Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати майном, що належало [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, а саме квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Визнати за [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER]) право власності на 1/2 частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], посилаючись на такі обставини. 16.09.2000 р. між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 16.09.2000 р., виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Київської районної адміністрації виконкому Одеської міської ради. 21.10.2005 р. перебуваючи у шлюбі, [PERSON] та [PERSON] було спільно придбано квартиру за адресою: [ADDRESS], що підтверджується Договором купівлі-продажу № 15416 від 21.10.2005 р., посвідченого Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. Для придбання квартири вони витратили спільні кошти, що були спільною сумісною власністю подружжя. Право приватної власності на квартиру за адресою [ADDRESS] було зареєстровано 24.11.2005 р. на [PERSON] з розміром частки 1/1. Вказане підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданим КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» серії [NUMBER]. Виходячи з того, що квартира була придбана в шлюбі, вона є спільною сумісною власністю їх, як подружжя, а тому Позивачу належить 1/2 частина вищевказаної квартири. 16.06.2010 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано без реального поділу майна, набутого в шлюбі. Факт розірвання шлюбу підтверджується свідоцтвом, виданим Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції Серія [NUMBER]. Однак, після розірвання шлюбу Позивач відносин з колишнім чоловіком не розривала та фактично перебували у дружніх відносинах. Також [PERSON] будучи інвалідом, за рекомендацією лікарів, потребував постійного догляду. Фактично, догляд за [PERSON] здійснювала [PERSON] як перебуваючи у шлюбі, так і після його розірвання. [INFO] р. [PERSON] помер від набряку легенів. Необхідні дії, пов'язані з похованням, організовувала та проводила Позивачка, що підтверджується Свідоцтвом про поховання [NUMBER] від 07.12.2017 р. Витрати, пов'язані з похованням були понесені Позивачкою в повному обсязі. У зв'язку з тим, що на момент смерті [PERSON] у шлюбі з [PERSON] він не перебував, спадкоємцем за законом 1-ї черги вона не являється. Таким чином спадкоємцем майна за законом першої черги є рідний син [PERSON] та [PERSON] - [PERSON]. Інших дітей у померлого [PERSON] немає. В судове засідання позивачка не з'явилась, про день та час розгляду повідомлялась належним чином, представник позивача подала до суду заяву в якій вказала, що позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності, позов визнає у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши всі матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням заяви з наступних причин. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 16.09.2000 р. між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 16.09.2000 р., виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Київської районної адміністрації виконкому Одеської міської ради. 21.10.2005 р. перебуваючи у шлюбі, [PERSON] та [PERSON] було спільно придбано квартиру за адресою: [ADDRESS], що підтверджується Договором купівлі-продажу № 15416 від 21.10.2005 р., посвідченого Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. Для придбання квартири вони витратили спільні кошти, що були спільною сумісною власністю подружжя. Право приватної власності на квартиру за адресою [ADDRESS] було зареєстровано 24.11.2005 р. на [PERSON] з розміром частки 1/1. Вказане підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданим КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» серії [NUMBER]. Виходячи з того, що квартира була придбана в шлюбі, вона є спільною сумісною власністю їх, як подружжя, а тому Позивачу належить 1/2 частина вищевказаної квартири. 16.06.2010 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано без реального поділу майна, набутого в шлюбі. Факт розірвання шлюбу підтверджується свідоцтвом, виданим Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції Серія [NUMBER]. Однак, після розірвання шлюбу Позивач відносин з колишнім чоловіком не розривала та фактично перебували у дружніх відносинах. Також [PERSON] будучи інвалідом, за рекомендацією лікарів, потребував постійного догляду. Фактично, догляд за [PERSON] здійснювала [PERSON] як перебуваючи у шлюбі, так і після його розірвання. [INFO] р. [PERSON] помер від набряку легенів. Необхідні дії, пов'язані з похованням, організовувала та проводила Позивачка, що підтверджується Свідоцтвом про поховання [NUMBER] від 07.12.2017 р. Витрати, пов'язані з похованням були понесені Позивачкою в повному обсязі. У зв'язку з тим, що на момент смерті [PERSON] у шлюбі з [PERSON] він не перебував, спадкоємцем за законом 1-ї черги вона не являється. Таким чином спадкоємцем майна за законом першої черги є рідний син [PERSON] та [PERSON] - [PERSON]. Інших дітей у померлого [PERSON] немає. Відповідно до ст. 60, 61, 68 СК України, передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Ст.ст. 368, 369, 370 ЦК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Враховуючи все вищевикладене, суд вважає, що квартира за адресою: [ADDRESS] є спільною сумісною власностю [PERSON] та [PERSON] та підлягає поділу у рівних частинах по 1/2 частині кожному.

Outcome: approved