Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, уточнивши який, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ј частки з усіх його видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 13.07.2016 року розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, позивачка просить стягнути з нього аліменти. Позивачка в судове засідання не зявилась, але подала до суду заяву, в якій вказала, що на позовних вимогах наполягає, просить справу розглядати у її відсутність та у разі повторної неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча повідомлявся про день слухання справи належним чином, відзив на позов не подав, а тому суд, приймаючи до уваги заяву позивачки, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 13.07.2016 року розірвано (а.с.7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №442821 (а.с.6). Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, про що свідчить довідка Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області №4136 від 16.08.2018 року (а.с.3). Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. У відповідності до ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно положень ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч. 3 ст. 181 вказаного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що обовязок по утриманню дитини покладено на обох батьків, а відповідач не виконує свої обовязки, передбачені ст. 180 Сімейного кодексу України, а тому суд вважає можливим стягнути з нього аліменти у розмірі ј частки з усіх його видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, на утримання доньки [PERSON], що буде достатнім для її гармонійного розвитку.

Outcome: approved