Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у здійсненні права власності на житло шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстраційного обліку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 23.01.2012 року. Відповідач [PERSON] зареєстрований у вказаній квартирі, але не проживає в ній. Просила позовні вимоги задовольнити. В судове засідання від позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, належно сповіщений про місце та час розгляду справи. Клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. У зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що позивачці на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] що підтверджується договором купівлі-продажу від 23.01.2012 року та рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 30 жовтня 2015 року(а.с. 5, 11). Як вбачається з матеріалів справи, разом з позивачкою у її квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], але не проживає в ній, що підтверджується актом обстеження на факт проживання від 30.08.2016 року (а.с.18). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний 20.06.2013 року (а.с.11-13). Позивач за відсутності відповідача несе додаткові витрати з оплати житлово-комунальних послуг ( а.с. 19-24) Опитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивачка її сусідка та підтвердила факт не проживання відповідача в квартирі [ADDRESS] понад двох років. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що позивачка є її сусідкою. За адресою: [ADDRESS] [PERSON] не проживає понад рік, його особистих речей у будинку немає. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України та ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Матеріали справи свідчать, що [PERSON]на праві приватної власності належить квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 23.01.2012 року, в якій зареєстрований [PERSON], але за вище вказаною адресою не проживає більше встановленого чинним законодавством строку за місцем реєстраційного обліку без поважних причини, тому є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Щодо позовних вимог про скасування реєстрації [PERSON] у квартирі [NUMBER], Рішення про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою є підставою для зняття його з реєстраційного обліку, компетентним (уповноваженим державою) органом. Отже, позовні вимоги позивачки щодо скасування реєстрації [PERSON] у квартирі [ADDRESS] задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть, тобто зняття відповідача з реєстраційного обліку за місцем проживання не передбачено законом як самостійний спосіб захисту порушеного права. Таким чином, рішення про позбавлення відповідача права користування житловим приміщенням є підставою для зняття його з реєстраційного обліку, компетентним (уповноваженим державою) органом. На підставі ст.ст. 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України,

Outcome: partial