Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 20.07.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №111. Від шлюбу в них є дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Позивачка просить розірвати шлюб посилаючись на те, що сімейне життя не склалося з причин постійних непорозумінь, внаслідок яких збереження шлюбу стало неможливим. Зазначила, що проживала з відповідачем однією сім'єю до березня 2016 року. Після припинення подружніх стосунків, він пішов проживати до своїх батьків. Наміру на продовження подружніх стосунків та збереження шлюбу ні в неї ні у відповідача не має. За таких обставин подальше збереження шлюбу та примирення між ними неможливе, суперечить їх інтересам. Позивачка в судове засідання подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала. Зазначила, що наполягає на розірванні шлюбу, так як за час наданий судом на примирення, вона з відповідачем не помирилася. Просила розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач в судове засідання подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнав та погодився на розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про шлюб та свідоцтва про народження, 20.07.2013 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №111. Від шлюбу в них є дочка [PERSON], [INFO]. Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. В силу ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як передбачено ст.112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд надавав сторонам строк на примирення три місяці, однак вжиті заходи щодо примирення подружжя результату не дали. Позивачка категорично відмовляється зберегти сім'ю. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх дочки, оскільки встановлено факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння, вони тривалий час проживають окремо, намірів відновити подружні стосунки не мають, тому їхній шлюб є формальністю, яку зберігати не доцільно. Суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно, відновити її вже неможливо і тому шлюб необхідно розірвати. Згідно ч.1, ч.2 ст.79, ч.ч.1, 2 ст.84 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок, оскільки ухвалою Нетішинського міського суду від 25.05.2016 року позивачка звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved