Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивачка звернулась у листопаді 2015 року до суду з позовом до відповідача, в якому прохає визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 2,890 га в межах згідно з планом, що розташована на території Лютенської сільської ради Гадяцького району, що є спадковим майном та яке залишилося після померлої 16 вересня 2013 року [PERSON] і належало їй на підставі Державного акта про право приватної власності на землю серії Р3 № 671749 від 27.10.2002 року. 12 листопада 2015 року від позивачки надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій прохала у звязку з тим, що у довідці зазначено нормативну грошову оцінку розмір земельної ділянки 2,8856 га, визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 2,8856 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лютенської сільської ради та належало померлій 16.09.2013 року [PERSON] згідно Державного акта про право приватної власності на землю серії Р3 № 671749 від 27.10.2002 року. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача Лютенської територіальної громади Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи без участі представника. Проти позовних вимог не заперечують. Третя особа приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги [PERSON] підтримує. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи без його участі. Проти позовних вимог не заперечує. Також зазначив, що померла [PERSON] заповіла йому ? частину земельного паю, що належала їй згідно додатку серії АА № 237817 до державного акта на право приватної власності на землю серії ЯМ № 156006, у звязку з чим йому було видано свідоцтво про право на спадщину НАА 985081 від 21.08.2014 року. Інша земельна ділянка (пай), яка належала [PERSON] згідно іншого заповіту має перейти його сестрі [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] померла 16 вересня 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 250200 від 16.09.2013 року (а.с. 4). Згідно копії свідоцтва про народження серії ЯЩ № 089925 від 06.10.1950 року [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO] (а.с. 5). 27 березня 1971 року у м. Гадяч райбюро ЗАГС Полтавської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], яка після реєстрації шлюбу своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище чоловіка [PERSON] (а.с. 6). На випадок своєї смерті [PERSON], [INFO], зробила заповітне розпорядження, згідно якого належну їй земельну частку (пай), що знаходиться в с. Лютенька Гадяцького району заповіла доньці [PERSON], що підтверджується копією заповіту від 21.07.2010 року, посвідчений секретарем Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі під № 357 (а.с. 7). Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 06.11.2014 року встановлено факт, що заповіт від імені [PERSON], яка померла 16 вересня 2013 року, посвідчений секретарем Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, зареєстрований за № 357 на імя [PERSON], належить [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Згідно довідки, виданої відділом Держгеокадастру у Гадяцькому районі Полтавської області від 22.10.2015 року № 31-1608-0.3-2027/2-15 на імя [PERSON] виготовлявся державний акт на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,89 га серії Р3 671749 (кадастровий номер не визначений), Лютенська сільська рада, зареєстрований за № 349 від 27.10.2002 року (а.с. 9). Відповідно довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (паю) від 25.09.2015 року № 34-1608-0.4-1884/2-15 [PERSON], померлій 16.09.2013 року, згідно державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії Р3 № 671749, виданого на підставі розпорядження голови Гадяцької РДА № 546 від 15.08.2002 року та зареєстрований за № 349 27.10.2002 року, належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,8856 га (а.с. 10). 23 вересня 2015 року приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку розміром 2,890 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області та належала померлій 16 вересня 2015 року [PERSON] у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа (а.с. 11). Із повідомлення приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] № 01-16/207 від 11.11.2015 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 42083117 від 11.11.2015 року вбачається, що після померлої 16.09.2013 року [PERSON] спадкоємцями за заповітом, які прийняли спадщину шляхом подачі заяви є її син [PERSON] та дочка - [PERSON]. 21.08.2014 року приватним нотаріусом [PERSON] було видано свідоцтво про права на спадщину НАА 985081 (а.с. 27, 28). У довідці виконавчого комітету Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 08.10.2015 року № 02-32/703 зазначено, що [PERSON] належав земельний пай № 349 площею 2,8856 га, який виділений на її імя при розпаюванні та знаходиться на території сільської ради, а також належала ? частина земельного паю № 350 площею 1,4427, який успадкований 24 листопада 2011 року після смерті чоловіка та знаходиться на території сільської ради (а.с. 39). 07.03.2013 року [PERSON] належну їй згідно додатку серії АА № 237817 до державного акта на право приватної власності на землю серії ЯМ № 156006, виданого на підставі рішення Гадяцького районного суду № 2-1208/11 від 24.11.2011 року, ? частку у спільній власності земельного паю заповіла синові [PERSON] (а.с. 43). 21.08.2014 року приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з ? частки земельної ділянки загальною площею 2,8854 га, яка розташована на території Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області та належала померлій на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 156006, виданого Гадяцькою районною державною адміністрацією Полтавської області на підставі рішення Гадяцького районного суду № 2-1208/11 від 24.11.2011 року, кадастровий номер 5320484400:00:001:0277, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Також, відповідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.08.2014 року на імя [PERSON] було зареєстровано право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, кадастровий номер 5320484400:00:001:0277. (а.с. 46). Відповідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) громадян України, зазначених в абзаці п'ятому частини першої статті 1 цього Закону, є трудова книжка члена колективного або іншого сільськогосподарського підприємства чи нотаріально засвідчена виписка з неї. У ч. 2, 3 ст. 12 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»Власнику однієї чи більше земельної частки (паю) в межах земель, що перебувають у користуванні одного сільськогосподарського підприємства, видається один державний акт на право власності на земельну ділянку. Власникам земельних часток (паїв), яким земельні ділянки виділені в натурі (на місцевості) єдиним масивом, видається державний акт на право власності на земельну ділянку, який посвідчує їх право спільної часткової власності чи спільної сумісної власності. За правилами ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Із вимог ч. 1 ст. 1225 ЦК України вбачається, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Із ч. 1 ст. 1235 ЦК України вбачається, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Частиною 2 ст. 1236 ЦК України визначено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи вищезазначене, суд прийшов до висновку, що земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,8856 га, що розташована на території Лютенської сільської ради, належала померлій 16.09.2013 року [PERSON] на праві приватної власності, оскільки на її імя на зазначену земельну ділянку видавався державний акт на право приватної власності на землю серії Р3 № 671749, що підтверджено належними доказами у матеріалах справи. Право власності на дану земельну ділянку, а не право на неї, померла [PERSON] заповіла [PERSON], яка, в свою чергу, протягом шести місяців подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті своєї матері. Також,

Outcome: partial