Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять: домогосподарство, розташоване по [ADDRESS]; земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0867 га по [ADDRESS]; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,1569 га, розташована по [ADDRESS] та земельна ділянка для ведення сільськогосподарського товарного виробництва площею 2,73 га, розташована на території Московськобобрицької сільської ради. За життя, [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповіла все належне їй майно позивачці. В зв'язку з цим [PERSON] бажає прийняти дану спадщину, але їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на підставі відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Поновити державні акти на право приватної власності на земельні ділянки та свідоцтво про право власності на житловий будинок не виявилося за можливе. Тому позивачка просила встановити факт належності померлій [PERSON] вказаного домогосподарства та земельних ділянок, а за нею визнати право власності на дане майно в порядку спадкування. В судове засідання сторони не з'явилися. Представник позивачки в наданій заяві позов підтримав та просив справу розглянути у його відсутності. Представник відповідача в заяві, адресованій суду, вказав те, що проти задоволення позову не заперечує, справу просять розглянути без його участі. Беручи до уваги те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги пов'язані з спорами про спадкове право, позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні було встановлено наступне. [INFO] в с. М.Бобрик Лебединського району Сумської області померла [PERSON] Зі смертю останньої відкрилася спадщина на майно, що їй належало. Позивачка є спадкоємицею на майно [PERSON] за заповітом (а.с. 26), а тому бажає прийняти спадщину після її смерті, яка складається з: домогосподарства, розташованого по [ADDRESS]; земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0867 га по [ADDRESS]; земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1569 га, розташованої по [ADDRESS]; земельної ділянки для ведення сільськогосподарського товарного виробництва площею 2,73 га, розташованої на території Московськобобрицької сільської ради. При зверненні до нотаріуса виявилося, що оригінали правовстановлюючих документів на дане майно відсутні, а тому нотаріус Лебединського районного нотаріального округу Сумської області відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Ухвалюючи рішення, суд приймає до уваги те, що факт належності померлій вищевказаних домогосподарства та земельних ділянок підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок по [ADDRESS] (а.с. 6), довідкою КП «БТІ виконкому Лебединської міськради» (а.с. 7), технічним паспортом на даний будинок (а.с. 8-11), копіями державних актів на право власності на земельні ділянки (а.с. 12, 13, 14), які збереглися до цього часу, а також витягами управління Держземагентства (а.с. 15, 16). Враховуючи викладене, суд вважає, що факт належності померлій спірного домогосподарства та земельних ділянок знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а тому він підлягає встановленню. Згідно вимог ст. ст. 325, 328, 1216, 1222 - 1223 ЦК України фізичні особи можуть бути суб'єктами права власності на підставах, не заборонених законом і мають право звернутися до суду з позовом про визнання права власності, а спадкоємці мають право прийняти спадщину. Ухвалюючи рішення в частині визнання за позивачкою права власності на спадкове майно, суд приймає до уваги те, що такі її вимоги не суперечать закону, не порушують права та інтереси інших осіб, а тому також підлягають задоволенню.

Outcome: approved