Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про визнання права на завершення приватизації та права на одержання свідоцтва про право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом посилаючись на те, що 23.04.2008 року помер її син [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина в тому числі і на земельну ділянку площею 0,080 га з цільовим призначенням ведення садівництва, яка розташована на території Кремидівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області СМ «Магістраль» СТ «Політ» вул. VІ лінія, ділянка № 404, кадастровий номер 5122783000:01:001:0109. Вона є єдиною спадкоємицею після смерті сина. Для вирішення питання про прийняття спадщини у встановлений законом строк, вона звернулась до державного нотаріуса Четвертої Одеської державної нотаріальної контори та оформила своє право на частину спадкового майна. Щодо оформлення права на спадщину на земельну ділянку площею 0.080 га, то нотаріус відповідно до листва від 12.06.2015 року пояснив про неможливість оформлення права на спадщину у звязку з відсутністю право встановлювальних документів на земельну ділянку. В звязку з чим вона вимушена звернутись до суду для захисту своїх невизнаних прав. В судове засідання позивачка не зявилась, причини неявки суду не повідомила, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач по справі Кремидівська сільська рада Комінтернівського району Одеської області в призначене судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, подав заяву про розгляд справи у його відсутність не заперечував проти задоволення позову. Представник третьої особи управління Держгеокадастру у Комінтернівському районі Одеської області за дорученням [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог вважаючи їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволення так як поняття «завершення приватизації» не передбачено земельним законодавством, так як підставою для видачі державного акту на землю є рішення прийняте органами місцевого самоврядування, відповідно до Декрету Кабінету міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок». Питання набуття права власності в порядку спадкування регулюються нормами цивільного законодавства. Крім того, право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації. З огляду на те, що рішення, прийняте органом приватизації місцевого самоврядування відносно [PERSON] в матеріалах справи відсутнє, на випадок позивача норми абзацу 2 пункту 1 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України. Розглянувши поданий позов, матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, які приймали участь у розгляді справи суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог виходячи з такого. Судовим розглядом справи встановлено, що 23 квітня 2008 року у віці 22 роки помер [PERSON] (а.с.7), якому за життя належала земельна ділянка площею 0,080 га. для ведення садівництва (а.с.11). З матеріалів справи, а саме із свідоцтва про право на спадщину вбачається, що позивачка [PERSON] є матірю померлого [PERSON] (а.с.8). По питанню оформлення права на спадщину на дану земельну ділянку позивачка звернулась до Четвертої одеської державної нотаріальної контори, але отримала лист від 12.06.2015 р. № 1950/02-14 про відмову у вчиненні нотаріальної дії в звязку з ненаданням оригіналів правовстановлюючих документів ( а.с.10). На час смерті [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,080 га для ведення садівництва за адресою територія Кремидівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області СМ «Магістраль» СТ «Політ» вулиця VI лінія діл. № 404 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 713041 виданого на підставі розпорядження Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області від 08.11.2007 року № 16111/А-2007 та від 03.04.2008 року № 478/А-2008. На час смерті державний акт не зареєстровано в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі (а.с.11). Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з того, що право на приватизацію є особистим немайновим правом спадкодавця, що не входять до складу спадщини відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1219 ЦК України. Крім того, суду не надано жодного доказу на підтвердження того, що позивачка зверталась із відповідною заявою до органу приватизації, та їй було відмовлено у реалізації її права. При ухваленні рішення суд приймає до уваги, те, що спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі\~ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, отримав державний акт проте не встиг його зареєструвати, в звязку з чим спадкоємець має можливість поновити своє порушене право шляхом звернення до суду не з позовом про завершення процедури приватизації, а з позовом про визнання права власності на земельну ділянку. Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст.116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обовязки, що нерозривно повязані з особою спадкодавця, зокрема особисті немайнові права. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно вимогам статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 1216, 1218, 1219 ЦК України, ст. ст. 116, 125 ЗК України,

Outcome: dismissed