Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом та з врахуванням змінених позовних вимог просить визнати недійсним договір дарування ? частини приміщення магазину «Універмаг», розташованого за адресою: вул. Шевченка, 36 в смт. Великий Березний, укладений 13.08.2015 року між [PERSON] та [PERSON], який посвідчений приватним нотаріусом Великоберезнянського районного нотаріального округу [PERSON]; визнати недійсним договір дарування ? частини будівлі цеху столярного та пилорами за адресою: вул. Маюрня, 23 в с. Малий Березний, Великоберезнянського району Закарпатської обл., укладений 13.08.2015 року між [PERSON] та [PERSON], який посвідчений приватним нотаріусом Великоберезнянського районного нотаріального округу [PERSON]; скасувати державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності [PERSON] на ? частки приміщень магазину «Універмаг», розташованого за адресою: вул. Шевченка. 36 в смт. Великий Березний та ? частки будівлі цеху столярного та пилорами за адресою: вул. Маюрня, 23 в с. Малий Березний Великоберезнянського району Закарпатської обл.; визнати недійсним договір дарування ? частки квартири [ADDRESS], укладений 07.09.2015 року між [PERSON] та [PERSON], який посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу [PERSON]; скасувати державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності [PERSON] на ? частки квартири [ADDRESS]; визнати недійсним договір дарування ? частки будівлі гаражу з вбудованим житловим приміщенням, що розташований вул. Верховинська, 29а в смт. Великий Березний, укладений 01.10.2015 року між [PERSON] та [PERSON], який посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу [PERSON]; скасувати державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності [PERSON] на ? частки будівлі гаражу з вбудованим житловим приміщенням по вул. Верховинська, 29а в смт. Великий Березний. Позовні вимоги мотивує тим, що з 9 травня 1992 року по 01.02.2010 року вона та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу було придбано нерухоме майно, а саме: квартира №2 в смт. В.Березний по вул. Шевченка, 14, приміщення магазину «Універмаг» в смт. В.Березний, вул. Шевченка, 36, будівля магазину - складу будівельних матеріалів у смт. В.Березний по вул. Радянській, 71, житловий будинок в смт. В.Березний, вул. Верховинська, 29, будівлю гаражу з вбудованим житловим приміщенням по вул. Верховинська, 29 «А» в смт. В.Березний, будівлю столярного цеху та пилорами по вул. Центральній, 152/3 в с. Малий Березний, Великоберезнянського району. Зазначає, що в період перебування в шлюбі деякі з вказаних обєктів нерухомості були передані в іпотеку, зокрема: квартира №2 в смт. В.Березний по вул. Шевченка, 14 та приміщення магазину «Універмаг» в смт. В. Березний, вул. Шевченка, 36 передані в іпотеку ЗАТ «ПроКредит Банк» по іпотечним договорам № 0060-ІД02 від 25.04.2008 року та № 0060-ІД01 від 28.03.2008 року відповідно; будівля магазину - складу будівельних матеріалів у смт. В.Березний по вул. Радянській, 71 була передана в іпотеку ВАТ «[PERSON] [PERSON]» на підставі договору іпотеки №010/02-7/165-М від 15.05.2007. На підставі рішення Великоберезнянського районного суду по справі №2-6/10 від 01.02.2010 (набуло чинності 06.12.2013) за нею та [PERSON] в ідеальних частках визнано право власності наряд обєктів, у т.ч. на: квартиру №2 в смт. В.Березний по вул. Шевченка, 14, приміщення магазину «Універмаг» в смт. В.Березний, по вул. Шевченка, 36, будівлю магазину - складу будівельних матеріалів у смт. В.Березний по вул. Радянській, 71, будівлю столярного цеху та пилорами в с. Малий Березний Великоберезнянського району по вул. Центральній, 152/3. Право власності на вказані обєкти нерухомості [PERSON] не реєстрував, оскільки майно перебувало в іпотеці та стосовно нього не можна було проводити будь-які дії щодо зміни власників без згоди банківських установ, як іпотекодержателів. Тому до останнього часу в Державному реєстр речових прав на нерухоме майно власником квартири №2 в смт. В.