Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

Позивачка звернулась із вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що вона та відповідачка є рідними сестрами. Так наразі позивач разом зі своєю неповнолітньою донькою, [PERSON] , [INFO] , та відповідачка зі своїми неповнолітніми синами, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , усі зареєстровані в комунальній двокімнатній квартирі [ADDRESS] . Вказану квартиру отримала у користування мати сторін, [PERSON] , у 2009 році на підставі ордеру на жиле приміщення, виданого виконкомом Маріупольської міської ради 4 грудня 2009 року на підставі рішення виконкому Маріупольської міської ради від 27 листопада 2009 року № 431. Натомість мати сторін [INFO] померла. В той же час рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 18 лютого 2015 року [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно обох своїх неповнолітніх синів, [PERSON] , та [PERSON] . При цьому рішеннями колегії Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради від 22 квітня 2015 року опікуном вказаних неповнолітніх синів відповідачки була призначена [PERSON] , з якою діти тимчасово проживають в [ADDRESS] . Натомість житлова площа у кв. [ADDRESS] закріплена за неповнолітніми [PERSON] та [PERSON] рішеннями колегії Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 22 квітня 2015 р. Позивач зазначала, що [PERSON] у кв. [ADDRESS] за місцем своєї реєстрації не проживає з моменту смерті матері, починаючи з зими 2017-2018 років. При цьому місце її мешкання невідомо. Протягом цього часу відповідачка не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, її особистих речей в квартирі не має, яка цим житлом не цікавиться. Додавала, що жодних перешкод у проживанні відповідача не чинилось, бо вона добровільно виїхала з такої квартири. Натомість реєстрація відповідача в цій квартирі створює позивачу додаткові витрати з оплати комунальних послуг, через що виникають борги, та позивачка у подальшому планує оформити субсидію з оплати комунальних послуг. На підставі переліченого, посилаючись на ст. 71, 72 Житлового кодексу України, просила суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування кв. [ADDRESS] . У судовому засіданні [PERSON] та її представник, адвокат Кравченко Т. В., заявлені позовні вимоги повністю підтримали, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, та просили визнати [PERSON] такою, що втратила право користування кв. [ADDRESS] , не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання за невідомих суду причин не з`явилась повторно, будучи належним чином про час та місце розгляду справи повідомленою. Третя особа, [PERSON] , в суді підтримала заявлені [PERSON] вимоги про визнання відповідачки такою, що втратила право на користування кв. [ADDRESS] . Згідно із ч. 4 ст. 223 ЦПК суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши учасників процесу, які з`явились, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що двокімнатна кв. [ADDRESS] була надана на підставі ордеру № 006396 від 4 грудня 2009 року відповідно до рішення виконкому Маріупольської міської ради від 27 листопада 2009 року № 431 [PERSON] та членам її родини, дочці [PERSON] та онуку [PERSON] , що підтверджується копією такого ордеру (а. с. 6). З копії особового рахунку на кв. [ADDRESS] від 20 липня 2020 року, наданого ОСББ «Комфорт-255», вбачається, що по [ADDRESS] з 2011 року зареєстровані [PERSON] , 1975 р. н., [PERSON] , 1982 р. н., а також неповнолітні [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а. с. 7). Факт реєстрації [PERSON] по [ADDRESS] також підтверджується відомостями Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 12 серпня 2020 року. При цьому відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 24 липня 2020 року Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області, актовий запис № 1900 від 27 грудня 2017 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , наймач кв. [ADDRESS] , померла [INFO] , через що була знята з реєстрації місця проживання з 24 липня 2020 року (а. с. 8, 9). Також на підставі довідки з місця проживання від 17 липня 2020 року № 40 ОСББ «Комфорт-255» вбачається, що фактично в кв. [ADDRESS] мешкає лише [PERSON] , 1975 р. н.,та її донька [PERSON] , 2009 р. н., оскільки за такою адресою [PERSON] та її сини [PERSON] та [PERSON] не мешкають, що також підтверджується актом від 17 липня 2020 року ОСББ «Комфорт-255», за яким за свідченням сусідів по [ADDRESS] було встановлено, що з січня 2019 року [PERSON] не мешкає у кв. [INFO] такого будинку, де також відсутні її речі (а. с. 10, 17). Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, виданого 27 січня 2009 року Жовтневим відділом РАЦС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 118, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , матір`ю якого вказана [PERSON] (а. с. 18). Також за свідоцтвом про народження, виданим 26 липня 2010 року Жовтневим відділом РАЦС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 884, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , матір`ю якого вказана [PERSON] (а. с. 19). Натомість на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 18 лютого 2015 року [PERSON] , [INFO] , була позбавлена батьківських прав відносно своїх синів [PERSON] та [PERSON] , відносно яких рішеннями від 22 квітня 2015 року колегії Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради та колегії Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради було призначено опікуном [PERSON] та закріплено житлову площу у кв. [ADDRESS] (а. с. 20-25). Крім цього згідно із довідкою від 10 січня 2020 року КСН вбачається, що фактично неповнолітні [PERSON] та [PERSON] мешкають разом зі своїм опікуном [PERSON] по [ADDRESS] (а. с. 26). На підтвердження доказів наявності боргу за комунальні послуги за спірною адресою, [ADDRESS] , позивачем долучено постанову про відкриття виконавчого провадження від 19 травня 2020 року за заявою ККП «Маріупольтепломережа», претензія КП «МВУ ВКГ», квитанції ОСББ «Комфорт-255» та КП «Комунальник». Допитані в судовому засіданні свідки, [PERSON] та [PERSON] , голова ОСББ «Комфорт-255» та сусідка по буд. [ADDRESS] , вказували суду, що [PERSON] мешкала до січня 2018 року в спірній квартирі, однак після смерті матері в грудні 2017 року вона там майже не з`являлась, лише епізодично навідуючись до кв. [ADDRESS] до січня 2019 року, вже після чого жодного разу її свідки не бачили в такому житловому приміщенні та місце знаходження якої їм невідомо. Стверджували при цьому, що жодних перешкод у користуванні спірним житлом [PERSON] з боку [PERSON] не чинилось. Відповідно до ст. 71, 72 Житлового кодексу України наймач або члени його родини можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, якщо вони в ньому не проживають без поважних причин понад 6 (шість) місяців. Суд на підставі досліджених доказів встановив, що фактично протягом останніх півтора роки у кв. [ADDRESS] відповідачка, [PERSON] , не мешкає без поважних причин. За таких обставин, встановлених в судовому засіданні, на підставі зазначених норм права суд дійшов висновку, що [PERSON] , залишаючись зареєстрованою у кв. [ADDRESS] , однак не користуючись таким житловим приміщенням понад шість місяців без поважних причин, є такою, що втратила право користування ним. На підставі переліченого позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування кв. [ADDRESS] . Згідно із ст. 141 ЦПК на користь позивачки з відповідачки підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved