Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивачка звернулася до Ленінського районного суду АР Крим із позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає та знаходиться повністю на утриманні позивачки. Оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина до його повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилася, відмови від позову чи заяви про залишення позову без розгляду суду не надіслала. Відповідач в судового засідання не з'явився повторно, був повідомлений завчасно, та належним чином, причин неявки суду не повідомив, заперечень на позов суду не направив. Згідно ст. 197 ч. 2 ЦПК України в зв'язку з неявкою учасників процесу в судове засідання фіксування технічними засобами не проводилось. Дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам по справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних мотивів. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини - аліменти присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони від спільного життя мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], батьками якого записані позивачка [PERSON] - мати , та батьком- відповідач [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини(а.с.3,4). Сторони розірвали шлюб згідно рішення Ленінського районного суду АРК від 14 травня 2013 року по справі №111/1176/13-ц(а.с.4) . Як вбачається з довідки Завітненської сільської ради № 203 від 12.12.2013 року, позивачка проживає за адресою: [ADDRESS] та має наступний склад сім'ї: сина - [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до адресної довідки [PERSON], зареєстрований в [ADDRESS].Відповідач не надав суду доказів добровільного надання матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON]. Враховуючи принцип диспозитивності та те, що позивачка не заявляє вимог на утримання другої малолітньої дитини, суд виходить з наявних у справі доказів та знаходить, що позов слід вирішити в межах заявлених вимог, стягнувши аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], 2009 року народження у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку(доходу щомісячно) до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 15 січня 2014 року. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів в межах заявлених ними вимог. Таким чином, відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що він офіційно працює, що його матеріальне становище тяжке, як передбачено ст. 182 СК України, що могли бути враховані судом при визначені розміру аліментів. Оскільки відповідачем не надано доказів того, що він не є батьком неповнолітньої дитини, враховуючи інтереси дитини, положення ст. 182 СК України, згідно яких визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі чи частці не залежить від того, має відповідач фіксований чи мінливий дохід, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] Зважаючи на вищенаведене суд, знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір на суму 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved