Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець Лисенко Юрій Олександрович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивачем вказано, що в лютому 2020\~року їй\~стало відомо,\~що на\~адресу АТ\~«ДНІПРОАЗОТ» де\~вона працює,\~надійшла постанова\~від 31.01.2020\~року видана\~приватним виконавцем\~виконавчого округу\~Дніпропетровської області\~Лисенко Ю.О.\~про проведення\~утримання з\~заробітної плати\~ [PERSON] \~заборгованості в\~сумі 10953,00\~грн.\~на користь\~ТОВ «Фінансова\~компанія «АЛАНД»,\~витрат на\~проведення виконавчих\~дій у\~розмірі 269,00\~грн.\~та суму\~основної винагороди\~приватного виконавця\~у розмірі\~1095,30\~грн.\~Постанова про\~стягнення з\~заробітної плати\~№60970694\~від 31.01.2020\~року видана\~на підставі\~виконавчого напису\~№31860 виданого 17.12.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харею Н.С. 18.02.2020 року на адресу приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. був направлено запит від 18.02.2020 №4 щодо надання постанови про відкриття виконавчого провадження та копії виконавчого напису №31860 виданого 17 грудня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харею Н.С. 25.02.2020 року від приватного виконавця Лисенко Ю.О. надійшов лист, згідно якого в задоволені вимог було відмовлено. 18.02.2020 року також, на адресу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. направлено запит щодо надання всіх матеріалів справи на підставі яких було видано виконавчий напис від 17.12.2019 року виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. за № 31860, що підтверджується копією чека щодо відправлення листа, але відповідь від приватного нотаріуса не надійшла.\~ Зазначає,\~що нею\~не укладався\~будь-який\~договір позики\~з ТОВ\~«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~«АЛАНД». Також їй не повідомлялось про зміну кредитора по будь-яким фінансовим зобов`язанням. Таким чином, вважає, що приватний нотаріус [PERSON] , не переконалася про наявність документів, що встановлюють безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, а також нотаріусом не було перевірено факту повідомлення її про зміну кредитора. Внаслідок незаконних та протиправних дій відповідача, які виражаються в незаконному отриманні виконавчого напису нотаріуса, вона була змушена звертатися за професійною правничою допомогою, звертатися до суду за захистом свої прав та витрачати грошові кошти на відвідування приватного виконавця, що призвело до порушення її нормального психічного стану (дратівливість, стрес, депресія, постійних страх вчинення незаконних дій з боку Відповідача). У зв`язку з порушенням психічного стану порушено нормальний сон, що також відображається на продуктивності її роботи, переживання про незаконні дії Відповідача стосовно щомісячних стягнень в примусовому порядку грошових коштів із всіх доходів, що може слугувати в подальшому неповноцінним матеріальним забезпеченням її сім`ї всі ці факти завдали їй моральну шкоду, яку вона оцінює у розмірі 5000,00 грн. та просить стягнути з відповідача. Окрім того, просить також стягнути з відповідача судові витрати: витрати на правову допомогу 6000,00 грн. та судовий збір за подання заяви про забезпечення доказів 420,40 грн. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі та про відсутність заперечень проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився. Судом вживалися заходи щодо його повідомлення про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст. 280 та відповідно до ч.1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. та приватний виконавець Лисенко Ю.О. в судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 17.12.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 31860, про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 001-03528-240314 від 24.03.2014 року, укладеним нею з ПАТ «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», на підставі договору відступлення прав вимоги № 02/10/2019-ФА від 02.10.2019 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 24.10.2017 року по 29.11.2019 року. Сума заборгованості складає 10653,00 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 7833,00 грн.; прострочена заборгованість за комісією 0,00 грн.; прострочена заборгованість за процентами 2820,00 грн.; неустойка (штраф, пеня) 0,00 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31\~Закону України\~«Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача в розмірі 300,00 грн., які підлягають стягненню з Боржника на користь стягувача. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. ВП №60970694 від 31.01.2020 року було звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] . Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Згідно з п.п.2.1 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові по справі № 6-887цс17 від 05.07.2017 року за результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений п.п.2.3 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України,\~статей 50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду № 201/11696/16-ц від 10 квітня 2019 року. Згідно ст. 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] будь-яких претензій чи заяв, а також вимог про наявність заборгованості та погашення боргу від ТОВ «ФК «Аланд» чи приватного нотаріуса Хара Н.С. не отримувала. [PERSON] не була проінформована про існування заборгованості та її розмір, чим була позбавлена права оскаржити вимогу у судовому порядку або виставити письмове заперечення банку чи нотаріусу. Нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. У зв`язку з наведеним, заборгованість по кредиту має спірний характер, а виконавчий напис №31860 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни, вчинений 17 грудня 2019 року про стягнення заборгованості по кредитному договору від 24.03.2014 року з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд», необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Статтею 23\~ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. За змістом ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішенням, дією чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено факту заподіяння їй такої щкоди. Задовольняючи позов частково, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 420,40 грн. Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем і адвокатом Шведовим Є.В. був укладений договір про правову допомогу № 01/2020 від 17.02.2020 року із якого вбачається, що за надану правову допомогу за п. 1.1 клієнт сплачує адвокату гонорар за домовленістю. Однак в даному договорі відсутня сума такого гонорару. Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. Отже у стягнення витрат на правничу допомогу позивачу слід відмовити.

Outcome: partial