Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 10.03.2015 року між ПАТ «Банк «Київська Русь» та [PERSON] був укладений договір банківського вкладу в іноземній валюті №20479-44.16, згідно з умовами якого вкладник надає банку, а банк приймає від вкладника на зберігання грошові кошти у формі депозитного вкладу у розмірі 11 000 доларів США. Процентна ставка за користування внеском протягом строку складає 11 % річних. Термін повернення вкладу - 10.06.2015 року. В цей же день 10.03.2015 року позивачка внесла на рахунок в банку цю суму. 28.04.2015 року позивачкою було направлено відповідачу лист про дострокове повернення суми внеску та процентів, однак відповідачем кошти повернуті не були. Позивачка вважає, що відповідач порушив умови договору, а тому просить стягнути з ПАТ «Банк «Київська Русь» на свою користь суму внеску в розмірі 11 000 доларів США. Позивачка та її представник в судове засідання не з'явилися. Від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав суду заперечення та просив розглядати справу без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 10.03.2015 року між публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь» та [PERSON] було укладено договір №20479-44.16 банківського вкладу в іноземній валюті «Весняний пролісок 2015» (а.с.6). Відповідно до пункту 2.1 договору вкладник надає банку, а банк приймає від вкладника на зберігання грошові кошти в формі депозитного вкладу в сумі 11 000 доларів США. Термін внесення вкладу 10.03.2015 року. Пунктом 2.2 передбачено, що для розміщення вкладу банк відкриває вкладнику рахунок [NUMBER] в день підписання цього договору. Згідно з п. 2.3 договору процентна ставка по вкладу встановлюється у розмірі 11% річних. Термін повернення вкладу - 10.06.2015 року. З настанням терміну повернення вкладу грошові кошти повертаються вкладнику шляхом перерахування їх на рахунок №2620455169001, відкритий в банку (п. 2.4 договору). 10.03.2015 року [PERSON] внесла на рахунок банку грошові кошти в розмірі 11 000 доларів США, що підтверджується копією меморіального ордеру №9185 від 10.03.2015 року (а.с.9). 28.04.2015 року позивачка до закінчення строку дії договору звернулася до відповідача з заявою про дострокове повернення коштів за договором банківського вкладу (а.с.11), однак їй гроші повернуті не були. Судом встановлено, що 19.03.2015 року правлінням Національного банку України прийнято постанову №190 «Про віднесення ПАТ «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних», а виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 19.03.2015 року №61 про запровадження у банку тимчасової адміністрації на строк по 19.06.2015 року включно та призначення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк «Київська Русь». 15.06.2015 року виконавча дирекція Фонду прийняла рішення №116 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь» до 19.07.2015 року включно та продовження повноважень уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю. Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Статтею 36 вказаного Закону України врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно з пп. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо: виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті. Відповідно до ч. 2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси. Оскільки рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Банк «Київська Русь» запроваджено тимчасову адміністрацію, з моменту її запровадження, тобто з 19.03.2015 року не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку понад суму гарантованої виплати. Крім того, виходячи з положень пп. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час дії тимчасової адміністрації вкладники ПАТ «Банк «Київська Русь» можуть отримати свої кошти за договорами банківського вкладу (депозиту), строк дії яких закінчився та за договорами банківського рахунку. Зі змісту договору банківського вкладу, укладеного з [PERSON], випливає, що він укладений до 10.06.2015 року, тобто на час запровадження в ПАТ «Банк «Київська Русь» тимчасової адміністрації строк дії договору банківського вкладу не закінчився. Таким чином, у зв'язку із прийняттям рішення про введення в ПАТ «Банк «Київська Русь» тимчасової адміністрації вимоги позивача, який є вкладником банку, про стягнення суми банківських вкладів та процентів за ними не можуть бути задоволенні в силу вищевказаних норм Закону. З огляду на викладене, позов задоволенню не підлягає. На підставі наведеного ст.ст. 526, 1058, 1060 ЦК України, Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»,

Outcome: dismissed