Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про поділ майна подружжя. В позові посилалася на те, що з 04.02.2006 року по 29.11.2016 року вона та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці припинено. Зазначає, що під час перебування у шлюбі вони придбали автомобіль-фургон малотоннажний-В марки «MERCEDES-BENZ» 213 CDI, 2003 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Вказує, що зазначений вище автомобіль 23.08.2013 року був зареєстрований на відповідача. Стверджує, що згідно відповіді регіонального сервісного центру МВС в Чернівецькій області ТСЦ №7341 від 14.12.2016 № 809 спільний автомобіль 15.03.2016 року був перереєстрований за договором купівлі-продажу від 15.03.2016 року на гр. [PERSON], який є рідним братом відповідача. На підставі вищевикладеного, просить суд визнати спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] автомобіль-фургон малотоннажний-В марки «MERCEDES-BENZ» 213 CDI, 2003 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Стягнути з [PERSON], податковий номер [NUMBER] на користь [PERSON] грошову компенсацію у розмірі 90 456 грн., що становить 1/2 частину вартості автомобіля-фургона малотоннажний-В марки «MERCEDES-BENZ» 213 CDI, 2003 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати сплатою судового збору в сумі 1455,76 грн. та витрати за надану правову допомогу. В судове засідання позивачка не з'явилася, від неї до суду надійшла заява, в якій просить суд справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить суд позов задовольнити та не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивачки суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся судом про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка надала суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Судом встановлено, що рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29.11.2016 року шлюб між сторонами розірвано. (а.с.35-36). Під час перебування у шлюбі сторони придбали автомобіль-фургон малотоннажний-В марки «MERCEDES-BENZ» 213 CDI, 2003 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Вказаний автомобіль 23.08.2013 року був зареєстрований на відповідача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] та відповіддю від 14.12.2016 №809 регіонального сервісного центру МВС в Чернівецькій області ТСЦ №7341. (а.с.37-38). Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно до ч.1,2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 22 ППВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його не дійсним та поділ спільного майна подружжя»№ 11 від 21.12.2007 року (далі -ППВСУ № 11), вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Згідно відповіді регіонального сервісного центру МВС в Чернівецькій області ТСЦ №7341 від 14.12.2016 № 809 спільний автомобіль 15.03.2016 року був перереєстрований за договором купівлі-продажу від 15.03.2016 року на гр. [PERSON]. (а.с.41-44). Відповідно до звіту про оцінку майна №AS18-161226-001, вартість спірного автомобіля марки «MERCEDES-BENZ» 213 CDI, 2003 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER] складає 180912,00 грн. (а.с. 48-56). Судом встановлено, що в період шлюбу транспортний засіб було відчужено відповідачем. Крім того, відповідачем не надано доказів того, що кошти отримані за спірний автомобіль були витрачені на потреби сім»ї. Відповідно до п. 24. ППВСУ № 11, до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи та те, що знаходиться у третіх осіб. Враховуючи те, що на час розгляду справи транспортний засіб у наявності відсутній, суд дійшов висновку про те, що вимоги в частині стягнення з [PERSON] частини вартості транспортного засобу, виходячи з вартості останнього станом на час розгляду справи є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.. Відповідно до ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Згідно ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищезазначеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір та кошти сплачені позивачкою на правову допомогу, оскільки позивачка надала суду належні та допустимі докази оплати судового збору та послуг на правову допомогу, а саме квитанції.

Outcome: approved