Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

Позивачка звернулася до Біляївського районного суду із зазначеним позовом, уточнивши який просить стягнути з [PERSON] на її користь борг за договором позики в сумі 388 500\~грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 01.04.2009 року відповідач взяв в борг у позивачки грошові кошти в сумі 25\~000 доларів США. На підтвердження боргових зобов'язань між позивачкою та відповідачем було укладено договір позики у вигляді розписки, кінцевий термін повернення боргу зазначений у розписці - 01.22.2014 року. До цього часу відповідачем повернуто частину боргу - 10 000 доларів США. Після часткового погашення боргу [PERSON] стара розписка була віддана відповідачу, після чого він написав нову, в якій зазначено кінцеву дату повернення залишку боргу 01.04.2014 року. На даний час сума боргу зменшилась до 15 000 доларів США, що у еквіваленті на день подачі позову становить 388\~500 грн. На звернення позивачки про повернення боргу відповідач не реагує, ніяких намагань повернути борг не здійснює, з наведених підстав позивачка звернулась до суду та просить стягнути з відповідача остаточну суму боргу в розмірі 388 500 грн. та судові витрати по справі. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала у повному обсязі, просила суд його задовольнити.\~\~ Відповідач [PERSON] позов визнав, пояснюючи при цьому, що у звязку з скрутним матеріальним становищем не мав можливості вчасно повернути борг. Як встановлено в судовому засіданні, згідно розписки написаною [PERSON], відповідач взяв у борг гроші в загальній сумі 25\~000 доларів США та зобов'язується повернути [PERSON] зазначену суму до 01 грудня 2014 року. У звязку з частковим поверненням боргу [PERSON], [PERSON] складено нову розписку в якій зазначено суму боргу 15 000 доларів США та строк повернення зазначених коштів до 01.04.2014 року. Таким чином встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, що витікають з договору позики, які регулюються нормами\~ЦК України. Згідно\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно\~ст. 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми. У відповідності до\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст.\~525,\~526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. В судовому засіданні відповідач не заперечував факт укладення між ним та позивачем договору позики та отримання грошових коштів, в зв'язку з чим, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON] боргу за договором позики в сумі 388 500 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved