «Премєр», роботу, що виконувала [PERSON] зараз виконує вона. Всі бухгалтерські документи ФОП «[PERSON]П.» знаходяться в одному кабінеті з документами ТОВ «Премєр», де було робоче місце [PERSON], діяльність ТОВ «Премєр» повязана з діяльністю ФОП «[PERSON]П.», вони працюють в одному комплексі, ФОП [PERSON] відповідає за боулінг, що знаходиться в одному розважальному комплексі ТОВ «Премєр». Вона також допомагала здійснювати платежі ФОП «[PERSON]П.», але не проводила їх по Клієнт-банку, електронний ключ знаходився у [PERSON], в разі необхідності він надавав його [PERSON] З пояснень свідка [PERSON] слідує, що вона працювала бухгалтером в ТОВ «Премєр», та надавала допомогу ФОП «[PERSON]П.» та ФОП «[PERSON]В.», [PERSON] бачила в кабінеті головного бухгалтера ТОВ «Премєр» майже кожного дня. Їй не відомо про те, що [PERSON] працювала бухгалтером в ФОП «[PERSON]П.» З договорів № 4, №5 від 03.01.2008 року, 03.01.2009 року слідує, що між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладалися договори про надання бухгалтерських послуг, предметом яких було надання послуг по веденню бухгалтерського та податкового обліку замовника, одиницею виміру кількості наданих послуг є звітний календарний місяць, строк дії договорів 1 рік. З висновку про результати перевірки ФОП [PERSON] з питання безпідставного нарахування заробітної плати [PERSON] за період з 01.02.2013 року до 30.11.2015 року від 22.12.2015 року слідує, що ФОП [PERSON] фактично не є працедавцем по відношенню до [PERSON], так як не укладав трудового договору з фізичною особою [PERSON] і не реєстрував його в центрі зайнятості відповідно до чинного законодавства, тобто заробітна плата [PERSON] нараховувалася неправомірно і безпідставно. Фактичну виплату та отримання [PERSON] заробітної плати встановити неможливо з причини відсутності відомостей на виплату заробітної плати [PERSON] Сума грошових коштів безпідставно перерахована до пенсійного фонду та до державного бюджету склала 23 112,13 грн., вказані факти підтверджені висновком судової економічної експертизи, проведеної в рамках кримінального провадження. 19.02.2016 року ФОП [PERSON] звернувся до Новокаховського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, зазначивши, що [PERSON] допомагала складати бухгалтерську та податкову звітність ФОП [PERSON], користуючись довірою, мала доступ до усієї документації, печатки, електронних ключів для подання звітності, намагається у незаконний спосіб, шляхом вчинення обману та донесення до суду неправдивих відомостей стягнути грошові кошти за допомогою створених нею неправдивих документів, створення та видання за дійсні розрахунки по неіснуючій заробітній платі. 22.12.2015 року [PERSON] звернулася до ФОП [PERSON] з завою про виплату їй заборгованості по заробітній платі за період з 01.01.2013 року до 30.11.2015 року, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, компенсації за невикористані щорічні відпустки, на що ФОП [PERSON] надано відповідь про існування цивільно правових відносин, якими не передбачено виплати заробітної плати та виникнення права на щорічну відпустку. З податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них, ФОП [PERSON] за період 2013-2015 року слідує, що вони підписані в графі головний бухгалтер [PERSON], підпис ФОП [PERSON] відсутній. Зі звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів доходів та зборів за період 2013-2015 року, страхувальник [PERSON], вбачається, що в розділі 6 Відомості про нарахування заробітної плати (доходу) застрахованих особам, вбачається, що вони підписані [PERSON] в графі керівник [PERSON] його підпис відсутній. У зазначених відомостях нарахована заробітна плата [PERSON] за повний календарний місяць виходячи з мінімальної заробітної плати. З оглянутих в судовому засіданні оригіналів відомостей виплати заробітної плати працівникам ФОП [PERSON] за 2012-2013, 2014-2015 роки слідує, що відомості по заробітній платі за весь період, в тому числі і за 2012 рік складалися і перевірялися та підписувалися [PERSON], її прізвище в зазначених відомостях відсутнє. З виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців [PERSON], слідує, що дата державної реєстрації фізичної особи підприємця 16.09.2002 року, основний вид економічної діяльності діяльність спортивних клубів. Суд не приймає до уваги пояснення свідка [PERSON] в частині того, що [PERSON] працювала бухгалтером ФОП «[PERSON]П.», оскільки вони спростовуються поясненнями свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 21 КзпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ст.24 КзпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим: 