overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, на обґрунтування заявлених вимог зазначивши, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі з 16.12.2011 року, який було розірвано 14 червня 2019 року. В період шлюбу вони придбали автомобіль Chevrolet Lacetti, 2006 року випуску, який зареєстрований в Територіальному сервісному центрі № 1443 на ім`я відповідача, державний номерний знак [NUMBER] , та є спільно нажитим майном подружжя. Просить визнати за нею ( [PERSON] ) право власності на Ѕ частину вказаного автомобілю. У судове засідання позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Федоров І.В. не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити (а.с.62). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив суд розглядати справу у його відсутності (а.с.63). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Як вбачається з копії рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 14.06.2019 року шлюб, укладений 16.12.2011 року між [PERSON] та [PERSON] , було розірвано. Вказане рішення набрало законної сили 16.07.2019 року (а.с.9-10). В період шлюбу сторони придбали автомобіль Chevrolet Lacetti, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER] . Вказані обставини визнані сторонами та не потребують доказуванню. У відповідності до правил ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності та згідно норми ст.70 Сімейного кодексу України їх частки визнаються рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Так, між сторонами будь-які домовленості або шлюбний договір стосовно спільного майна відсутні, тому вказаний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя і підлягає розподілу в рівних частках. За змістом ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, суд вважає за необхідне покласти відшкодування судових витрат на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, на обґрунтування позовних вимог вказуючи, що від шлюбу з відповідачем вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться у неї на утриманні. З 01.09.2017 року син [PERSON] навчається у Словянському багатопрофільному регіональному центрі професійної освіти ім. П.Ф. Кривоноса на денному відділенні. Відповідач у добровільному порядку не бажає надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 1/3 частини всіх доходів. \~ \~ \~ \~У судовому засідання позивачка підтримала позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти . \~ \~ \~ \~У судовому засідання відповідач позовні вимоги визнав частково. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі ? частини його доходів. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини . Згідно довідки № 291 від 06.06.2018 року Словянського багатопрофільного регіонального центру професійної освіти ім. П.Ф. Кривоноса [PERSON] є студентом денного відділення з терміном навчання 01.09.2017-30.06.2019р.р. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що відповідач у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання сина Суд, враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, який, працевлаштований, отримує заробітну платню, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, вважає, що позов слід задовольнити частково та визначити розмір аліментів у розмірі 1/4 частини від його доходів щомісячно. На підставі ст.ст. 182, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, ст.ст. 9,\~12,\~19,\~81,\~82,\~263-265 ЦПК України, суд,-

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, на обґрунтування позовних вимог вказуючи, що вона з 01.09.2018 по 30.06.2020 року навчається у Харківському національному економічному університеті імені [PERSON] за денною формою, на контрактній основі, вартість навчання складає 23600 грн. Відповідач у добровільному порядку не бажає надавати матеріальну допомогу. Просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання під час навчання у розмірі 1/4 частини всіх доходів. \~ \~ \~ \~У судове засідання позивачка не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти задоволення позову в розмірі 1/5 частина доходів відповідача. \~ \~ \~ \~У судове засідання відповідач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав частково. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/5 частини його доходів. Згідно з ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.5). Згідно довідки № 269 від 07.09.2018 року, виданої Харківським національним економічним університетом імені [PERSON], [PERSON] є студенткою першого курсу даного навчального закладу, фінансового факультету, денного відділення, форма навчання за рахунок коштів фізичних осіб, з терміном навчання 01.09.2018-30.06.2020 р.р. (а.с.9). \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що відповідач у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання доньки. Суд, враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дитини, позицію сторін по справі, викладену у заявах від 05.12.2018 року, вважає, що позов слід задовольнити частково та визначити розмір аліментів у розмірі 1/5 частини від доходів відповідача щомісячно. На підставі ст.ст. 182, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, ст.ст. 9,\~12,\~19,\~81,\~82,\~263-265 ЦПК України, суд,-

