Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, уточнивши який, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі з 17 вересня 2002 року. Їх подружнє життя не склалось і рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 04 серпня 2014 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, просить стягнути з нього аліменти. Позивачка в судове засідання не зявилась, але подала до суду заяву, в якій вказала, що на позовних вимогах наполягає та просить справу розглядати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає та просить справу розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17 вересня 2002 року, який рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 04 серпня 2014 року між ними було розірвано (а.с.5). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтв про народження серії 1-ЖД № 187153 та серії 1-ЖД № 147677 (а.с. 4, 5). Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, про що свідчить довідка виконавчого комітету Біляївської міської ради № 2754 від 22 вересня 2017 року (а.с.6). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч. 3 ст. 181 вказаного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. З довідки № 1 від 01 грудня 2017 року вбачається, що відповідач працює у ФО-П [PERSON] з 06 травня 2017 року на посаді продавця-консультанта і отримує стабільну заробітну плату, а тому суд вважає можливим стягнути з нього аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття, тобто до 14 липня 2021 року.

Outcome: approved