Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа Покровський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини. В обґрунтування свого позову позивачка зіслалася на те, що вона до 31.05.2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 31.05.2013 року шлюб між сторонами було розірвано. З 2007 року вона фактично проживала з [PERSON], з яким вони в подальшому 22.07.2016 року зареєстрували шлюб. З відповідачем [PERSON] сумісне проживання припинено з лютого 1996 року. Від спільного проживання з [PERSON] у них народився син [PERSON], [INFO] року. У зв'язку з тим, що на момент народження [PERSON], позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], він був вказаний як його батько у свідоцтві про народження відповідно до положень ч. 1 ст. 122 СК України. Відповідач [PERSON] визнає себе батьком неповнолітнього [PERSON], у зв'язку з чим позивачка вимушена звернутися з позовною заявою до суду для захисту своїх прав, в якому просить визнати [PERSON], [INFO], уродженця с. Новотроїцьке Волновахського району Донецької області батьком [PERSON],[INFO], уродженця м. Новоградівка Донецької області; зобов'язати Покровський РВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести зміни до актового запису № 09 в книзі реєстрації свідоцтв про народження [PERSON], [INFO], уродженця м. Новоградівка Донецької області, зробленого 24.02.2009 року: виключити з графи «батько» - запис про [PERSON], з графи «прізвище» - [PERSON], з графи «по-батькові» - [PERSON], включити в графу «батько»- запис про [PERSON], в графу «прізвище» - [PERSON], в графу «по-батькові» - [PERSON]. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив їх задовольнити, пояснивши, що [PERSON], 2009 р.н. це його рідний син, який народився у них з позивачкою під час спільного проживання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вважає за можливе розглянути справу без його участі. Третя особа - Покровський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області направили до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. Рішення просять винести на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Так, згідно копії свідоцтва про народження серії 1-НО № 245326 вбачається, що батьком [PERSON], 24.02.2009 року, записаний [PERSON], матір'ю [PERSON] (а.с.4). Частина 1 ст. 135 Сімейного кодексу України передбачає, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Як вбачається з позовної заяви, позивачка вказує, що батько дитини, тобто [PERSON] зазначений у свідоцтві про народження дитини відповідно до положень ч. 1 ст. 122 СК України. Згідно положень ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Відповідно до ч.3 ст.128 Сімейного кодексу України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно ч.3 ст.128 Сімейного кодексу України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. У цьому випадку відповідачем у справі буде мати дитини або та особа, з якою дитина проживає. Умовою прийняття судом позовної заяви про визнання батьківства є реєстрація народженої дитини із записом батька, відповідно до ст.135 Сімейного кодексу України, тобто за прізвищем матері. Така вимога пов'язана з необхідністю пересвідчитися у тому, чи не зареєстрована інша особа батьком дитини. Якщо батьком дитини, відповідно до статей 126, 127 СК України зареєстрована інша, конкретна особа, спір про батьківство між нею та претендентом на статус батька розглядається судом за статтею 129 Сімейного кодексу України на підставі аналогії закону. Так, відповідно до ст. 129 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має в право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Крім того, право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, закріплено безпосередньо у Конституції України, Цивільному кодексі України. Право на звернення до суду є особистим невід'ємним правом. Аналізуючи зміст статей ЦПК України, суд приходить до висновку, що особа має право звернутися до суду за захистом саме своїх прав. Право на позов має особа, права, свободи чи законні інтересів якої порушені. Іншими словами, особа не має права звернутися до суду у разі, якщо права, за захистом яких вона звернулася, їй не належать. Позов до суду має пред'являтися належним позивачем, тобто особою, яка має право вимоги за позовом, оскільки саме її права, свободи чи інтереси порушені, оспорюються або невизнані. В даному випадку, в зв'язку з тим, що батьком дитини зареєстрована інша, конкретна особа, в період перебування позивачки в шлюбі, спір про батьківство між нею та претендентом на статус батька повинен розглядатися за статтею 129 Сімейного кодексу України. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач є неналежним, а позов необґрунтованим, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed