Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою, обґрунтовуючи вимоги тим, що вона являється власницею житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] , в якому крім неї зареєстрована її донька [PERSON] , яка з 2004 року не проживає у вказаному будинку. Позивачка вимушена сплачувати комунальні платежі за кількістю мешканців житлового будинку. З наведених підстав просила визнати відповідачку такою, що втратила право на користування вищевказаним будинком. Ухвалою суду від 04.10.2019 по справі відкрито провадження, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 14-15). Позивачка в\~судове засідання\~не з`явилася,\~спрямувала заяву\~з проханням\~розглядати справу\~без її\~участі та не\~заперечує проти\~заочного розгляду\~справи (а.с. 20). Відповідачка повідомлялася про дати, час та місце розгляду справи шляхом спрямування за зареєстрованим місцем проживання судових повісток. Повторно в судове засідання не з`явилася. Оскільки зі змісту заяви позивачки не вбачається заперечень проти заочного розгляду справи, а відповідачка належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явилася, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до статті 247\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України). Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов до наступних висновків. За вимогами статей 317, 319, 321 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), право власності є непорушним, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкоди у здійсненні ним права користування своїм майном. Згідно з частиною 2 статті 405\~ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад однин рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності від 01.03.1996 [PERSON] є власницею Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4). Також, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.03.1996 [PERSON] є власницею 3/8 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Той факт, що відповідачка [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за вказаною адресою, не проживає у вказаному житловому будинку з 2004 року, підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 02.10.2019 (а.с. 8). Позивачка просила суд визнати відповідачку такою, що втратила право на користування вищевказаним житловим будинком посилаючись на положення статті 405 ЦК України. Разом з тим, як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.03.1996 відповідачка [PERSON] є власницею 1/8 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). Як визначено у статті 41\~Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно з частиною 1 статті 383\~ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до статті 155\~Житлового кодексу\~України (далі ЖК України), жилі будинки (квартири), що є в приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. За вказаних обставин правові підстави для визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком відсутні, оскільки вона є співвласницею спірного житла, тому у задоволенні позовної заяви слід відмовити. На підставі статті 41 Конституції України, статей 319, 321, 383, 391, 405, статті 155 ЖК України та

Outcome: dismissed