Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвали 24 березня 2016 року. За час проживання у шлюбі у них народилася одна дитина син [PERSON], [INFO], який проживає біля неї. На догляд за дитиною та її виховання потрібні значні кошти. Вона не має змоги належним чином забезпечити гідні умови життя для їх з відповідачем сина. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на дитину та на неї, як дружину, з якою проживає дитина, так як він є працездатним та може працювати. Він має нестабільний, мінливий дохід. На сьогоднішній день вона ніде не працює, тому що займається вихованням дитини. Жодного джерела доходу, крім соціальних виплат, вона не має. Просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття та на її утримання, як дружини 1000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. Позивачка [PERSON] судове засідання не зявилася. Надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання також не зявилися. До суду надіслали заперечення проти позову та заяву про розгляд справи у їх відсутності, з позовом незгідні, просили суд відмовити у його задоволенні з мотивів, викладених у запереченні, зокрема через те, що відповідач є працевлаштованим, отримує сталий дохід, а тому він повинен сплачувати аліменти у часті від його доходу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Хустського районного суду від 24 березня 2016 року розірвали. Від шлюбу у них 07 березня 2015 року народився син [PERSON], який згідно акту обстеження житлово-побутових і матеріальних умов позивачки від 30.03.2016 року проживає з нею та перебуває на її утриманні. Позивачка ніде не працює, оскільки доглядає за дитиною, інших джерел доходу, крім соціальних виплат, не має. Відповідач зобовязання по утриманню дитини належно не виконує, матеріальної допомоги по утриманню сина позивачці не надає. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України, є одним з головних конституційних обовязків. Такий обовязок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з вимог ч. 4 ст. 84 СК України, слід зазначити, що право на утримання має дружина, з якою проживає дитина до досягнення трьох років, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON], як вбачається з запису № 5 у трудовій книжці серії АВ № 543353, заповненої 01 вересня 2008 року, прийняти на роботу до ПП «[PERSON]В.» офіціантом і згідно трудового договору від 17.05.2016 року, отримує мінімальну заробітну плату на місяць, передбачену законодавством пропорційно відпрацьованих годин. Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2016 рік» визначено прожитковий мінімум на одну особу: дітей віком до 6 років 1228 гривень. Отже, беручи до уваги те, що у відповідача є постійне місця роботи та сталий заробіток (дохід), суд за правилами ст.ст. 182, 183 СК України визначає, що з [PERSON] слід стягнути на користь позивачки аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття та на утримання дружини у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів, щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. З урахуванням ст. 88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved