Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вимоги мотивовані тим, що 22 червня 2012 року вони з відповідачем уклали шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO], яка проживає разом з нею. З моменту укладення шлюбу, стосунки між ними не склалися, чоловік часто уходив з будинку та навіть не поставив її у відомість куди та нащо та був відсутній декілька днів. Також відповідач ніде не працював, вони проживали за рахунок випадкових заробітків, отримані гроші витрачав на алкоголь, після чого виражався на її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною рас правою. У листопаді 2012 року, коли вона народила дитину, відповідач навіть не забрав її з пологового будинку, у зв'язку з чим вони з цього часу сумісно не проживають, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільне господарство та проживають окремо один від одного. У теперішній час їх шлюб носить лише формальний характер, вона вважає, що збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, у зв'язку з чим вона та звернулася до суду з даною позовною заявою. Позивачка у судове засідання не явилася, про день та час розгляду справи сповіщена належним чином. Від неї на адресу суду надійшла заява, згідно якої вона позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити та у випадку неявки у судове засідання відповідача прийняти заочне рішення. Відповідач у судове засідання не явився повторно, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, з'ясувавши всі її фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 22 червня 2012 року, у Опішнянській селищній раді Зіньківського району Полтавської області, актовий запис №14. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO], яка проживає разом з нею. Рішенням Нижньогірського районного суду АР Крим від 28 литого 2013 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на її утримання та утримання їх неповнолітньої дитини. Згідно зі ст. 112 СК України, - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом також встановлено що спільне життя позивачки з відповідачем не склалося, оскільки з моменту укладення шлюбу, чоловік часто уходив з будинку та навіть не поставив дружину у відомість куди та нащо та був відсутній декілька днів. Також відповідач ніде не працював, вони проживали за рахунок випадкових заробітків, отримані гроші витрачав на алкоголь, після чого виражався на її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною рас правою. У листопаді 2012 року, коли позивачка народила дитину, відповідач навіть не забрав її з пологового будинку, у зв'язку з чим вони з цього часу сумісно не проживають, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільне господарство та проживають окремо один від одного. У теперішній час їх шлюб носить лише формальний характер. Не позивачка ні відповідач бажання для примирення та збереження сім`ї не проявили. Приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а поведінка сторін свідчить про те, що сторони зберегти сім'ю не бажають, суд з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті і майнові права сторін та їх дитини, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити. Відповідно до вимог ч.8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка під час реєстрації шлюбу з відповідачем змінила дошлюбне прізвище «[PERSON]» на прізвище чоловіка - «[PERSON]». Після розірвання шлюбу позивачка просить залишити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідно до вимог ст.115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Оскільки позов задоволено, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. Враховуюче вищевикладене

Outcome: approved