Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні власністю, зняття з реєстрації та визнання його таким, що втратив право користування 22/100 частинами (квартира №2) домоволодіння №17 по вул. Лаврова у м. Дніпропетровську. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що їй на праві власності на підставі договору дарування від 22.11.2011 року, реєстровий №5007, укладеного з [PERSON], належить 22/100 частини (квартира №2) домоволодіння №17 по вул. Лаврова у м. Дніпропетровську. На момент укладання зазначеного договору дарування зареєстрованим у даному житловому приміщенні був відповідач по справі [PERSON], який мав знятися з реєстрації на протязі місяця після укладення договору. Позивачка зазначає, що після укладення договору дарування частини домоволодіння по теперішній час відповідач самостійно знятися з реєстрації відмовляється, з листопада 2011 року у будинку не проживає, його особисті речі відсутні, тому просила суд усунути перешкоди в користуванні власністю, визнати [PERSON] таким, що втратив право користування 22/100 частинами (квартира №2) домоволодіння №17 по вул. Лаврова у м. Дніпропетровську, шляхом зняття його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву, якою підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила справу слухати у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день слухання справи повідомлявся належним чином через оголошення у газеті «Вісті Придніпров'я» від 21.05.2015 року №40 (1635), тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи Амур-Нижньодніпровського РВ у м. Дніпропетровську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, якою просив справу слухати у його відсутність, рішення постановити згідно з вимогами діючого законодавства. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві власності на підставі договору дарування від 22.11.2011 року, реєстровий №5007, укладеного з [PERSON], належить 22/100 частини (квартира №2) домоволодіння №17 по вул. Лаврова у м. Дніпропетровську. Після укладання зазначеного договору дарування відповідач не знявся з реєстраційного обліку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Лаврова, 17. Таким чином, у квартирі [ADDRESS] продовжує бути зареєстрованим [PERSON], який з листопада 2011 року в будинку не проживає, його особисті речі відсутні, що підтверджується письмовими заявами сусідів [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оскільки реєстрація відповідача [PERSON] за вказаною адресою не дозволяє позивачці розпорядитися своєю власністю, крім того, вона змушена нести витрати по оплаті поточних платежів з урахуванням кількості зареєстрованих осіб, тому суд вважає усунути перешкоди в користуванні власністю та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - 22/100 частинами (квартира №2) домоволодіння №17 по вул. Лаврова у м. Дніпропетровську. Суд вважає, що не підлягають задоволенню вимоги про зняття Амур-Нижньодніпровським відділом у м. Дніпропетровську Головного управління державної міграційної служби України з реєстрації [PERSON] в зазначеній квартирі, оскільки зняття особи з реєстраційного обліку проводиться компетентним (уповноваженим державою) органом Головного управління державної міграційної служби України, зокрема на підставі рішення суду про виселення особи з житлового приміщення або визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Спір в цій частині відсутній та Амур-Нижньодніпровський РВ у м. Дніпропетровську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області не є відповідачем по даній справі. Також суд вважає стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 243,6 грн. витрат по платі судового збору.

Outcome: partial