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, на обґрунтування позовних вимог вказуючи, що вона з 01.10.2020 по 30.06.2024 року навчається у Луганський Державній академії Культури і мистецтва за денною формою, за рахунок коштів державного бюджету. У зв`язку з тим, що начальний процес займає весь її час, вона не має можливості працевлаштуватися, та потребує матеріальної допомоги. Відповідач у добровільному порядку не бажає надавати матеріальну допомогу. Просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання під час навчання у розмірі 1/4 частини всіх доходів. До судового засідання позивач не з`явився, надав суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав та просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач до судового засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглядати справу у його відсутності, заявлені вимоги визнав. Частиною 4 статті 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.12.2002 року, виданого Билбасівською селищною радою Слов`янського району Донецької області (а.с.6). З довідки № 549, виданої Луганською державною Академією культури і мистецтва, вбачається, що [PERSON] навчається в даному навчальному закладі за професією «Театральне мистецтво» на денній формі здобуття освіти, термін навчання з 01.10.2020 року по 30.06.2024 року (а.с.8). З довідки, яка видана [PERSON] вбачається, що вона дійсно проживає та сплачує комунальні послуги в гуртожитку Київського кооперативного інституту бізнесу і права за адресою: [ADDRESS] з 01.09.2020 року згідно договору № 571 про найм жилого приміщення.(а.с.10). Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Ураховуючи вищевикладене, а також факт повного визнання відповідачем позовних вимог, наявність обов`язку відповідача щодо утримання своїх дітей, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 840, 80 грн. в дохід держави. На підставі ст.ст. 182, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, ст.ст. 9, 12, 19, 81, 82, 263-265 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, на обґрунтування позовних вимог вказуючи, що вона з 10.11.2001 року по 13.07.2016 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Відповідач у добровільному порядку не бажає надавати матеріальну допомогу. Тому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини доходів відповідача. \~ \~ \~ \~У судове засідання позивачка не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечувала проти внесення заочного рішення. \~ \~ \~ \~Відповідач, будучи повідомленим у встановленому законом порядку через оголошення на сайті суду (а.с.19-20), до суду не зявився, заяв про відкладення розгляду справи не надав, тому суд, враховуючи згоду позивача, вважає можливим відповідно до правил ч. 2 ст. 247, ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~вирішити справу на підставі наявних у ній доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалює заочне рішення. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії 1-НО № 152956 від 02.10.2007 року, виданого Микитівським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області (а.с.10). \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 180, ст. 182 Сімейного кодексу України\~батьки зобовязанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі\~ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. \~ \~ \~ \~ \~Відповідач відзиву із запереченнями проти позову не подав. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи обставини справи, відсутність інформації щодо працевлаштування відповідача, його доходів та складу сім'ї у зв'язку з неподанням відзиву на позов та необхідних доказів, приймаючи до уваги приписи\~ст.184 СК України, суд вважає за можливе позов задовольнити і стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частки доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, підлягають задоволенню. Крім того, приймаючи до уваги приписи ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, суд приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача на корить держави судового збору. На підставі ст.ст. 182, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, ст.ст. 9,\~12,\~19,\~81,\~82,\~263-265 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що вона відповідно до договору дарування від 26 грудня 2012 року є власником 30100 частин будинковолодіння [ADDRESS], відповідач прописаний у належній їй частині будинку. [PERSON] довгий час і на даний час у вказаному будинку не проживає, так як в нього є дружина з якою він проживає в іншому будинку. Оскільки відповідач вже більше року у її ([PERSON].) будинку не проживає, у добровільному порядку знятися з реєстрації відмовляється, то просила визнати його таким, що втратив право на користування вищевказаним житловим будинком. Позивачка в судове засідання не з'явилась, її представник [PERSON] подала заяву, якою просила розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений відповідно до вимог 4.5 ст.74 ЦПК України. За згодою позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.224 ЦПК України. Третя особа - Бородянський районний сектор УДМС України в Київській області свого представника в судове засідання не направив, просив справу розглядати без його участі. