Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] - 07 листопада 1987 народження, ідентифікаційний номер [NUMBER], на користь [PERSON] - [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON] - [INFO], та малолітнього сина, [PERSON] - [INFO], у твердій грошові сумі по 1500 гривень на кожну дитину щомісячно, з проведенням індексації відповідно до закону, починаючи з 01 вересня 2016 року до досягнення ними повноліття та стягнути з [PERSON] - [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], на користь [PERSON] - [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з 01 вересня 2016 року і до досягнення їхнім сином, [PERSON] - [INFO] трирічного віку. Свої вимоги мотивує тим, що шлюб з відповідачем зареєстровано10.11.2012 року. У шлюбі народилися діти [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO], які повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач на утримання дітей коштів не надає, а в неї коштів не достатньо для отримання дітей. Діти навчаються, швидко ростуть, яким необхідно новий одяг, взяття, повноцінне харчування та канцелярські приладдя. Крім цього, її як матір малолітньої дитини, яка не досягла трирічного віку, відповідач теж матеріальної допомоги не надає, при цьому вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, інших доходів не має, а відповідач має таку змогу надавати матеріальну допомогу. Тому вважає, що оскільки відповідач має можливість платити аліменти у вказаному розмірі, просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні викладених у позові. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи, на підставі ст.ст.169,224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), проти чого не заперечила позивачка. Заслухавши пояснення позивача та представник позивача, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права. За вимогами ст. ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у відповідності до ст. 182 згаданого кодексу при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя дитини, матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. На підставі ст. 183 СК України частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO]. Діти: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] проживають з матірю, тобто з позивачкою. Відповідач не надає дітям добровільно матеріальну допомогу, а тому позовні вимоги у зазначеному розмірі є підставними. Відповідач доказів перебування на його утриманні інших дітей, непрацездатних осіб та інші обставини, що мають істотне значення для справи не надав суду. Окрім цього, не надав доказів, що між сторонами як батьками є узгодженість способу утримання дітей [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] у позасудовому порядку. Згідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення нею трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Із довідки №418 від 13.09.2016 року виданої Франківським відділом соціального захисту видно, що позивач [PERSON] перебуває на обліку в Франківському відділі соціального захисту та одержує допомогу при народженні дитини [PERSON] - [INFO]. Крім цього, позивака як матір малолітньої дитини [PERSON] - [INFO], який не досяг трирічного віку, відповідач теж матеріальної допомоги не надає, при цьому позивачка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, інших доходів не має, тому має право на аліменти на її утримання, оскільки відповідач має таку змогу надавати матеріальну допомогу позивачці. Разом з тим, при визначенні розміру аліментного забезпечення суд, вирішуючи справу в межах заявлених вимог (ст.11 ЦПК України) та відповідно до вимог ст. 182 СК України враховує стан здоровя дитини та матеріальне становище як дитини, так і одержувача аліментів. Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів(ч.8 ст.7 СК України), а також зобовязує дотримання рівності їх прав щодо батьків (ст.142 СК України) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин( ч.9 ст.7 СК України). Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 3 ст.212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З урахуванням вищевказаного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд вважає позовні вимоги позивача повністю доведеними, обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн..

Outcome: approved