Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача та просила суд з стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], який продовжує навчання в розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення сином двадцяти трьохрічного віку. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, котрий розірвано. Від спільного подружнього життя мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В даний час син є студентом першого курсу денного відділення Національного університету харчових технологій, потребує матеріальної допомоги, знаходиться на її утриманні. В судове засідання позивачка надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. В своїх письмових запереченнях позовні вимоги визнав частково та просив стягнути з нього аліменти на утримання повнолітнього сина у мінімальному розмірі, оскільки у нього на утримання перебуває ще двоє неповнолітніх дітей та дружина. Третя особа в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши\~ докази\~ у\~сукупності з нормами чинного законодавства України суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно с ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з п. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, котрий розірвано. Від спільного подружнього життя сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-БК №259518, виданого 04 травня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Васильківського міськвиконкому Київської області, актовий запис №101. На даний час [PERSON] є студентом першого курсу денного відділення Національного університету харчових технологій, що підтверджується довідкою від 29 травня 2017 року №23-4933, знаходиться на утриманні позивачки та потребує матеріальної допомоги. Приймаючи до уваги вищевикладене, матеріальне становище сторін та можливість утримання сина позивачкою і можливість надавати матеріальну допомогу відповідачем, виходячи із потреб на навчання дитини, суд вважає, що з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку /доходів/ щомісячно на період його навчання, починаючи з 12 червня 2017 року і до закінчення навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи зазначені норми закону, суд вважає, що аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з дня предявлення позову до суду, тобто з 12.06.2017 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 640 грн. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial