Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], якому на праві спільної сумісної власності належало 1/2 частина житлового будинку з господарськими спорудами. Даний будинок вони побудували перебуваючи у шлюбі. Після смерті чоловіка вона успадкувала його частину, однак нотаріальна контора відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що у дублікаті свідоцтва про право власності на житловий будинок зазначено, що домоволодіння належить [PERSON] на праві спільної сумісної власності, а отже слід визначити частки кожного члена спільної часткової власності. Тому позивачка звернулася до суду і просить суд визнати за нею право власності на ціле домоволодіння. В судове засідання представник позивачки надав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак також подав суду заяву про слухання справи у його відсутності та не заперечує проти задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.Встановлено, що [PERSON] помер [INFO], що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.13), який перебував у шлюбних відносинах із позивачкою [PERSON] (а.с.14). З довідки Верхнянської сільської ради від 12.05.2014 року №654 вбачається, що за [PERSON] в погосподарській книзі значиться 1/2 частина житлового будинку по [ADDRESS] і розташоване на неприватизованій земельній ділянці (а.с.6). Згідно дубліката свідоцтва про право власності на житловий будинок, що зареєстроване за № 321 від 25.10.2000 року, будинок вцілому по [ADDRESS] належить [PERSON] на праві спільної сумісної власності (а.с.7). У відповідності до технічного паспорту Івано-Франківського ОБТІ від 25.06.2014 року вартість житлового будинку з господарськими спорудами , що знаходиться в [ADDRESS] становить 115798,00 грн. (а.с.10-12). Як вбачається з довідки Івано-Франківського ОБТІ № 00483 від 25.06.2014 р. за [PERSON] було зареєстровано право власності на домоволодіння [ADDRESS] 25.10.2000 року на праві спільної сумісності власності (а.с.8). При зверненні позивачки до Калуської районної державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки в дублікаті свідоцтва про право власності на житловий будинок зазначено, що будинок в цілому належав на праві спільної сумісної власності [PERSON], тому слід визначити частки кожного члена спільної часткової власності. Відповідно до п. 4 Заключних і перехідних положень Цивільного Кодексу України (в редакції 2004 р.) щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільного Кодексу України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, які виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Отже спірні правовідносини регулюються Цивільним Кодексом України (в редакції 1963 року), Кодексом про шлюб та сім'ю України, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин. Відповідно до ст. ст. 22, 28 Кодексу про шлюб та сім'ю України в редакції 1964 року, яким серед іншого мають регулюватися спірні правовідносини, майно, нажите подружжям за час шлюбу є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Таким чином, суд приходить до переконання про те, що домоволодіння [ADDRESS], набутий у шлюбі і може бути об'єктом їх спільної сумісної власності. Згідно до ст.ст. 525, 527 ЦК України 1963 року, яким мають регулюватися спірні правовідносини на момент їх виникнення, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті. Статтею 529 ЦК України 1963 року встановлено вичерпний перелік осіб, які можуть бути спадкоємцями першої черги за законом, серед яких є дружина, яка на день смерті спадкодавця проживали з ним в одному будинку, де мешкає і зараз. Оскільки позивачка є дружиною померлого спадкодавця, після відкриття спадщини фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, вважається, що вона, як спадкоємець першої черги, на підставі положень пункту 1 ч. 1ст. 549 ЦК України 1963 року прийняла спадщину у виді 1/2 частини домоволодіння, яке перебувало у фактичному володінні її чоловіка. При цьому слід прийняти до уваги, що інша 1/2 частина домоволодіння фактично належить самій позивачці. Таким чином суд приходить до висновку, що позивачка набула повне право власності на ціле домоволодіння [ADDRESS], побудоване спадкодавцем та [PERSON] перебуваючи у шлюбних відносинах. На підставі наведеного та

Outcome: approved