Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що з 17 лютого 2018 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають одну малолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Позивачка зазначає, що сімейне життя не склалось, спочатку відносини між ними були добрими, але згодом, через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства вони з червня 2020 року припинили шлюбні відносини і стали проживати окремо. Відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) до його повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] , згідно заяви, просить розглянути справу без його присутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази, перевіривши матеріали справи суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню. Судом встановлено, що з 17 лютого 2018 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 17 лютого 2018 року Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 22. Відповідач є батьком малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 15 серпня 2018 року Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1048, і зобов'язаний надавати йому допомогу. Дитина знаходиться на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою № 288, виданою 09 червня 2020 р. виконавчим комітетом Гуляйпільської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, наявність рухомого, нерухомого майна, грошових коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до норм ст.ст. 141, 180 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини. Згідно ст.ст. 141 та 430 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок по сплаті судових витрат і обумовлює допущення рішення суду до негайного виконання.

Outcome: approved