Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, покладених на нього законом, а саме не піклується про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріально не забезпечує дитину, хоча рішенням суду на нього покладений обов'язок сплачувати аліменти у розмірі 850 грн. щомісячно. Дитина мешкає разом із позивачкою, знаходиться на її утриманні, вона піклується про дитину, займається її вихованням. Позивачка у судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовну заяву підтримує в повному обсязі на підставі наявних у справі доказів, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце його проведення сповіщалась належними чином, в порядку п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України, причини неявки суду не відомі, відзив на позовну заяву не направив. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - орган опіки та піклування Сихівської районної адміністрації у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, в матеріалах справи є висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку, що причини неявки відповідача є неповажними, відзив на позовну заяву відповідач не направив, позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, таким чином є підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: копія свідоцтва про народження [PERSON].[INFO] р., мати - [PERSON], батько - [PERSON]; довідка з місця проживання про склад родини [PERSON] та прописку від 14.05.2018 р.; висновок органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]; копія рішення Сихівського районного суду м. Львів від 15.12.2016 р. про стягнення аліментів з [PERSON] у розмірі 850 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO] р.; копія рішення Сихівського районного суду м. Львів від 25.07.2017 р. про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]; копія акту обстеження комісії ОСББ ЖК «Сихів» від 02.11.2017 р.; заяви [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], адресовані органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації; розрахунок заборгованості по аліментам, із якого вбачається, що заборгованість по аліментам станом на 01.05.2018 р. становить 15683 грн.; квитанція № 147 на суму 700 грн. за складання позовної заяви. Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження від 16.06.2016 р., актовий запис № 232, батьком [PERSON], [INFO], вказаний [PERSON], матір'ю - [PERSON]. 15.12.2016 р. за рішенням Сихівського районного суду м. Львів із відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина у розмір 850 грн. щомісячно з 17.10.2016 р. до досягнення дитиною повноліття. 25.07.2017 р. рішенням Сихівського районного суду м. Львів шлюб між сторонами розірвано. Дитина мешкає разом із матір'ю в м. Львів, що підтверджується довідкою з місяця проживання ОСББ ЖК «Сихів-М» від 14.05.2018 р. Відповідач ще до народження сина покинув родину, після народження сина не забрав його з пологового будинку, жодного разу не бачив сина та не виявляв бажання спілкуватись із ним. Аліменти на утримання сина відповідач не сплачує, матеріально дитину не забезпечує, у зв'язку з чим утворилась заборгованість по аліментам у розмірі 15683 грн., дитина знаходиться на повному утриманні позивачки та її родини. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Ст. 6 Декларації прав дитини проголошує, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Конвенцією про права дитини, що ратифікована Постановою ВРУ N 789-Х11 ( 789-12) від 27.02.91 р. та ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них, дитина має право на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки що до своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного із них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст. 164 ч. 1 п. 2 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року з послідуючими змінами від 19.12.2008 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вказано, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Я було встановлено, відповідач по справі є батьком малолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідач жодного разу не бачив сина, не виявляв бажання спілкуватись із ним та приймати участь у його вихованні, хоча не був позбавлений інформації стосовно місця перебування дитини, жодних перешкод у спілкуванні з сином позивачкою не створювались, матеріально сина не підтримує, не цікавиться його здоров'ям, не піклується про фізичний та духовний розвиток сина, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання. Нехтування батьківськими обов'язками з боку батька, принижує гідність сина, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті сина як з моральної, так і з правової точки зору, таким чином, орган опіки та піклування Сихівської районної адміністрації вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню малолітнього сина [PERSON], [INFO] Оскільки нехтування відповідача своїми батьківськими обов'язками носять свідомий характер, з урахуванням висновку органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації, суд приходить до висновку, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO] буде відповідати інтересам дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати у сумі 1404 грн., які складаються із судового збору 704 грн. та правової допомого 700 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки

Outcome: approved