Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

Позивачка звернулася до Приазовського районного суду Запорізької області з вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до повноліття дитини; стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною 3-х років, а саме до [INFO]. Крім того, просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 700,00 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що 24 червня 2017 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Добровільно батько дитини, який працює, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, а тому вона просить стягнути з нього аліменти на утримання їх дитини - доньки [PERSON] . Крім того, на даний час вона перебуває у декретній відпустці по догляду за донькою, а тому потребує матеріальної допомоги. За таких обставин просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення доньки [PERSON] 3-річного віку. Відзив відповідачем не подано, інших заяв та клопотань по справі від учасників справи до суду не надходило. В судове засідання позивачка не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з?явився, відповідно до ст. 128 ЦПК України належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи; не повідомив суд про причину своєї неявки; відзив на позов не надав. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню на наступних підставах. Згідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 червня 2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб /а.с. 4/. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження /а.с. 5/. Згідно довідки з Ботіївської сільської ради Приазовського району за № 476 від 02.05.2019 року /а.с. 6/, [PERSON] проживає разом з донькою [PERSON] , [INFO] та знаходиться на повному забезпечені матері. Доказів про надання позивачці матеріальної допомоги у добровільному порядку відповідачем суду не надано. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з п 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.. З п. 17 зазначеного Пленуму, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК ) і виплачуються щомісячно; вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, а саме - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як вбачається з матеріалів справи, даних про наявність захворювань та інших неповнолітніх дітей у відповідача суду не надано. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Крім того, статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно ч. 2 статті 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і або у твердій грошовій у сумі. Таким чином, оскільки позивачка на даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, а відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду, тобто з 07 травня 2019 року, і до досягнення [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] . Проте,суд відмовляє позивачці у задоволенні вимог стосовно стягнення аліментів на її утримання у розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму, оскільки саме такий розмір аліментів на утримання дружини не передбачено вимогами чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів за один місяць. Крім того, згідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судові витрати по справі, які складаються з судового збору, який необхідно стягнути на користь держави у розмірі 768,40 гривень, оскільки позивач звільнений від його сплати; та судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката у розмірі 700,00 гривень, що відповідає ст.. 137 ЦПК України та документально підтверджені письмовими доказами.

Outcome: partial