Березний по вул. Шевченка, 14, приміщення магазину «Універмаг» в смт. В. Березний, вул. Шевченка, 36, будівлі магазину - складу будівельних матеріалів у смт. В.Березний по вул. Радянській, 71 та будівлі столярного цеху та пилорами по вул. Центральній, 152/3 в с. Малий Березний, Великоберезнянського району значилась тільки [PERSON]. Нещодавно (на підставі інформації з державного реєстру речових прав) їй стало відомо, що [PERSON] здійснено відчуження (шляхом дарування) на користь [PERSON] та [PERSON] своєї частки у праві власності на вказане вище нерухоме майно, зокрема: 13.08.2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування ? частки приміщення, а саме частини приміщення магазину «Універмаг», розташованого за адресою: вул. Шевченка, 36 в смт. Великий Березний Великоберезнянського району Закарпатської області, 13.08.2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування ? частки будівлі столярного цеху та пилорами за адресою: Закарпатська обл. Великоберезнянський район., с. М.Брезний, вул. Маюрня, 23, вказані договора посвідчено приватним нотаріосом Великоберезнянського районного нотаріального округу [PERSON]; 07.09.2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування ? частки квартири [ADDRESS], даний договір було посвідчено приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу [PERSON]. Вказує на те, що подароване майно, частина приміщення магазину «Універмаг» по вул. Шевченка, 36 в смт. Великий Березний, перебувало в іпотеці ПАТ «ПроКредит Банк», про що 28.03.2008 року нотаріусом до Державного реєстру іпотек було внесено відомості про обтяження та іпотеку нерухомого майна. На момент посвідчення приватним нотаріусом Великоберезнянського районного нотаріального округу [PERSON] оспорюваного Договору, встановлені обмеження та іпотеку нерухомого майна не було припинено, а тому нотаріус не мав права посвідчувати даний договір. Відносно договору дарування частини квартири [ADDRESS] від 07.09.2015 зазначає, що такий було посвідчено нотаріусом, який здійснює діяльність в місті Ужгород (Ужгородський міський нотаріальний округ). Крім того до останнього часу квартира [ADDRESS] перебувала в іпотеці ПАТ «ПроКредит Банк». Проте, внаслідок дій посадових осіб реєстраційної служби, 03.09.2015 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про припинення іпотеки та обтяжень (заборони) щодо нерухомого майна - квартири [ADDRESS]. Вказані відомості внесено державним реєстратором реєстраційної служби Великоберезнянського районного управління юстиції [PERSON] на підставі листа про припинення іпотеки та обтяжень №2/15/2911 від 28.08.2015, виданого ПАТ «ПроКредит Банк». Між нею як Іпотекодавцем та ЗАТ «ПроКредит Банк» як Іпотекодержателем жодні угоди про припинення строку дії договору іпотеки № 0060-ІД 02 не укладалися. Вказаний договір свою дію не припиняв, оскільки згідно з п.9.1 діяв протягом усього часу дії ліміту строку кредитування за основним договором (рамковою угодою №0060 від 28.02.2008, укладеною на строк 240 місяців (або на 20 років), тобто до 28.02.2028 року. Не було також й інших правових підстав для припинення іпотеки. Відомості про обтяження та іпотеку нерухомого майна квартири [ADDRESS] було внесено до Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна Великоберезнянською державною нотаріальною конторою. Тому у державного реєстратора реєстраційної служби Великоберезнянського районного управління юстиції Закарпатської області не було жодних правових підстав вчиняти реєстраційні дії з припинення іпотеки та обтяження нерухомого майна, а отже припинення іпотеки є незаконним та не може створювати юридичних наслідків. Щодо Договору дарування цеху та пилорами від 13.08.2015 зазначає, що вказані обєкти вона придбала у 2007 році з метою їх подальшого використання для цілей власної підприємницької діяльності. Зокрема, з метою будівництва готельного комплексу між мною та ПП [PERSON] було укладено угоду від 21.02.2007 року про спільну діяльність, згідно з якою ПП [PERSON] зобовязаний передати ПП [PERSON] кошти для купівлі будівлі столярного цеху та пилорами по вул. Центральній, 152/3 в с. Малий Березний, Великоберезнянського району та на подальше будівництво готельного комплексу за вказаною адресою. Пізніше, на підставі рішення виконкому Малоберезнянської сільської ради №132 від 28.11.2008 року, їй надано дозвіл на будівництво готельного комплексу та переобладнання придбаних нею раніше приміщень цеху та пилорами у с.