Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, уточнивши який (а.с.85), просить визнати житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані по [ADDRESS] об'єктом права спільної сумісної власності її та відповідача по справі - [PERSON]; визнати за нею право власності на 1/2 частину зазначеного нерухомого майна та встановити порядок користування вказаною земельною ділянкою згідно експертного висновку №041/14. Свої вимоги мотивує тим, що вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі з 2004 року. Під час шлюбу він придбав вищевказаний житловий будинок і земельну ділянку. Вказує, що згоди щодо порядку поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності між нею та відповідачем досягнуто не було, тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] на уточненому позові наполягала, посилаючись на обставини, викладені в уточненому позові. При цьому просила поділити спірний будинок та земельну ділянку згідно висновку експерта, виділивши їй частину будинку для І-го співвласника за першим варіантом, а присадибної ділянки для І-го співвласника за п'ятим варіантом В судовому засіданні відповідач [PERSON] уточнений позов [PERSON] не визнав. При цьому пояснив, що бажає зберегти сім'ю, а тому взагалі проти поділу житлового будинку та земельної ділянки. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 вересня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.4). Згідно ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок з надвірними спорудами та земельна ділянка, площею 0,160 га, що розташовані за адресою: [ADDRESS], набута за час шлюбу відповідачем [PERSON], отже належить сторонам на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Крім того, згідно ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. З висновку судової будівельно-технічної експертизи №041/14 від 12.10.2014 року вбачається, що інвентаризаційна вартість спірного домоволодіння становить 73916 грн. і поділ його в натурі між сторонами можливий. Згідно вимог ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Експертом запропоновано три варіанти поділу вказаного будинку в натурі, а також запропоновано п'ять варіантів поділу земельної ділянки відповідно часток кожного з подружжя. В судовому засіданні позивачка [PERSON] просила виділити їй в натурі 1/2 частину вказаного будинку вартістю 40532,5 грн. (для першого співвласника за першим варіантом), а відповідач не заперечував проти виділу йому в натурі іншої частини спірного майна за цим же варіантом вартістю 33383,5 грн. Згідно висновку експерта реальна доля для першого співвласника при запропонованому варіанті поділу житлового будинку складає 55/100, а для другого 45/100. Суд вважає можливим провести поділ майна подружжя за запропонованим експертом першим варіантом поділу та виділити позивачці в натурі 55/100 частини спірного домоволодіння для І-го співвласника вартістю 40532,5 грн., яка складається з: житлового будинку літ. «А1», загальною площею 38,4 кв.м та надвірних споруд: під літ. «Г» літньої кухні, літ. «Д» сараю, літ. «В» погрібу. Відповідачу суд вважає необхідним виділити в натурі 45/100 частин вказаного житлового будинку для ІІ-го співвласника вартістю 33383,5 грн., яка складається з: житлового будинку літ. («А1», «а1», «а2»), загальною площею 41,3 кв.м та надвірної споруди під літ. «Б» гаражу. Різниця в долях за інвентаризаційною вартістю становить 3574,5 грн., яку позивачка повинна сплатити відповідачу. З положень ч. 1 ст. 120 ЗК України вбачається, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Як роз'яснено в п. 18-2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 2 від 19.03.2010 р.) відповідно до положень статей 81, 116 ЗК України окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. З матеріалів справи вбачається, що сторони не оформили право власності на земельну ділянку у встановленому законом порядку, тому земельна ділянка має бути надана сторонам в користування. Згідно висновку експерта площа земельної ділянки складає 1600 кв.м, відповідно сторонам належить виділити в користування земельні ділянки площею по 800 кв.м, межі яких визначені експертом та вказані в додатку. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved