Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якій зазначає, що 03 вересня 1994 року зареєстровано шлюб між сторонами, від шлюбу сторони мають синів - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні, через різні погляди на життя, різні характери постійно виникають сварки та суперечки, сторони не підтримують ніяких стосунків та проживають окремо. Вважає, що подальше спільне сімейне життя неможливе. У зв'язку з наведеним позивач просить позов задовольнити розірвавши шлюб між сторонами, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання синів в розмірі 1/3 частини його заробітку щомісячно, до досягненням сином [PERSON] повноліття, та закінченням навчання сином [PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, направивши суду заяву в якій просить слухати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. При розірвання шлюбу просить залишити їй призвіще [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про час і місце слухання справи належним чином повідомлений, про свідчить конверт повернутий з місця його реєстації, заяв, клопотань чи заперечень суду не надав. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між сторонами зареєстровано 03 вересня 1994 року Нововоронцовським райвідділом реєстрації актів цивільного стану Херсонської області , актовий запис № 45, що підтверджуєтьсясвідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER], виданим 03 вересня 1994 року Нововоронцовським райвідділом реєстрації актів цивільного стану Херсонської області (а.с.12). Згідно ст. 51 Конституції України «Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка». Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі фактично припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, на примирення не погоджуються, тому суд приходить до висновку, що зберегти вказану сім'ю не можливо і вважає за необхідне шлюб розірвати. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття, а відповідно до п.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька та (або) в твердій грошовій сумі. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як встановлено в судовому засіданні позивачка та відповідач перебували в шлюбі та проживали разом. Від сумісного проживання вони мають синів - [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.3-4). Відповідно до довідки «Київської державної академії водного транспорту» №2544Д від 29.06.2016 року [PERSON] навчається на третьому курсі вказаного вузу (а.с.21) . Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Так як батько дітей, відповідач по даній справі, в добровільному порядку не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, а вони в цьому потребують, тому суд з врахування обставин зазначених в ст. 182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача кошти в розмірі 1/3 частини всіх його доходів щомісячно, на обох дітей з 06.07.2015 року. Згідно Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір. Враховуючи викладене та

Outcome: approved