Малий Березний. При цьому за час реконструкції змінилися характеристики придбаних нею раніше приміщень цеху та пилорами. До того ж на підставі рішення виконкому Малоберезнянської сільської ради приміщення по вул. Центральній, 152/3 в с. Малий Березний отримали нову адресу: с. Малий Березний, вул.Маюрня, 23. [PERSON] ніколи не мав та не має відношення до спорудження вказаного обєкту, діяльності в ньому не здійснює. До того ж на підставі рішення Великоберезнянського районного суду по справі №2-6/10 від 01.02.2010 за [PERSON] визнано право власності на ? частину будівлі столярного цеху та пилорами по вул. Центральній, 152/3 в с. Малий Березний, Великоберезнянського району, а не на частку нерухомого майна за адресою: с. Малий Березний, вул.Маюрня, 23, а тому у [PERSON] не було жодного права розпоряджатися майном, розташованим за адресою: с. Малий Березний, вул. Маюрня, 23, у тому числі укладати оспорюваний договір дарування цеху та пилорами від 13.08.2015 року. Відносно договору дарування частини будівлі гаражу з вбудованим житловим приміщенням зазначає, що відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку під № 29 «а» по вул. Верховинській в смт. Великий Березний на 0,06 га належить їй. Спір про земельну ділянку не порушувався, поділ не розглядався, присвоєння різних кадастрових номерів не проводилось. Звертає увагу, що реальний поділ майна між нею та [PERSON] не проведено, згоди на відчуження спільного часткового майна вона не надавала, всі вище укладені правочини є фіктивними, оскільки вчинені відповідачами без наміру створити відповідні юридичні наслідки для сторін, а лише з одною метою - створити сприятливі умови для того, щоб [PERSON] мав змогу ухилитися від виконання взятих на себе зобовязань перед банківськими установами. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив повністю, просив в задоволенні позову відмовити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Одночасно подала письмові заперечення на позовну заяву, в яких зокрема зазначає, що нею посвідчено договір дарування на підставі рішення суду, будь яких порушень законодавства під час посвідчення договорів нею допущено не було. Представник третьої особи сектору державної Реєстрації Великоберезнянської державної адміністрації Закарпатської області в судове засідання не зявився подавши заяву про розгляд справи без їх участі. Інші учасники судового процесу в судове засідання не зявилися будучи належним чином повідомленні про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомили. Згідно\~ст.169 ЦПК України суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу\~розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 9 травня 1992 року по 01.02.2010 року позивачка та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу було придбано нерухоме майно, а саме: квартира №2 в смт. В.Березний по вул. Шевченка, 14, приміщення магазину «Універмаг» в смт. В.Березний, вул. Шевченка, 36, будівля магазину - складу будівельних матеріалів у смт. В.Березний по вул. Радянській, 71, житловий будинок в смт. В.Березний, вул. Верховинська, 29, будівлю гаражу з вбудованим житловим приміщенням по вул. Верховинська, 29 «А» в смт. В.Березний, будівлю столярного цеху та пилорами по вул. Центральній, 152/3 в с. Малий Березний, Великоберезнянського району. В період перебування в шлюбі були передані в іпотеку квартира №2 в смт. В.