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 26 грудня 2012 року позивачці належить 30100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. Як вбачається з копії будинкової книги, у вказаній частині будинку з 13 березня 1974 року зареєстрований відповідач [PERSON], який є братом позивача. Згідно акту від 28 жовтня 2014 року, складеного з участю депутата Немішаєвської селищної ради Бородянського району, відповідач [PERSON] у зазначеному будинку не проживає довгий час, акт депутата знаходиться в матеріалах цивільної справи. Відповідно до 4.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки, як вбачається з позовної заяви та підтверджується актом депутата від 28 жовтня 2014 року, жодних заперечень щодо цього [PERSON] суду не надав, останній не проживає в належній 30100 частині будинку позивачки довгий час, тобто, більше шести місяців, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати відповідача таким, що втратив право користування даним будинком.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, обгрунтовуючи його тим, що вона є власником будинку [ADDRESS], в якому, окрім неї, зареєстрований відповідач по справі [PERSON] З 2010 року відповідач у вказаному будинку не проживає, але добровільно знятися з реєстрації не бажає. Тому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування вищевказаним житловим будинком. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та викладене підтвердила. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений відповідно до вимог ч.5 ст.74, ч.8 ст.76 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності від 10 вересня 1988 року позивачці належить на праві приватної власності жилий будинок [ADDRESS] (а.с.6). Як вбачається з копії будинкової книги, адресної довідки, у вказаному будинку з 24 квітня 2001 року зареєстрований також відповідач [PERSON] (а.с.9-15). Як вбачається з копії акту обстеження житлових умов від 9 вересня 2014 року, складеного за участю депутата Дружнянської сільської ради Бородянського району, відповідач з 2010 року у вищевказаному будинку позивачки не проживає (а.с.7). Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки [PERSON] не проживає в будинку позивачки з 2010 року, тобто, більше року, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати відповідача таким, що втратив право користування даним будинком.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, обгрунтовуючи його тим, що вона є власником будинку, що по [ADDRESS], в якому, окрім неї, зареєстрований її чоловік - відповідач по справі [PERSON] [PERSON] з червня 2013 року у вказаному будинку не проживає, шлюбні відносини між ними припинені і на даний час у провадженні Бородянського райсуду знаходиться цивільна справа за позовом позивачки до відповідача про розірвання шлюбу. Оскільки відповідач більше року у зазначеному будинку не проживає і у добровільному порядку знятися з реєстрації відмовляється, то просила визнати його /[PERSON]./ таким, що втратив право на користування вищевказаним житловим будинком. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та викладене підтвердила. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України. За згодою позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу будинку від 12 квітня 2004 року позивачці належить на праві приватної власності домоволодіння [ADDRESS] /а.с.7-9/. Як вбачається з копії будинкової книги, адресної довідки, у вказаному будинку з 27 липня 2005 року зареєстрований також відповідач [PERSON], з яким позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі з 06 грудня 2007 року /а.с.6,10-13,15/. Як вбачається з копії акту обстеження житлових умов від 30 липня 2014 року, складеного за участю депутата Луб»янської сільської ради Бородянського району, відповідач з червня 2013 року у вищевказаному будинку позивачки не проживає /а.с.14/. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки, як вбачається з позовної заяви та що підтверджується актом депутата від 30 липня 2014 року, жодних заперечень щодо цього [PERSON] суду не надав, останній не проживає в будинку позивачки з червня 2013 року, тобто, більше року, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати відповідача таким, що втратив право користування даним будинком.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що вона є студенткою 4-го курсу КВНЗ КОР «Богуславський гуманітарний коледж ім. І.С. Нечуя-Левицького», денної форми навчання та потребує коштів на утримання. У зв'язку з цим просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на період навчання до досягнення ним 23 річного віку. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву не надавав, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. У зв'язку із наведеним, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 206 ЦПК та ч. 6 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, згідно яких за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом, суд вважає за необхідне прийняти визнання відповідачем позову та задовольнити позовні вимоги, при цьому суд враховує наступне. Ст. 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно довідки КВНЗ КОР «Богуславський гуманітарний коледж ім. І.С. Нечуя-Левицького» №106 від 07.12.2017 року термін навчання [PERSON] в даному навчальному закладі становить до 30.06.2018 року.

Outcome: approved