Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати договір довічного утримання, укладений 26 грудня 2012 року між нею та [PERSON], засвідчений державним нотаріусом Пятої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити та пояснили, що 26 грудня 2012 року між нею та [PERSON] укладено договір довічного утримання. Відповідно до умов договору вона передала у власність [PERSON] ? частину належній їй квартири [ADDRESS]. 08.01.2013 року [PERSON] зареєструвала своє право власності у Державному реєстрі прав на нерухоме майно, номер запису 7649. Відповідно до п.4 вказаного договору [PERSON] зобовязалась довічно її утримувати, забезпечувати харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою та зберігати в її безкоштовному довічному користуванні повністю зазначену частину квартири, в тому числі належним чином здійснювати оплату комунальних послуг. Вартість матеріального забезпечення, згідно п.5 договору була визначена у розмірі 1000 грн. на місяць, з подальшою індексацією. Однак, після укладення договору довічного утримання [PERSON] умови договору не виконувала, не забезпечувала її харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою та не здійснювала оплату комунальних послуг. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву суду про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти задоволення позову (а.с.33). Таким чином, відповідачка згодна розірвати договір за згодою сторін. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи (а.с.25-26, 29-30, 50-51, ). Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивачки на наступних підставах. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, судом встановлено, що 26 грудня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір довічного утримання, який посвідчений державним нотаріусом Пятої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON], що підтверджується копією договору (а.с.6-7). Відповідно до умов договору позивачка передала у власність [PERSON] 1\\2 частину належну їй квартири [ADDRESS]. Згідно вимог ст. 744 ЦК України, за договором довічного утримання одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та /або/ доглядом довічно. Відповідно до п. 4 договору довічного утримання, відповідачка взяла на себе зобов'язання довічно утримувати позивача, забезпечувати її одягом, їжею, поміччю, зберігати в її довічному користуванні вказану квартиру, в тому числі належним чином здійснювати оплату комунальних послуг (а.с.6, зворотна сторона). Згідно до п. 5 договору довічного утримання, вартість матеріального забезпечення сторонами було оцінено у 1000 гривень на місяць, з подальшою індексацією (а.с.6, зворотна сторона). Однак, з мотивування позову вбачається, щл всупереч умовам договору довічного утримання, відповідачка самоусунулася від виконання обов'язків після укладання вказаного договору. Як вбачається з п. 9 договору довічного утримання, вказаний договір може бути розірваний за згодою сторін, а в разі невиконання умов та відмови від добровільного розірвання однієї із сторін - у судовому порядку. Відповідно до ст. 755 ч. 1 УК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу вічужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Крім того, як вбачається з пояснень свідків [PERSON], [PERSON] позивач уклала договір довічного утримання з відповідачкою, та передала відповідачу 1\\2 частину своєї квартири [ADDRESS]. Відповідач не виконує умови договору щодо утримання позивача. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані\~\~сторонами, не підлягають доказуванню. Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає необхідним розірвати договір довічного утримання від 26 грудня 2012 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], оскільки відповідачкою були порушенні умови вказаного договору.

Outcome: approved