Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 09.08.2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів громадянського стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №184. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Позивачка просить розірвати шлюб посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між сторонами постійно виникали сварки, свідком яких нерідко був їх син, що негативно впливає на його психічний стан. Постійні сварки поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми один для одного. З грудня 2015 року подружні стосунки, спільне проживання та ведення домашнього господарства між ними припинено. Відповідач виїхав проживати в м.Рівне. Спору щодо поділу спільного майна немає. Позивачка вважає, що причини, які спонукали її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, тому переконана, що подальше спільне життя, збереження шлюбу та примирення між ними неможливе, суперечитиме їх інтересам. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в підготовче судове засідання не зявився, однак в телефонному режимі просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнає. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Крім того, на веб-сайті суду розміщується список справ, що призначені судом до розгляду, і така інформація є відкритою, загальнодоступною та зрозумілою; і при бажанні відповідач мав можливість отримати інформацію про дату і час розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди, проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог не встановлено. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-БВ №081289 сторони по справі зареєстрували шлюб 09.08.2003 року у Нетішинському міському відділі реєстрації актів громадянського Хмельницької області, актовий запис №184. Також судом встановлено, що взаємини між сторонами зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили спільні інтереси та з грудня 2015 року припинили спільне проживання та ведення домашнього господарства. З огляду на викладене вище, суд не вбачає підстав для вжиття заходів щодо примирення сторін та приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно вимог ст.ст.133, 141 стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають 704,80 гривень витрат понесених на оплату судового збору. Відповідно до ст.ст. 105, 109, 110, 112-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 200, 206, 259, 265 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved