Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, неодноразово уточнювала його та свої вимоги обґрунтовує тим, що 25.04.2013 Ковпаківським районним судом м. Суми був виданий виконавчий лист по справі №592/3163/13ц про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання доньки Анісії, [INFO] до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з 22.03.2013 року. 30.04.2013 р. державним виконавцем органу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 3783314 за виконавчим листом № 592/3163/13-ц виданим 25.04.2013 Ковпаківським районним судом м. Суми. Одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову про звернення стягнення на заробітну плату [PERSON] яку останній отримував працюючи в АТ «Сумський завод «Насосенергомаш». За час роботи [PERSON] на підприємстві АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» утримання аліментів з заробітної плати Відповідача проводились щомісяця та в розмірі встановленому судом. Тому за період з 22.03.2013 р. по 11.01.2016 р. заборгованості Відповідача по аліментам не було. Після звільнення [PERSON]К з АТ «Сумський завод «Насосенергомаш», а саме: 11.01.2016, почала накопичуватись заборгованість. Відповідач не повідомляв виконавчу службу про своє нове місце роботи, та час від часу перераховував певні суми самостійно. Порушуючи рішення Ковпаківського районного суду м. Сума Відповідач сплачував аліменти не в повному розмірі з порушенням періодів сплати аліментів. В результаті чого, вже на 24.05.2017 р. заборгованість Відповідача по аліментам склала 7544,60 грн. Враховуючи вищевикладене та висновки, зазначені в Постанові ВСУ у справі №6-300цс16 від 16.03.2017 р. стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати Відповідачем аліментів за період з січня 2016 р. по червень 2017 р. складає 2078,04 грн. Тому позивачка просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 2078,04 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн. В судовому засіданні представник позивачки уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнали, просили зменшити розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та відмовити в стягненні витрат на правову допомогу. Перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 25.04.2013 Ковпаківським районним судом м. Суми був виданий виконавчий лист по справі №592/3163/13ц про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання доньки Анісії, [INFO] до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з 22.03.2013 року. 30.04.2013 р. державним виконавцем органу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 3783314 за виконавчим листом № 592/3163/13-ц виданим 25.04.2013 Ковпаківським районним судом м. Суми. Одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову про звернення стягнення на заробітну плату [PERSON] яку останній отримував працюючи в АТ «Сумський завод «Насосенергомаш». Судом встановлено, що за час роботи [PERSON] на підприємстві АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» утримання аліментів з заробітної плати Відповідача проводились щомісяця та в розмірі встановленому судом. Тому за період з 22.03.2013 р. по 11.01.2016 р. заборгованості Відповідача по аліментам не було. Після звільнення [PERSON]К з АТ «Сумський завод «Насосенергомаш», а саме: 11.01.2016, почала накопичуватись заборгованість оскільки Відповідач сплачував аліменти не в повному розмірі з порушенням періодів їх сплати. В результаті чого, вже на 24.05.2017 р. заборгованість Відповідача по аліментам склала 7544,60 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком наданою державним виконавцем Ковпаківського ВДВС [PERSON] Відповідно до ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до п. 2.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Як встановлено судом внаслідок невчасного виконання відповідачем рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах, за ним існує заборгованість по виплаті аліментів за період з січня 2016 р. по червень 2017 р. Так, відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а незалежних від відповідача обставин, в результаті яких дана заборгованість виникла, судом не встановлено, отже наявна вина відповідача у виникненні заборгованості є підставою для стягнення неустойки (пені). Згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р., неустойка (пеня) сплачується за весь час прострочення сплати аліментів. Пеня за прострочення сплати аліментів починає нараховуватись з наступного місяця за місяцем, у якому виникла заборгованість. Перевіряючи розрахунок неустойки за прострочення сплати аліментів, наданий представником позивачки, судом встановлено, що він здійснений з дотриманням правил, встановлених п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. Аналогічного правового висновку дійшла колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у постанові від 16.03.2017 р. №6-300цс16. На підставі викладеного та відповідно до ч.2 ст.196 СК України, суд приходить до висновку що розмір пені, що зазначений позивачкою, розрахунок якої відповідає вимогам чинного законодавства, та становить 2078,04 грн., за період з січня 2016 р. по червень 2017 р., а тому позовні вимоги [PERSON], в цій частині, є такими, що підлягають задоволенню. При цьому, суд не вважає обґрунтованими доводи відповідача про необхідність зменшення розміру пені відповідно до вимог ч.3 ст. 551 ЦК України через те, що він тривалий час не міг знайти роботу за спеціальністю інженера-конструктора виходячи з наступного. Припинивши сталі трудові відносини з АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» в січні 2016 року відповідач звернувся до центру зайнятості лише в квітні 2017 року, тобто більше ніж через рік, за власними поясненнями не вважає можливим виконувати будь-яку роботу відмінну від роботи інженера-конструктора насосного обладнання, хоча тривалий час не може знайти роботу за спеціальністю. Також відповідач не надав суду будь-яких доказів, що його стан здоровя перешкоджає йому виконувати роботу відмінну від роботи інженера-конструктора та матеріально забезпечувати свою неповнолітню дитину. При розрахунку витрат на правову допомогу суд приходить до наступного висновку. У відповідності з вимогами ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Крім того граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до журналів судових засідань загальна кількість часу, витраченого адвокатом на представництво інтересів позивача в суді становить 01 год. 28 хв., з яких: 08 хв. у судовому засіданні від 15.08.2017 р.; 33 хв. у судовому засіданні від 11.10.2017 р.; 28 хв. у судовому засіданні від 01.12.2017 р.; 19 хв. у судовому засіданні від 18.12.2017 р. Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» встановлено, що мінімальна заробітна плата становить 3200 грн. Виходячи з зазначеного розміру мінімальної заробітної плати та часу, протягом якого адвокат брав участь у справі граничний розмір на правову допомогу становить 1876,40 грн. (3200х40:100 = 1280 х 01 год. 28 хв. = 1876,40). З урахуванням вимог ст. 137 ЦПК України ( в ред. 2017 року) враховуючи складності справи, часу витраченого адвокатом на надання правових послуг, обсягу надано адвокатом вказаних послуг суд вважає за необхідне визнати розмір відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1800 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. та на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1800 грн.

Outcome: approved