Березний по вул. Шевченка, 14 та приміщення магазину «Універмаг» в смт. В. Березний, вул. Шевченка, 36 ЗАТ «ПроКредит Банк» по іпотечним договорам № 0060-ІД02 від 25.04.2008 року та № 0060-ІД01 від 28.03.2008 року відповідно (а.с.24-29). Іпотекодавцем в даних договорах виступила позивачка, відповідач [PERSON] виступив поручителем по договорах кредиту (а.с.33). Будівля магазину - складу будівельних матеріалів у смт. В.Березний по вул. Радянській, 71 була передана в іпотеку ВАТ «[PERSON] [PERSON]» на підставі договору іпотеки №010/02-7/165-М від 15.05.2007. На підставі рішення Великоберезнянського районного суду по справі №2-6/10 від 01.02.2010 року за позивачкою та відповідачем [PERSON] в ідеальних частках визнано право власності на ряд обєктів, у т.ч. на: квартиру №2 в смт. В.Березний по вул. Шевченка, 14, будівлю гаражу з вбудованим житловим приміщенням по вул. Верховинська, 29 «а» в смт. Великий Березний, приміщення магазину «Універмаг» в смт. В.Березний, по вул. Шевченка, 36, будівлю магазину - складу будівельних матеріалів у смт. В.Березний по вул. Радянській, 71, будівлю столярного цеху та пилорами в с. Малий Березний Великоберезнянського району по вул. Центральній, 152/3 (а.с.215-219). 13.08.2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договори дарування ? частини приміщення магазину «Універмаг», розташованого за адресою: вул. Шевченка, 36 в смт. Великий Березний та ? частини будівлі цеху столярного та пилорами за адресою: вул. Маюрня, 23 в с. Малий Березний, Великоберезнянського району Закарпатської обл.. 07.09.2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування ? частки квартири [ADDRESS]. 01.10.2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування ? частки будівлі гаражу з вбудованим житловим приміщенням, що розташований вул. Верховинська, 29а в смт. Великий Березний.. Згідно частини 1,2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності. Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦПК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. У постанові Верховного Суду України від 3 квітня 2013 року у справі № 6-12цс13 зроблено висновок: «Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відсотками від цілого чи у дробовому виразі» Отже учасники спільної часткової власності мають право на частку у праві власності на майно, а не конкретно визначену частку в майні. Спільна часткова власність характеризується множинністю субєктів і єдністю обєкта. Відповідно до цієї концепції кожному із співвласників спільної часткової власності не може належати частка самого майна. Згідно ч.1 ст. 357 ЦПК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до ч.1 ст. 358 ЦПК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Згідно ст. 360 ЦПК України\~співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Відповідно до ст. 361 ЦПК України\~співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно до ч.ч. 1,2 ст. стаття 364 ЦПК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Як вбачається із договорів дарування, обдаровані особи прийняли в дар саме частку нерухомих обєктів. Судом встановлено, що виділу у натурі частки майна не проводилось, договори дарування було укладено без відома позивача, яка є колишньою дружиною дарувальника та своєї згоди на укладення таких договорів не надавала. Також вона не надавала дозвіл на виділ в натурі для можливого відчуження частки спірних нерухомих обєктів, за таких обставин суд вважає, що позов в частині визнання недійсними спірних договорів дарування підлягає задоволенню. Щодо скасування державної реєстрації слід зазначити наступне. Відповідачами в даній справі є [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Сектор державної Реєстрації Великоберезнянської державної адміністрації Закарпатської області залучено до справи за клопотання позивача лише в якості третьої особи, крім того позивачем не надано суду доказів про те, що така державна реєстрація взагалі проводилась. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 2\~204 гривень 80 коп.. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: partial