Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи, що сторонами зареєстровано шлюб 07 вересня 2002 року виконкомом Давидівської сільської ради Якимівського району Запорізької області, актовий запис № 122. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину, доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось у зв'язку з тим, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного, між ними відсутнє взаєморозуміння. З 2011 року сторони спільно не проживають та спільне господарство не ведуть. На теперішній час вона проживає однією сім'єю з іншим чоловіком. Подальше збереження шлюбу вважає неможливим, тому просить розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилась, від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, на заявлених позовних вимогах наполягає. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позов визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їхньої відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 07 вересня 2002 року виконкомом Давидівської сільської ради Якимівського району Запорізької області, актовий запис № 122, про що свідчить копія повторного свідоцтва про шлюб. /а.с. 6/. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку - [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження. /а.с. 7/. Як встановлено судом, причиною розпаду сім'ї стала втрата почуття любові та поваги один до одного, між сторонами відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 2011 року, сторони спільно не проживають та спільне господарство не ведуть, крім того позивач проживає однією сім'єю з іншим чоловіком, отже намірів до відновлення шлюбних відносин сторони не мають. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Питання про утримання дитини сторони вирішуватимуть у встановленому законом порядку. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи викладене, та на підставі ст. 112 СК України, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: approved