Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

Позивачка\~ звернулася до суду з позовом до [PERSON]Г про збільшення розміру аліментів,посилаючись на те,що знаходилася з відповідачем у зареєстрованому шлюбі . Сторони мають спільних дітей - синів : [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на утримання яких за рішенням Олександрівського райсуду Донецької області від 30 липня 2013 року стягнуто аліменти у розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісяця,але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Посилаючись на те, що на теперішній час змінено мінімальний розмір аліментів,який не може бути меншим за 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку ,сума стягуваних аліментів є недостатньою для утримання дітей, до того ж ,син [PERSON] є дитиною-інвалідом та потребує додаткових коштів на лікування . Добровільної допомоги ,окрім аліментів, які сплачуються нерегулярно , відповідач не надає, позивачка просить збільшити розмір аліментів до 1000 гривень на кожну дитину щомісяця , але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з урахуванням того, що батько дітей постійно приховує своє фактичне місце проживання,роботи та дійсний розмір своїх доходів. Позивачка у судове засідання не з`явилася,надала заяву про розгляд справи без її участі, підтримала позовні вимоги щодо розміру аліментів та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, повідомлений про час розгляду справи в установленому порядку за місцем реєстрації, будь-яких заяв не надавав. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Вивчивши письмові матеріали справи, судом встановлено. Рішенням Олександрівського райсуду Донецької області від 12 листопада 2013 року, яке набрало чинності 29 листопада 2013 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. а.с.15 Колишнє подружжя є батьками двох неповнолітніх дітей синів : [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-НО № 427223, виданим виконкомом Микільської сільради Олександрівського району Донецькій області , актовий запис № 04, та [PERSON], [INFO] , що також підтверджено свідоцтвом про народження серії І-НО № 116863, виданим виконкомом Микільської сільради Олександрівського району Донецькій області , актовий запис № 04. . а.с.8,10 Діти мешкають разом із матір`ю, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 27 жовтня 2017 року за № 461. а.с.16 На час розгляду справи, з доходів відповідача провадяться стягнення аліментів на утримання синів [PERSON] та [PERSON] за рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 30 липня 2013 року. Свідчень щодо місця роботи та отриманого доходу відповідача не надано. За поясненнями позивачки, він працює за наймом, офіційно не працевлаштований. Позивачка має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює медичною сестрою КЗОЗ «Олександрівська лікарні планового лікування»,її середній заробіток становить 3615,28 грн. на місяць. Крім того,позивачка отримує соціальну допомогу на дитину інваліда 1312 грн. щомісяця. а.с.5,6 За станом здоров`я син [PERSON] є інвалідом з вадами слуху та потребує бінаурального протезування слуховими апаратами, вартість яких складає 32002 грн. а.с.12-13 Син [PERSON] за станом здоровя не потребує додаткових стягнень . Відповідно до ч. 1ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. За статтею 180 Сімейного кодексу України , батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 2ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до ст.ст.183,184 СК України ,за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як встановлено в судовому засіданні, як підставу для збільшення розміру стягуваних аліментів позивач вказує, що сума стягуваних аліментів на даний час є недостатньою для матеріального утримання дітей, крім того, відбулися зміни у законодавстві,якими мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На думку суду, на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку діти, природньо, потребують більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. Крім того, з часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. В той же час, відповідач працездатний, має задовільний стан здоровя, отже , спроможний сплачувати аліменти на дітей щомісячно, у більшому розмірі ніж визначено попереднім рішенням суду, оскільки належне утримання дітей є обов'язком не тільки матері, але й батька. При цьому, інтереси дітей при визначенні розміру аліментів є більш важливими за інші обставини, тому що виплата аліментів призначена саме для дітей, а не для матері. Таким чином, позивачка потребує допомоги на утримання дітей, а відповідач за станом здоров`я та матеріальним станом має змогу її надавати в тому розмірі, який вказує позивачка. Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів» визначено,що у разі задоволення позову про стягнення аліментів до особи,яка вже сплачує аліменти за рішенням суду у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ч 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню\~ судовий\~ збір пропорційно до задоволеної частини вимог. \~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved