overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Позивачка звернулася в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до відповідача про стягнення аліментів зазначивши, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, в період якого [INFO] народила дитину: [PERSON], батьком якого, відповідно до свідоцтва про народження дитини записано відповідача. В обґрунтування позову позивач зазначила, що дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної підтримки на утримання дитини їй не надає, у зв'язку з чим позивач з даним позовом звернулася до суду. Позивач надала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала, просила задовольнити та розгляд справи здійснити без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений, причини неявки до суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав. З урахуванням викладених обставин, відповідно до ст. ст. 158, 169 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних матеріалів та доказів. Дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам у їх сукупності суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.08.2007 року, виданим Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, [INFO] народився [PERSON], батьками якого записано позивача та відповідача. Інформація щодо сплати відповідачем аліментів на користь інших осіб відсутня. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім`ї. Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 Сімейного Кодексу, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

Позивачка звернулася в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом про стягнення з відповідача аліментів зазначивши, що у період з 12.09.1996 року по 25.05.2000 року вона перебувала у цивільному шлюбі з громадянином Туреччини [PERSON]. В період спільного проживання з відповідачем, народила дитину - доньку [PERSON], батьком якої згідно зі свідоцтвом про народження дитини записано відповідача. В теперішній час позивач з відповідачем спільно не проживають більше 10 років, матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає, у зв'язку з чим позивач з даним позовом звернулася до суду. Позивач надала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала, просила задовольнити та розглянути справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач до суду не з`явився, проте повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. З урахуванням викладених обставин, відповідно до ст. ст. 158, 169, 224 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних матеріалів та доказів, заочно. Дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам у їх сукупності суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.06.1999 року, виданим Палацом реєстрації новонароджених Кіровоградського міськвиконкому, [INFO] народилася [PERSON], батьком якої записано відповідача. Відомості про місце роботи відповідача та сплату аліментів на користь інших осіб відсутні. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім`ї. Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 Сімейного Кодексу, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивачка звернулася в листопаді 2013р. до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, пояснивши при цьому, що спільне життя з відповідачем не склалося,від шлюбу у них є спільна дитина син [PERSON], сторони припинили подружні відносини і стали господарювати окремо. В теперішній час шлюб носить формальний характер, тому подальше сумісне життя з відповідачем та збереження сім'ї неможливі. У судовому засіданні позивачка не з'явилась, проте надала суду заяву якою просила позов розглядати в її відсутності та позов підтримала. Відповідач [PERSON]. - у судове засідання не з'явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідачки, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 грудня 2008 року в Першому Приморському Відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 1047. Свідоцтво про шлюб [NUMBER]. Від шлюбу у сторін є спільна дитина син- [PERSON],[INFO] народження, який проживає разом з матір'ю. Фактичні шлюбні відносини припинені , однією сім'єю сторони не проживають, спільне домогосподарство не ведеться. Причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між сторонами та несхожість характерів. Майнового спору між сторонами не має. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення сторін. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Позивачка звернулася в Могилів-Подільський міськрайонний суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 щомісячно зі всіх видів заробітку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття , посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, але проживають окремо. На утриманні позивачки малолітня дитина - [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. В добровільному порядку відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча фізично здоровий, інших утриманців не має, в змозі надавати матеріальну допомогу, оскільки має постійну роботу, працює в Могилів-Подільському МВ УМВС. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову позивачки. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, але проживають окремо. На утриманні позивачки малолітня дитини -дочка [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. В добровільному порядку відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча фізично здоровий, інших утриманців не має, в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої доньки, оскільки має постійну роботу. Викладене підтверджене поясненням сторін, матеріалами справи. Визначаючи розмір аліментів суд враховує матеріальне становище позивачки, не працює, отримує державну допомогу на утримання малолітньої, стан здоров'я дитини, матеріальне становище відповідача, отримує заробітну плату і вважає, що розмір аліментів слід визначити у відсотковому відношенні до заробітної плати відповідача, який буде становити щомісячно по 1/4 зі всіх видів його заробітку. Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд стягує з відповідача на користь державного бюджету м. Могилева-Подільського судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Позивачка звернулася в суд в особі свого представника [PERSON] з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 22.09.1973 року за актовим записом № 22 у міському бюро ЗАГСу м. Хуст, Закарпатської області. Неповнолітніх дітей у сторін не має. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони люди різних характерів, поглядів на життя, шлюб та сімю. Позивачка проживає за кордоном, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні відносини. Позивачка вважає таке існування шлюбу в подальшому не можливим, просила шлюб між ними розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом вручення рекомендованого листа з повідомленням, однак причини його неявки суду не відомі. З врахуванням наведеного, у відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права і взаємовідносини сторін, а також те, що позивачка не заперечила проти вирішення справи без участі відповідача у поданій заяві, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутності [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.09.1973 року. В судовому засіданні з досліджених матеріалів справи вбачається, що даний шлюб між сторонами зареєстрований за актовим записом № 222 у міському бюро ЗАГСу м. Хуст, Закарпатської області. Неповнолітніх дітей у сторін не має. Крім цього встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, та не виконує свого прямого призначення, сторони проживають окремо та не підтримують шлюбних відносин. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, позивачка не бажає проживати в шлюбі з відповідачем, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивачка звернулася в суд до відповідача даним позовом посилаючись на те, що 03.01.2015 року помер її син [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді жилого будинку, який розташований в с. Блідча Іванківського району по вул. Лугова, 14, який був н6им придбаний за договором купівлі-продажу у попереднього власника 20.07.1970 року, але правовстановлюючих документів не оформлено, і лише за даними сільської ради будинок рахується як власність [PERSON] Після смерті сина позивачка прийняла спадщину, подавши заяви про її прийняття до Іванківської районної державної нотаріальної контори. Вважаючи, що має право на спадкове майно, позивачка просить визнати за нею право власності на спадковий будинок. У судове засідання позивачка не з*явилася, про день і час слухання справи повідомлено вчасно, написала заяву, що позов підтримує, просить справу розглядати без її участі. Представник відповідача у судове засідання не з*явився, про день і час слухання справи повідомлено вчасно. Надіслали заяву, у якій позовні вимоги визнають, і просять справу слухати без участі їх представника. Суд, вивчивши докази, якими позивачка обгрунтовує свої позовні вимоги, заяву відповідачки про те, що позовні вимоги визнаються у повному обсязі, приходить до висновку про задоволення позову як обгрунтованого доказами та такого, що відповідає вимогам ст. 1223, 1258, 1268, 1269, 1270, 1298 ЦК України. Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом ( ст. 1261 ЦК України) після смерті свого сина [PERSON], який помер 03.01.2015 року. Позивачка дійсно прийняла спадщину, вчасно подавши заяву про її прийняття в нотаріальну контору, що відповідає ст. 1269 ЦК України. В даному випадку позивачка є спадкоємцем першої черги за законом після смерті сина [PERSON], якому належав на праві власності жилий будинок в с. Блідча, вул. Лугова, 14 Іванківського району Київської області, і був збудований за даними Технічного паспорта у 1940 році, господарські споруди в період з 1940 до 1970 років і згідно з по господарською книгою № 4 особовий рахунок 369 рахується саме за [PERSON] Через відсутність правовстановлюючих документів, позивачка, як спадкоємець за законом першої черги, не може оформити на цей будинок відповідне свідоцтво, хоча фактично це домоволодіння є об*єктом спадкового майна за законом. На даний час ніхто, крім позивачки, на цей будинок не претендує. Як вбачається з постанови нотаріуса від 26.08.2015 року за даними нотаріальної контори спадщину прийняла позивачка заявою від 11.03.2015 року. Інших спадкоємців немає. Відповідно до ст. 41 Конституції України „кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. На підставі наведеного, ст. 1223, 1258, 1268, 1269, 1270, 1298 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

Позивачка звернулася в суд до відповідача з вказаним позовом посилаючись на те, що 07.02.2000 року помер її чоловік [PERSON]. На день його смерті залишилось спадкове майно, в т.ч. домоволодіння (жилий будинок з господарськими будівлями), що знаходиться у с. Залишани по вул. Пролетарська, 9 Поліського району Київської області. Нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на це майно, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього. Позивачка просить визнати її право власності на зазначений будинок з господарськими будівлями. У судове засідання позивачка не з*явилась, про день і час слухання справи повідомлена вчасно, написала заяву про те, що позов підтримує, просить справу розглядати без її участі. Представник відповідача Залишанської сільської ради у судове засідання не з*явились, про день і час слухання справи повідомлено вчасно. Написали лист про те, що заперечень проти позову не мають , просять справу розглянути без участі їх представника. Суд, вивчивши докази, якими обгрунтовуються позовні вимоги, враховуючи фактичне визнання відповідачем позовних вимог, приходить до висновку про задоволення позову як обгрунтованого доказами. В даному випадку позивачка є спадкоємицею першої черги за законом ( ст. 529 ч.1 ЦК України 1963 року) після смерті свого чоловіка [PERSON] (помер 07.02.2000 року), якому належав на праві власності жилий будинок в с. Залишани, вул. Пролетарська, 9, що підтверджується довідкою Залишанської сільської ради № 454 від 28.09.2016 року про те, що згідно по господарської книги № 1, особовий рахунок № 64 зазначений будинок належав [PERSON] Відповідно до Технічного паспорта він був збудований у 1967 році, а основні господарські споруди протягом 1968-1978 років. Відповідно до положень чинного на той час ЦК УРСР 1963 року, Вказівок по порядку ведення по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 року № 11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР 31.10.1975 року за № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, в т.ч. і виписки із по господарських книг. Документів на право власності [PERSON] не оформив, у звязку з чим позивачка, як його спадкоємиця, не може оформити на цей будинок відповідне свідоцтво, хоча фактично це домоволодіння є об*єктом спадкового майна за законом. На даний час ніхто, крім позивачки, на цей будинок не претендує. Крім того, позивачка прийняла спадщину, частково оформила свої спадкові права, отримавши 08.12.2004 року свідоцтво про право на спадщину за законом на грошовий вклад. Відповідно до ст. 41 Конституції України „кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. На підставі наведеного, ст. 524, 525, 526, 529, 549, 561 ЦК України 1963 р.,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивачка звернулася в суд до відповідача з даним позовом посилаючись на те, що 06.10.1998 року помер її батько [PERSON], після якого залишилась спадщина у вигляді речей домоволодіння, розташованого в с. Мусійки Іванківського району Київської області по вул. Кірова, 36 та земельного паю. За життя він склав заповіт на користь позивачки. Спадщину позивачка прийняла, та частково оформила спадкові права на земельну частку (пай). У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на жилий будинок нотаріусом їй було відмовлено, оскільки не пред*явлено правовстановлюючого документа на спадковий будинок. У 1965-1968 роках батьки позивачки побудували жилий будинок з господарськими будівлями в с. Мусійки по вул. Кірова, 36 Іванківського району Київської області, але ніяких правовстановлюючих документів на вказане майно не було оформлено. Позивач просить визнати її право власності на спадкове майно у вигляді жилого будинку з господарськими будівлями. У судове засідання позивачка не з*явилася, про день і час слухання справи повідомлено вчасно, написала заяву про те, що позов підтримує, просить справу розглянути без її участі. Представник відповідача у судове засідання не з*явився. Про день і час слухання справи повідомлено вчасно. Написали до суду лист, у якому позов визнають, просять справу розглядати без участі представників сільської ради. Суд, вивчивши докази, якими обгрунтовуються позовні вимоги, приходить до висновку про задоволення позову як обгрунтованого доказами. В даному випадку позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON]І.(помер 08.10.1998 року, заповіт склав 22.01.1997 року), якому належав на праві власності жилий будинок в с. Мусійки по вул. Кірова, 36 Іванківського району Київської області. Документи на право власності на будинок взагалі не оформлялись, тому позивачка, як його спадкоємець, не може оформити на це майно відповідне свідоцтво, хоча фактично це майно є об*єктом спадкового майна за заповітом. За даними сільської ради зазначений будинок рахується за [PERSON] Відповідно до технічного паспорту він був збудований у 1968 році, земельна ділянка біля будинку не приватизована. На даний час ніхто, крім позивачки, на це майно не претендує. Крім того, позивачка вчинила дії, що свідчать про прийняття спадщини, як це передбачено ст. 549 ч.1 п.1 ЦК України 1963 року, що підтверджується довідкою Мусійківської сільської ради та частково оформила спадкові права, оформивши право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 41 Конституції України „кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. На підставі наведеного, ст. 524, 534, 548, 549 ЦК України 1963 р.,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Позивачка звернулася в суд до відповідача з позовом про визнання особи такою, що втратила право на житло. На підставу своїх вимог спирається на те, що вона є власником будинку, який розташований в м.Тальне по вул.Вокзальній, 98. 19.05.2014 року між нею та відповідачем шлюб було розірвано. З кінця 2013 року відповідач фактично не проживає в будинку, однак він залишається в ньому зареєстрований і добровільно знятись з реєстраційного обліку відмовляється, в звязку чим позивачка вимушена звернутись до суду з даним позовом. До початку судового засідання позивачка подала до суду заяву в якій позов підтримала повністю та просила суд справу розглядати без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач до судового засідання не зявився хоча про час і місце розгляду справи був завчасно повідомлений, а тому суд вважає, що оскільки відповідач не зявилися до суду без поважних причин, про час і місце слухання справи вони були повідомлена завчасно, що підтверджується відповідними документами по справі, на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України справу необхідно слухати за наявними у справі матеріалами, з винесенням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи та вивчивши докази, надані по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи із слідуючого: Згідно ч.2. ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно довідки виконавчого комітету Тальнівської міської ради від 16.12.2015 року за № 6496, [PERSON] зареєстрована в [INFO], разом із нею згідно будинкової книги зареєстровані: син - [PERSON], син [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується копією домової книги Факт відсутності відповідача за місцем реєстрації понад 1 рік підтверджується довідкою вуличкому від 17.02.2016 року. У відповідність ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. \~ Вивчивши матеріали даної справи, дослідивши докази надані по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю на тій підставі, що спору між сторонами немає та відповідач втратив право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад одного року. На підставі викладеного

Outcome: approved