Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищеназваним позовом. В судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи належно повідомлена, про причини неявки суд не повідомила. Проте надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Судові витрати просить стягнути з відповідача на її користь. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи належно повідомлений відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи належно повідомлена, про причини неявки суд не повідомила. Проте надала заяву про розгляд справи у відсутність представника. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи позицію позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд встановив, що [PERSON] є власником житлового будинку з відповідними господарськими спорудами, що знаходиться в с. Велика Березянка, вул. Садова, 8 Таращанського району Київської області, який належить їй на підставі рішення Таращанського районного суду від 15.12.2008 року № 2-830/2008. Відповідно до рішення Таращанського районного суду від 20.06.2011 року № 2-313/2011 шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. Відповідач бувший чоловік позивачки по справі. До початку 2010 року відповідач проживав в будинку позивачки, а потім залишив будинок разом із своїми речами та більше не повертався. Дане підтверджується актом обстеження від 03.11.2015 року. Кошти за житлово-комунальні послуги сплачує виключно позивачка, відповідач ніякої участі по утриманню житлового будинку з 2010 року не бере. В даний час позивачка має бажання вільно користуватися та розпоряджатися власним будинком, проте оскільки в даному будинку залишається зареєстрованим відповідач, вона цього зробити вона не може. В звязку із даними обставинами позивачка, посилаючись на норму ст. 71 ЖК України просить суд визнати її колишнього чоловіка [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в с. Велика Березянка, вул. Садова, 8 Таращанського району Київської області. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Також ст. 391 ЦК України надає власнику майна право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженя своїм майном, де перешкодою є постійне проживання в будинку особи, яка не має будь-яких на те прав. У відповідності до ст. 155 ЖК Української РСР жилі будинки, що є у приватній власності громадян, не може бути у них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком, крім випадків встановлених законом. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації по місцю проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право \~користування жилим приміщенням \~внаслідок відсутності цієї особи понад \~встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Підстав, передбачених статтею 71 ЖК Української РСР, які б давали право на збереження при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї \~за ними жилого приміщення протягом шести місяців, у відповідача немає. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, відповідач втратив право користування житловим будинком, розташованим в с. Велика Березянка, вул. Садова, 8 Таращанського району Київської області, який належить на праві власності позивачці, оскільки не проживає в цьому будинку понад шість місяців та підлягає зняттю з реєстрації за даною адресою. Таким чином, позовні вимоги підлягають до задоволення. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved