Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру стягнення аліментів. Позивачка посилається на те, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 20.11.2004 року по 12.10.2011 року. Мають спільну дитину [PERSON], [INFO], який на даний час і в подальшому буде проживати з позивачкою. На утримання неповнолітнього сина відповідач за рішенням суду від 09.12.2010 року повинен сплачувати на даний час аліменти у розмірі 500 грн. щомісяця, яких на даний час не вистачає на утримання дитини: син хворіє, потребує постійних додаткових витрат на лікування. Прибуток позивачки становить приблизно 3000 грн. в місяць. Відповідач часто змінює місце роботи, працює за цивільно-правовими угодами, виконує роботи на замовлення третіх осіб без документального відображення свого заробітку, тобто має нерегулярний та мінливий дохід, а тому з відповідача слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі, яку позивачка оцінює у 1500 грн. Позивачка просить прийняти рішення про стягнення з відповідача аліментів у сумі 1500 грн. щомісячно, з дня подачі позову до повноліття дитини, припинивши стягнення за рішенням суду від 09.12.2010 року. У судовому засіданні позивачка свій позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені вище. Зазначила, що відповідач має достатній дохід, щоб виплачувати заявлену нею суму аліментів. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що він офіційно працює електрозварювальником в МП «Енергія» з 01.07.2007 року і його заробітна плата становить приблизно 3200 грн. в місяць. Тобто він має постійний, регулярний дохід. А позивачка безпідставно посилається на те, що він має нерегулярний, мінливий дохід. Він на даний час має іншу сімю, де також виховується дитина. Згоден на сплату аліментів у розмірі 800-850 грн., більше не має змоги платити. Вислухавши позивачку, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивачки частково. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 ч.1 „частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 ч.2 СК „мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184\~цього Кодексу (в редакції на дату подання позову до суду). Ч.1 ст. 184 СК України передбачено: «якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд, за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі» (в редакції на дату подання позову до суду). На дату відкриття провадження у справі, а саме з 08 липня 2017 року, змінилися положення Сімейного кодексу України в частині регулювання правовідносин щодо утримання дітей та стягнення аліментів. Так, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, позивач, скориставшись своїм правом, просить стягувати аліменти саме у твердій грошовій сумі, що відповідає нормі закону. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України «розмір аліментів, визначений за рішенням суд… може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом». Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції від 08.07.2017) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного, суд вважає за можливе збільшити розмір аліментів, оскільки розмір доходу відповідача дає йому можливість сплачувати аліменти на утримання сина у більшому, ніж 500 грн., розмірі. До того ж 500 грн., які були визначені судом у 2010 році, на сьогоднішній день становлять трохи більше 28% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що жодним чином не є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд, враховуючи всі обставини справи, розмір доходу позивачки та відповідача, прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, вважає, що необхідним та достатнім розміром аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, є 1000 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно з положеннями ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Таким чином з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 84 ЦПК України\~витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно із п. 2 ч. 3\~ст. 79 ЦПК України\~витрати на правову допомогу належать до судових витрат. Відповідно до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved