Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з нього аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку(доходу)відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач кошти на утримання сина [PERSON] не виділяє, хоча має можливість надавати дитині матеріальну допомогу. Дитина є інвалідом з дитинства й потребує нормального харчування, лікування та постійного догляду. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяви про розгляд справи без її участі. Позов підтримала в повному обсязі, на застосуванні засобів технічної фіксації судового засідання не наполягає. Просить позов задовольнити проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився за невідомою суду причиною, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином , але до суду жодного разу не з'явився. Повідомлень щодо поважності причин його відсутності, заяви про слухання справи за його відсутністю та заперечень проти позову до суду не надходило. Згідно відповіді Сектору адресно-довідкової роботи УДМС України в Запорізькій області відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою вказаною в позовній заяві, куди й надсилались судові повістки, але повертаються до суду із зазначенням про закінчення терміну зберігання. Відповідно до вимог ст. 27 ЦПК України сторони повинні добросовісно користуватися своїми правами. Згідно вимог ст. 77 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання, повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає. Тому, суд вважає, що повістка є доставленою і відповідач не з'явився в судове засідання без поважаних причин. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] є сином відповідача по справі - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, копія якого знаходиться в матеріалах справи на аркуші справи №5. Позивачка мешкає разом з сином, а відповідач в свою чергу коштів на утримання сина не надає, хоча має таку можливість. Дитина є інвалідом з дитинства потребує нормального харчування, лікування та постійного догляду. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку(доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.79 та ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів, судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який працездатний, інших стягнень за виконавчими листами з відповідача не здійснюється. Крім того, судом враховується стан здоров'я дитини, який є інвалідом з дитинства потребує постійного догляду, нормального харчування та лікування, тому на підставі ч.3 ст.181 СК України кошти на утримання дитини(аліменти ) присуджуються судом у частці від доходу її батька. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі , що підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, на підставі ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: approved