Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну розміру стягнення аліментів та стягнення аліментів на період навчання обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 20 січня 2017 року із відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. [PERSON] [INFO] досяг повноліття, однак на даний час він є студентом денної форми навчання факультету спорту Львівського державного університету фізичної культури імені І. Боберського та потребує утримання батька. Окрім цього, посилається на те, що на даний час визначений судом розмір аліментів є вкрай недостатнім для забезпечення потреб та інтересів дитини. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] на користь позивачки аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно на утримання їхнього сина [PERSON] , [INFO] на період навчання у Львівському державному університеті фізичної культури ім. І.Боберського та змінити розмір аліментів визначений рішенням Глибоцького районного суду від 20 січня 2017 року та стягувати з [PERSON] на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак, від неї до суду надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд справу розглянути в її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, відзиву на позовну заяву від нього до суду не надходило, а тому суд згідно вимог ст.280 ЦПК України проводить розгляд справи в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі є батьком дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 20 січня 2017 року із відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. [PERSON] досяг повноліття та є студентом стаціонарної форми навчання Львівського державного університету фізкультури ім. І. Боберського на факультеті спорту, що підтверджується матеріалами справи. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на період його навчання, суд зазначає наступне. Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Правовідносини батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Встановлено, що дитина [PERSON] на даний час потребує матеріальної допомоги, так як він навчається на денній формі, ніде не працює, а батько може надавати таку допомогу, так як є здоровим молодим чоловіком. При цьому СК України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. Отже, виходячи із того, що відповідач офіційної роботи не має, однак є здоровим чоловіком, а тому суд вважає, що може працювати та надавати допомогу сину, який продовжує навчання на денній формі і не має можливості працювати, розмір аліментів слід визначити у розмірі 3 000 грн. щомісячно, на період його навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3 ст. 199 СК). У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв`язку з цим стягуються аліменти (п. 20 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). За змістом зазначених норм [PERSON] має право звернутися з позовом. Однак, такий позов міг бути поданий в інтересах повнолітнього, який повинний бути позивачем у зазначеній справі, а з врахуванням того, що повнолітній син є дієздатним, то аліменти мають бути стягнуті на його, а не інших осіб, користь, в т.ч. коли такі особи наділені правом звернення до суду з позовом в інтересах інших осіб. Вирішуючи позовну вимогу про зміну розміру стягнення аліментів з [PERSON] на утримання [PERSON] , суд зазначає наступне. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, за змістом ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Кодексом. Як роз`яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось з них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років з 01 липня 2021 року становить 2510 грн. Встановлено, що з часу ухвалення рішення суду від 20 січня 2017 року дитина підросла, навчається, відповідно потребує більших коштів на харчування, одяг, виховання. Внаслідок збільшення витрат, які несе позивачка на указані цілі, її матеріальних стан погіршився. Отже, зважаючи на збільшення витрат на утримання дитини, потреби якого у забезпеченні зросли, суд дійшов висновку про те, що на даний час відповідач спроможний сплачувати аліменти у розмірі по 2 500 грн., щомісячно на дитину до досягнення нею повноліття. На підставі наведеного та

Outcome: approved