Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики і в обґрунтування позовних вимог вказала про те, що 07.12.2016 року вона надала відповідачу в борг грошові кошти в сумі 112 625,00 грн., про що останній власноручно написав розписку, в якій взяв на себе зобов'язання повернути суму позики в повному обсязі до 01.07.2018 року. Разом з цим, відповідач взяв на себе обов'язок здійснювати виплати до 30 числа щомісяця на суму 6 000,00 грн. (шість тисяч гривень) та до 31.12.2016 повернути 8 000,00 грн. (вісім тисяч гривень). Так, відповідач на виконання договору позики повернув позивачці борг лише в сумі 30 846,00 грн., а саме: в грудні 2016 року - 8 896,50 грн., в січні 2017 року - 10 000,00 грн., в лютому 2017 року - 2 949,50 грн., в березні 2017 року - 9 000,00 грн.). Відповідач борг в повному обсязі не повернув, не дивлячись на неодноразові і наполегливі вимоги позивачки, злісно ухиляється від виконання договору позики. Крім цього, відповідач завжди визнавав цей борг і погоджувався грошові кошти повернути. Після спливу строку для повернення боргу позивачка намагалася зрозуміти скрутне матеріальне становище відповідача і деякий час зачекати, проте зрозуміла, що відповідач не збирається повертати її позичені гроші в звичайному порядку. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за договором позики відповідач станом на 06.09.2017 має заборгованість 81 779,00 грн. з розрахунку: 112 625,00 грн. - 30 846,00 грн. = 81 779,00 грн. Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Таким чином, на день пред'явлення позову до суду загальна сума процентів за використання грошей за договором позики (пеня) становить 632,85 грн. Крім цього, згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, на день пред'явлення позову до суду загальна сума боргу з урахуванням 3 % річних від простроченої суми боргу за договором позики становить 151,87 грн. Крім того, загальна сума боргу з урахуванням індексу інфляції за час прострочення виконання зобов'язань за договором позики становить 306,00 грн. Отже, загальна сума заборгованості на день пред'явлення позову до суду, яка підлягає стягненню за договором позики з відповідача на користь позивачки, становить 82 869,72 грн. (81 779,00 грн. + 632,85 грн. + 151,87 грн. + 306,00 грн.). На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов'язань і заборгованість за договором позики не погашає. Тому позивачка змушена звернутись до суду і просить стягнути з відповідача на її користь суму боргу за договором позики в розмірі 82869,72 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 829,00 грн. До початку судового засідання представник позивачки за довіреністю [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивачки. Позовні вимоги позивачки підтримала у повному обсязі. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з'явився тричі - 08.11.2017 року, 18.12.2017 року та 14.02.2018 року, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, та від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. 07.12.2016 року позивачка надала відповідачу в борг грошові кошти в сумі 112 625,00 грн., про що останній власноручно написав розписку, відповідно до якої він взяв на себе зобов'язання повернути суму позики в повному обсязі до 01.07.2018 року. Разом з цим, відповідач взяв на себе обов'язок здійснювати виплати до 30 числа щомісяця на суму 6 000,00 грн. (шість тисяч гривень) та до 31.12.2016 повернути 8 000,00 грн. (вісім тисяч гривень). Так, відповідач на виконання договору позики повернув позивачці борг в сумі 30 846,00 грн., а саме: в грудні 2016 року - 8 896,50 грн., в січні 2017 року - 10 000,00 грн., в лютому 2017 року - 2 949,50 грн., в березні 2017 року - 9 000,00 грн.). У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за договором позики відповідач станом на 06.09.2017 має заборгованість 81 779,00 грн. з розрахунку: 112 625,00 грн. - 30 846,00 грн. = 81 779,00 грн. Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Таким чином, на день пред'явлення позову до суду загальна сума процентів за використання грошей за договором позики (пеня) становить 632,85 грн. Статтею 525 ЦК України передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно зі ст. 629 ЦК України довір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 статті 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Крім цього, згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, на день пред'явлення позову до суду загальна сума боргу з урахуванням 3 % річних від простроченої суми боргу за договором позики становить 151,87 грн. Крім того, загальна сума боргу з урахуванням індексу інфляції за час прострочення виконання зобов'язань за договором позики становить 306,00 грн. Що стосується вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь витрат на правову допомогу, то в цій частині суд вважає за необхідне відмовити за необґрунтованістю. Із змісту ст. 141 ЦПК України вбачається, що судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають витрати, пов'язані з оплатою судового збору в розмірі 829,00 грн. Таким чином, на основі з'ясованих обставин, суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: partial