Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що їй на праві власності належить домогосподарство за адресою: Сумська обл., м. Лебедин, вул. Першотравнева, 23, яке було придбане нею 01.03.2018 року у [PERSON], матері відповідача. При цьому нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу укладений між ними не був. Сторони договору домовилися посвідчити його до 01.06.2018 року. Однак, у визначений строк договір посвідчений не був, так як [PERSON] невдовзі померла. Відповідач, який є спадкоємцем на майно останньої за заповітом, ухиляється від вирішення спірного питання. Тому позивачка просила визнати за нею право власності на вищевказане нерухоме майно. Учасники справи в судове засідання не зявилися. В наданих заявах просили справу розглянути без їх участі. При цьому позивачка вказала, що свої вимоги підтримує в повному обсязі, відповідач проти задоволення позову не заперечує. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні було встановлено наступне. З розписки (а.с. 18), вбачається що 01.03.2018 року громадянка [PERSON] отримала від [PERSON] кошти в розмірі 45 000 грн. за проданий житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: Сумська область, м. Лебедин, вул. вул. Першотравнева, 23. Зазначене домогосподарство складається з з: житлового будинку шлакоблочного, 1967 року побудови під літ. «А», загальною площею - 79,9 кв.м., житловою площею - 49,0 кв.м.; веранди цегляної під літ. «а»; прибудови шлакоблочної обкладеної цеглою під літ. А1; сараю шлакоблочного під літ. «Б»; огорожі дощатої № 1-2 При укладенні даного договору [PERSON] зобовязалася оформити нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу у строк до 01.06.2018 року, але невдовзі померла, а її син, який є спадкоємцем останньої за заповітом на усе майно, в тому числі на зазначене домогосподарство, зволікає з вирішенням спірного питання. З даного приводу позивачка зверталася до [PERSON], але спадина [PERSON] до цього часу не прийнята і договір купівлі-продажу не укладено. У відповідності зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У відповідності зі ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004р. N952-IV встановлено, що речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обовязковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом. Частною 1. ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що обовязковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі і право власності на нерухоме майно. Згідно з ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. У відповідності зі ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Оскільки сторони договору купівлі-продажу домовилися щодо його усіх істотних умов, позивачка зі свого боку виконала взяті на себе зобовязання, сплативши вартість придбаного майна та прийняла його у своє володіння і обидві сторони вчинили взаємні дії для настання юридично значимих наслідків, що підтверджується зібраними доказами, суд приходить до висновку, що наявні всі передумови для застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України та визнання за позивачкою права власності на спірне майно.

Outcome: approved