Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 01 жовтня 1994 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб у виконкомі Турицької сільської ради Перечинського району Закарпатської області, актовий запис № 10. Від даного шлюбу у них народилася одна дитина, а саме син - [PERSON], [INFO]. Однак, сімейне життя у сторін не склалося, так як у них різні характери, що призводило до частих непорозумінь та сварок. Відповідач зловживає алкогольними напоями, ніде не працює. Крім цього, він не приймає ніякої участі у вихованні та утриманні спільної дитини, не цікавиться його проблемами та потребами, а тому просить розірвати з ним шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності та в повному обсязі підтримала позовні вимоги в частині розірвання шлюбу, а питання розміру стягнення аліментів залишила на вирішення суду, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, а тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 01 жовтня 1994 року у виконкомі Турицької сільської ради Перечинського району Закарпатській області було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON]., [INFO], актовий запис № 10. Від даного шлюбу у них народилася одна дитина, а саме син [PERSON], [INFO] (а. с. 4, 6). Також встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, так як вони мають різні характери та погляди на сімейне життя, а отже шлюб між ними існує лише формально. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них та їх дитині, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Крім цього встановлено, що обов`язок утримувати дитину відповідач не виконує. Дані правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України, зокрема статті 180, згідно якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, враховуючи те, що обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, суд, з урахуванням положень ст. 182 СК України, вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст. 88 ч.1 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: partial