Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача, в якому просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову, покликається на те, що від шлюбу з відповідачем народився син [PERSON], [INFO]. Їхнє подружнє життя з відповідачем не склалось, вони проживають окремо, не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Відповідач не надає коштів на утримання сина, чим ставить сім»ю у важке матеріальне становище. Позивачка подала заяву про розгляд справи без її участі та підтримання позовних вимог. Відповідач також подав заяву про розгляд справи без його участі, пояснивши, що не відмовляється від утримання свого сина. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вислухавши пояснення сторін, зясувавши обставини, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного. Встановлено, що у шлюбі [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розірвано 26.02.2013 року. Обовязок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до вимог ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, яка проживає разом з сином та виховує його, і відповідача - платника аліментів (є працездатною особою, молодого віку), рівність прав та обов'язків обох батьків щодо дитини, матеріальний стан позивача та відповідача, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вимоги розумності та справедливості і визначає їх в розмірі ? частини від доходів, але не менше 30 % прожитого мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, що на думку суду, на даний час буде відповідати інтересам дитини, враховуючи вік та матеріальні потреби, можливості відповідача, а також те, що доходи з відрахуванням вищезгаданих витрат (аліментів на утримання дитини) повинні забезпечити прожитковий мінімум. Поряд з цим, суд вважає за необхідне розяснити, що ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, - що не позбавляє позивачку чи відповідача права за наявності вказаних підстав та доказів звернутись до суду з таким позовом. Відповідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 640 грн.

Outcome: approved