Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вона зареєструвала шлюб 09.06.2001 року у відділі РАГСу Хустського районного управління юстиції за актовим записом № 86. Причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін різні характери та погляди на життя, відповідач постійно зраджував їй у подружній вірності. Сторони разом не проживають більше року. Просить суд не надавати їм строк на примирення, оскільки вважає, що їх сім'я розпалася остаточно і підстав для її збереження немає. За час спільного проживання у сторін народилося троє дітей - сини [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою і знаходиться на її повному утриманні. Вона одна не має змоги належним чином забезпечувати дітей матеріально. Відповідач допомоги на їх утримання не надає, не хоча працює по найму та має мінливий дохід. В позовній заяві позивачка просила суд шлюб між ними розірвати, стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, просила суд заяву задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов у частині стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі не визнав, суду пояснив, що він має постійне місце роботи, працює оператором на заправній станції та отримує сталий дохід, про що подав суду довідки про доходи. На розірвання шлюбу згідний. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що з відповідачем [PERSON] позивачка зареєструвала шлюб 09.06.2001 року у відділ РАГСу Хустського районного управління юстиції за актовим записом № 86. Причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін різні характери та погляди на життя. За таких обставин сторони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Суд вважає, що шлюб сторін існує формально і не виконує свого призначення. Судом також встановлено, що за час спільного проживання у подружжя народилося троє дітей: сини [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Неповнолітні діти проживають разом з позивачкою і знаходяться на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, ухиляється від їх забезпечення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, дана норма закону зобов'язує і відповідача утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. З довідок про доходи за останні шість місяців від 26.03.2015 року № 172 наданих відповідачем у судове засідання вбачається, що він працює оператором на заправній станції ТОВ «СТЕЙТ ОІЛ», отримує заробітну плату, тобто має постійне місце роботи та сталий дохід. Отже, беручи до уваги те, що у відповідача є постійне місця роботи та сталий заробіток (дохід), суд за правилами ст.ст. 182, 183 СК України визначає, що з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти на утримання дітей у розмірі ? частки з усіх видів його доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно до досягнення ними повноліття. З урахуванням ст. 88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved