Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.12.2017 року Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області було зареєстровано їх шлюб, актовий запис № 2210. Від шлюбу вони мають дитину [PERSON] , [INFO] . В даний час між сторонами склались неприязні стосунки у зв`язку з відсутністю спільних поглядів на подружнє життя та небажання йти на взаємні поступки, що періодично призводить до суперечок. Подальше збереження шлюбу на думку позивачки не можливе, а тому вона просить його розірвати. Також [PERSON] просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина та вирішити долю судових витрат. Позивачка в судове засідання не з`явилася. В наданій заяві свої вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів підтримала, просила залишити їй після розлучення дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Також позивачка заявила клопотання про розгляд справи у її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але в судове засідання не з`явився з невідомих причин і не подав відзив. Згідно вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд вважає можливим провести по справі заочний розгляд. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце сімейні правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні було встановлено, що 01.12.2017 року Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області між позивачкою та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 2210. В даний час між сторонами склались неприязні стосунки, сім`я розпалась остаточно і подальше її збереження суперечить інтересам позивачки. Також встановлено, що від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає з матір`ю. У зв`язку з цим остання бажає стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина. Згідно вимог ст. ст. 104, 110, 112 СК України шлюб може бути припинений шляхом його розірвання, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно вимог ст. ст. 180-181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених вимог у повному обсязі. Ухвалюючи рішення, суд також вважає необхідним вирішити долю судових витрат, а саме в частині вимог про розірвання шлюбу стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений нею судовий збір в розмірі 840,80 грн. та стягнути з нього на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. в частині вимог про стягнення аліментів, від сплати якого [PERSON] була звільнення при зверненні до суду. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved