Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить розірвати шлюб між позивачкою та відповідачем та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], 17.07.2013р. народження, 2000 грн. щомісяця та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 02.03.2013р.між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], 17.07.2013р. народження. Оскільки спільне життя з відповідачем не склалося, вони припинили шлюбні відносини з лютого 2017 року, проживають окремо, подальше збереження шлюбу не можливе, просить розірвати шлюб між ними. Через відсутність матеріальної допомоги з боку відповідача вона знаходиться у скрутному становищі, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], 17.07.2013р. народження. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб, після розірвання шлюбу просить присвоїти дошлюбне прізвище «Петрєєва» та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина. Відповідач проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів не заперечував, але згоден сплачувати аліменти у розмірі 1500 грн., оскільки він не працює. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 02 березня 2013 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO]. Судовим засіданням встановлено, що сімейні відношення припиненні, подружнього господарства сторони не ведуть, проживають окремо, втратили один до одного почуття любові та поваги, шлюб існує формально, збереження сімї не можливо. При таких обставинах, суд вважає, що підстави, на які посилається позивачка, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сімї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що має істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, враховуючи позицію відповідача, що він має нерегулярний заробіток, суд задовольняє частково позовні вимоги позивачки та вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON], 17.07.2013р. народження, у розмірі 1500 грн., щомісяця, починаючи з дня предявлення позову до досягнення сином повноліття. Суд стягує з відповідача [PERSON] судові витрати у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, згідно якої якщо сторону, на користь якої увалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial