Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,\~посилаючись на\~те,\~що рішенням\~Першотравневого районного\~суду м.\~Чернівці від\~18.12.2007\~року шлюб\~між ними\~розірвано та стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення повноліття дітей. Стверджує, що рішення суду боржник у добровільному порядку не виконував неналежним чином та у останнього наявна заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості виданого державним виконавцем станом на 01.04.2021р. загальна заборгованість зі сплати аліментів становить 51769,62 грн. Вказує, що пеня за прострочення сплати аліментів за період з 01.05.2018 року по 01.04.2021 року становить 45\~897,70 грн. На підставі вищевикладеного, просить суд стягнути з [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~іпн [NUMBER] на користь [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~іпн.\~ [NUMBER] пеню за несплачені аліменти в розмірі 45897,70 грн. \~ \~ \~ \~ В судовому засіданні позивачка позов підтримала, посилалась на доводи, викладені в позовній заяві. Просила суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Просив суд в задоволенні позову відмовити з причин безпідставності та необгрунтованості. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: \~ \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено,\~що згідно копії свідоцтв про народження, [PERSON] народилася [INFO] , [PERSON] народився [INFO] . Батьки: [PERSON] -\~батько, [PERSON] \~мати. (а.с.7-8). Згідно рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 18.12.2007 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 07.03.2003 року Чернівецькому міськвідділі РАГСу, актовий запис №294, розірвано та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 09.08.2007 року і до повноліття дітей. (а.с.6). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного Першим відділом державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області станом на 01.04.2021 р., заборгованість по сплаті аліментів становить 51769,62 грн. (а.с. 14). Пеня за прострочення сплати аліментів за період з травня 2018 року по березень 2021 року становить 45\~897,70 грн. (а.с. 15-16). Відповідно до\~ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивачка вказує у своїх позовних вимогах, що відповідач [PERSON] не виконує у повному обсязі свої зобов`язання щодо сплати аліментів, у зв`язку з чим виникла заборгованість по сплаті аліментів, і що підтверджено розрахунком заборгованості з Першого ВДВС м. Чернівці. (а.с.14). Відповідно до ч. 3\~ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору - судом. Матеріали цивільної справи містять розрахунок про розмір заборгованості, який був складений державним виконавцем, відповідно до вимог\~статті 71 Закону України «Про виконавче провадження»\~і сторонами не оспорюється. Доказів протилежного суду не надано. Згідно із частиною третьою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У частині восьмій\~статті 71 Закону України\~«Про виконавче\~провадження» зазначено, що спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи в порядку, встановленому законом. Отже, порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений статтею 71 згаданого Закону, відповідно до частини восьмої якої суд вирішує питання заборгованості лише в разі спору про її розмір. Відповідно до ч. 3\~ст. 194 Сімейного кодексу України, заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до\~ст. 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Згідно ч.1\~ст.\~196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. При цьому право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 СК України, у випадках несвоєчасної виплати присуджених за рішенням суду аліментів виникає з часу набрання рішенням законної сили, при наявності вини платника аліментів за прострочення у їх сплаті. У п. 22 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у\~ст.\~196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Таким чином, виходячи зі змісту ст. 196 СК України, суд, відповідно до вимог\~ст.264 ЦПК України, повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). За змістом\~статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм\~глави 49 ЦК України, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Оскільки неустойка у виді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов`язання окремо. У статті 196 СК України, не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Вказаний висновок, який викладеній у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), враховується судом в порядку ч.4ст.263 ЦПК України. Визначаючи розмір пені за прострочення сплати аліментів, суд керується розрахунком заборгованості по аліментах станом на 01.04.2021 року, виконаним державним виконавцем Першого ВДВС м. Чернівці Вітушинською Е.В. (а.с. 14). Визначаючи кількість прострочених днів зі сплати аліментів, суд виходить з того, що аліменти є щомісячними платежами, які підлягають сплаті до останнього дня кожного календарного місяця. Таким чином, періодом прострочення є період з першого числа кожного наступного місяця після несплати аліментів по березень 2021 року. Крім того, здійснюючи розрахунок пені, суд враховує положення ч. 1\~ст. 196 СК України\~в тій частині, що розмір пені обмежений розміром заборгованості, на який нараховується пеня, яка підлягає застосуванню в силу\~ст. 5 Цивільного Кодексу України, оскільки вказана норма пом`якшує цивільну відповідальність боржника за несвоєчасну сплату аліментів. Загальний розмір пені з травня 2018 року по березень 2021 року - включно становить 45897,70 грн. Таким чином, загальна сума пені за прострочення [PERSON] сплати аліментів за рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 18.12.2007 року за період з травня 2018 року по березень 2021 року, у відповідності до вимог ст.196 СК України, становить 45897,70 грн. А тому, позов про стягнення з відповідача пені за несплачені аліменти у розмірі 45897,70 грн., підлягає задоволенню в повному об`ємі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] знав про наявність рішення суду від 18.12.2007 року про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Письмових доказів на підтвердження сплати аліментів відповідач суду не надав. Отже, виходячи з наведенного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved