Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 04.08.2012 року був укладений шлюб з відповідачем. Від шлюбу [INFO] року народилась донька [PERSON]. Шлюбні стосунки з відповідачем не склалися внаслідок несумісності характерів та поглядів на життя, а тому фактично шлюбні стосунки між ними припинено. З 05.05.2015 року позивачка з відповідачем проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Відповідач останні два місяці матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, привласнив кошти, що надаються як допомога при народженні дитини. Позивачка вважає, що [PERSON] має сплачувати на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі, оскільки не має постійного заробітку, і його дохід є неофіційним і не облікованим. Крім того, позивачка вважає, що вона має право на утримання від батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, стягнути з відповідача аліменти на утримання позивачки у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 гривень щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги з тих же підстав, просили позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти розірвання шлюбу, а з позовними вимогами про стягнення аліментів не згодний. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 04.08.2012 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис за №1617 (а.с.5-копія свідоцтва про шлюб). Від спільного життя подружжя мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4-копія свідоцтва про народження). Як пояснили в судовому засіданні сторони, спільне життя не склалося, оскільки в них різні погляди на сімейне життя, різні характери. Тривалий час подружжя спільне господарство не веде, має окремий бюджет, шлюбні стосунки не підтримує, проживає за різними адресами. Суд, вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечило б їх інтересам, інтересам їхньої неповнолітньої дитини. Сім'я сторін розпалась і не може бути поновлена міцною і здоровою. Шлюб є формальним. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу в судовому засіданні доведені, а тому підлягають задоволенню. За згодою сторін дитина залишається проживати з матір'ю. Як пояснила позивачка в суді, відповідач грошові кошти на утримання доньки не надає, а тому вона бажає отримувати аліменти з доходів відповідача за рішенням суду. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Малолітня дитина [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, що фактично не заперечував в судовому засіданні відповідач. [PERSON] доглядає малолітню доньку, крім неї інших осіб на утриманні вона не має. Відповідач не працює, шукає роботу, перебуває на обліку в Подільському районному центрі зайнятості, на підтвердження чого надав довідку від 30.07.2015 року за №464. З довідки Подільського РУПСЗН м. Києва від 10.08.2015 року за №1883 вбачається, що [PERSON] знаходився на обліку в УПСЗН і отримував щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-ї дитини у розмірі 860 гривень до липня 2015 року включно. Згідно з рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 17.07.2012 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно, починаючи з 22.06.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не має мінливого доходу і не одержує дохід в натурі. Позивачкою не наведено обставин, що мають істотне значення, за наявності яких суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Також позивачкою не доведено, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 2 000 гривень. Тому, з урахуванням того, що відповідач має на утриманні сина [PERSON], суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на утримання доньки [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини доходів до досягнення дитиною повноліття. Положеннями ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Позивачка просить стягнути з відповідача на своє утримання аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 гривень щомісячно. Суд вважає, що позивачкою не наведені підстави для стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі і не надано доказів на підтвердження того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу в такому розмірі. На думку суду, з урахуванням наведеного вище, відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання позивачки в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, а доказів щодо неспроможності надавати таке утримання відповідач суду не надав. З огляду на викладене вище, суд вважає, що позов в судовому засіданні доведений частково, а тому підлягає частковому задоволенню. Стягненню з відповідача підлягає судовий збір. На підставі наведеного, ст.ст. 84, 110, 112, 180 - 183, 191 СК України,

Outcome: partial