Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивачка звернулась у суд позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що перебувала у громадянському шлюбі з відповідачем з 2001 року. Від спільного життя у них народився син - [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає кошти на утримання дитини, чим поставив її у скрутне матеріальне становище. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітків (доходів) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилася. Подала до суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився. Подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, згідний на сплату аліментів у розмірі 1/4 від його заробітку. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче: Сторони проживали у громадянському шлюбі з 2001 року. Від спільного життя у сторін [INFO] року народився син - [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] Як встановлено судом, позивач добровільно коштів на утримання дитини не дає, проживає окремо. Дитина проживає разом із позивачкою та фактично перебуває на її утриманні. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач працює монтером колії «Львівської залізниці» та має постійний дохід. Відповідно до ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги те, що відповідач погоджується, щодо стягнення з нього аліментів, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення. Окрім цього з врахуванням положень ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі.

Outcome: approved