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 235 КзпП України, при винесенні рішення про оформлення трудових відносин з працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу, у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про нарахування та виплату такому працівникові заробітної плати у розмірі не нижче середньої заробітної плати за відповідним видом економічної діяльності у регіоні у відповідному періоді без урахування фактично виплаченої заробітної плати, про нарахування та сплату відповідно до законодавства податку на доходи фізичних осіб та суми єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за встановлений період роботи. Відповідно до п.2 Постанови КМУ від 3 квітня 1993 р. N 245 із змінами «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій», робітники, спеціалісти і службовці державних підприємств, установ і організацій мають право працювати за сумісництвом, тобто виконувати, крім своєї основної, іншу роботу на умовах трудового договору. На умовах сумісництва працівники можуть працювати на тому ж або іншому підприємстві, в установі, організації або у громадянина у вільний від основної роботи час. Тривалість роботи за сумісництвом не може перевищувати чотирьох годин на день і повного робочого дня у вихідний день. Загальна тривалість роботи за сумісництвом протягом місяця не повинна перевищувати половини місячної норми робочого часу. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які працюють у фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності та інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи за договорами цивільно-правового характеру. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», згідно зі ст.24 КЗпП укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника підприємства, установи, організації чи уповноваженого ним органу. Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином робота провадилась за розпорядженням чи відома власника або уповноваженого ним органу. Відповідно до п. 2 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 року № 260, укладений у письмовій формі трудовий договір між працівником і фізичною особою у трьох примірниках фізична особа повинна подати на реєстрацію до державної служби зайнятості за місцем свого проживання у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи. У разі коли інтереси фізичної особи представляє дорученням уповноважена нею особа, така особа повинна подати на реєстрацію укладений між працівником і фізичною особою трудовий договір до державної служби зайнятості за місцем проживання фізичної особи. При реєстрації трудового договору сторони повинні пред'явити паспорт З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] працювала за сумісництвом головним бухгалтером в ТОВ «Премєр». Позивачка стверджує, що вона також перебувала в трудових відносинах з ФОП «[PERSON]П.» та ФОП «[PERSON]П.». Проте, суд дослідивши докази в їх сукупності встановив, що трудовий договір між [PERSON] та ФОП «[PERSON]П.» не укладався, в центрі зайнятості не реєструвався, штатний розпис в фізичної особи підприємця відсутній, заяв від [PERSON] про прийняття її на роботу бухгалтером ФОП [PERSON] не надходило, посадовий оклад їй не встановлювався, табель обліку робочого часу по [PERSON] відсутній, наказів та розпоряджень стосовно прийняття [PERSON] на посаду бухгалтера ФОП «[PERSON]П.» та звільнення з вказаної посади не видавалося, заяв від [PERSON] про надання їй відпусток не надходило, у відомостях про виплату заробітної плати працівникам ФОП «[PERSON]П.» [PERSON] відсутня. Позивачка в своїх поясненнях зазначає, що працювала в ФОП «[PERSON]П.» протягом робочого часу, відведеного для роботи головного бухгалтера ТОВ «Премєр», зазначити скільки годин вона виконувала роботу для ФОП «[PERSON]П.» кожного дня вона не може, її робоче місце знаходилося там, де й робоче місце головного бухгалтера ТОВ «Премєр», свідки допитані в судовому засіданні пояснили, а позивачка цього не заперечувала, що вона виконувала роботу лише зі складання звітності та нарахування заробітної плати в ФОП «[PERSON]П.», складанням первинної документації ФОП «[PERSON]П.» займалася інший бухгалтер, яка працювала в ТОВ «Премєр» і на прохання директора [PERSON] допомагала по ФОП «[PERSON]П.». Графіку роботи для бухгалтера ФОП «[PERSON]П.» не встановлено, посадова інструкція не розроблялася. Свідок [PERSON] пояснив суду, що [PERSON] за усною домовленістю допомагала йому як фізичній особі підприємцю складати бухгалтерську та податкову звітність, він не приймав її на роботу бухгалтером ФОП «[PERSON]П.», свідок [PERSON] зазначила, що бухгалтерської роботи по ФОП «[PERSON]П.» було не багато, на даний час після звільнення з посади головного бухгалтера [PERSON], по ФОП «[PERSON]П.» допомагає вона. Суд вважає, що звітність до фіскальних органів та Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка, в якій зазначено про утримання податків із заробітної плати [PERSON] та єдиного соціального внеску не є беззаперечним доказом перебування [PERSON] в трудових відносин з ФОП «[PERSON]П.», як і відповіді Управління ПФУ в м. Нова Каховка Херсонської області та Новокаховської обєднаної державної податкової інспекції про здавання звітів ФОП [PERSON] із зазначенням дати прийняття та припинення трудових відносин з [PERSON], оскільки вказану звітність складала саме вона, на ній зазначений лише електронний підпис ФОП «[PERSON]П.» до якого вона мала доступ як головний бухгалтер ТОВ «Премєр», [PERSON], який в судовому засіданні під час допиту в якості свідка зазначив, що жодного разу не підписував електронним підписом зазначену звітність та досконало її не перевіряв, бо довіряв [PERSON], оспорює її в частині зазначення про трудові відносини з [PERSON] Окрім того, свідки пояснили, що електронні ключі ТОВ «Премєр» і ФОП «[PERSON]П.» містилися на одній флешкарті. З приводу незаконного перерахування коштів та утримання податків і нарахування заробітної плати [PERSON] відповідач звернувся до правоохоронних органів, за вказаною завою порушене кримінальне провадження. Окрім, того документальною перевіркою та судово-економічною експертизою встановлено факт незаконного та безпідставного перерахування грошових коштів до пенсійного фонду та до державного бюджету в сумі 23 112,13 грн. Виходячи з того, що трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, або фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін, позивачкою не доведено факту постійного виконання трудових обовязків бухгалтера ФОП «[PERSON]П.» з підпорядкуванням її правилам внутрішнього трудового розпорядку, а її посилання на допуск її до роботи як підтвердження факту укладення трудового договору спростовується тим, що вона не мала окремого робочого місця, їй не надавалася документація ФОП «[PERSON]П.», її не було ознайомлено з будь-якими наказами ФОП «[PERSON]П.», їй не надавалися конкретні завдання керівником ФОП «[PERSON]П.», вона надавала допомогу по складанню звітності, бо працювала головним бухгалтером ТОВ «Премєр», в приміщенні якого існували та співпрацювали ФОП «[PERSON]П.» та ФОП «Алябєва Г.В. », діяльність яких взаємоповязана між собою, бо здійснювалася в межах одного розважального комплексу «Премєр», як і інші працівники ТОВ «Премєр». Таким чином, суд вважає, що між [PERSON] та ФОП «[PERSON]П.» продовжували існувати цивільно-правові відносини, що підтверджуються договорами про надання бухгалтерських послуг від 2008,2009 року, укладеними між [PERSON] та ФОП «[PERSON]П.», проте договори не укладалися через працевлаштування [PERSON] головним бухгалтером ТОВ «Премєр», де вона працювала за табелем робочого часу 8 год. щодня, що також спростовує існування трудових відносин між нею та відповідачем. Окрім того, про наявність між сторонами цивільно-правових відносин свідчить наявність договірних відносин з іншими фізичними особами - підприємцями, за якими [PERSON] за аналогічною схемою надавала послуги по складанню податкової та бухгалтерської звітності, що підтверджується поясненнями свідка [PERSON] та не заперечуються позивачкою. Таким чином, суд не встановивши наявності трудових відносин між позивачкою та ФОП «[PERSON]П.», не вбачає підстав для стягнення з ФОП «[PERSON]П.» на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі, компенсацію втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням строків виплати заробітної, компенсації невикористаної щорічної основної та додаткової (соціальної відпустки), оскільки зазначені виплати передбачені лише в разі існування трудового договору. Позовна вимога про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні відповідно до ст. 117 КзпП України є похідною від позовних вимог про стягнення заробітної плати та компенсації невикористаних відпусток, в задоволенні якої судом відмовлено, тому теж не підлягає задоволенню. З цих підстав позов [PERSON] не підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 21, 24, 235 КЗпП України, п.2 Постанови КМУ від 3 квітня 1993 р. N 245 із змінами «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій», ст. 11 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», п. 7 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів»,

Outcome: dismissed