Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з даним позовом, посилаючись на те, що з 12 лютого 2002 року вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який розірвали 18 вересня 2013 року рішенням Хустського районного суду Закарпатської області. За час перебування у шлюбі з відповідачем, рішенням Сокирницької сільської ради від 21.03.2002 року їм було виділено земельну ділянку по [ADDRESS] для будівництва житлового будинку. 26 червня 2006 року вони виготовили державний акт на право приватної власності землю серії [NUMBER]. 10 листопада 2003 року ними було виготовлено будівельний паспорт на забудову земельної ділянки індивідуального забудовника та розпочато будівництво житлового будинку. Будинок будувався ними у період шлюбу. На сьогоднішній день він є незавершеним будівництвом. Просить суд винести рішення яким визнати незавершене будівництво житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] об'єктом права спільної сумісної власності по 1/2 частині їй та відповідачу, а також визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки за вищевказаною адресою. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися. До суду від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задоволити з мотивів, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання також не з'явилися. До суду від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позову заперечують, просять суд відмовити [PERSON] у задоволенні позовної заяви. Представник третьої особи реєстраційної служби Хустського РУЮ в судове засідання не з'явився. До суду надійшло клопотання представника, в якому він не заперечує проти задоволення позову та просить суд розглядати справу у його відсутності. В порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити рішення на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 12 лютого 2002 року, який розірвали згідно рішення Хустського районного суду від 18 вересня 2013 року, яке набрало законної сили 30 вересня 2013 року. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виготовленого на підставі рішення 25 сесії 23 скликання Сокирницької сільської ради від 21 березня 2002 року [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,07 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд за адресою: [ADDRESS]. 10 листопада 2003 року КПП «Архітектура» виготовило на ім'я відповідача будівельний паспорт на забудову земельної ділянки індивідуального забудовника. Як вбачається з довідки від 20.01.2015 року за № 65, виданій Сокирницькою сільською радою на сьогоднішній день будівництво будинку розташованого на земельній ділянці площею 0,07 по [ADDRESS] є незавершеним. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що передана у приватну власність відповідачу земельна ділянка на підставі рішення 25 сесії 23 скликання Сокирницької сільської ради від 21 березня 2002 року та незавершений будівництвом житловий будинок згідно будівельного паспорту, виготовленого 10.11.2003 року, належить сторонам на праві спільної сумісної власності і є таким, що набуті ними у шлюбі. Крім того, довідкою від 20.01.2015 року за № 65, виданою Сокирницькою сільською радою, стверджується той факт, що незавершене будівництво, яке знаходиться на земельній ділянці площею 0,07 га у [ADDRESS] будувалося у шлюбі між [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 70 СК України частка майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем та його представником, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, не надано жодних доказів того, що вказане нерухоме майно не є об'єктом права їх спільної з позивачкою сумісної власності. Також, впродовж розгляду справи не встановлено доказів, які б спростовували обставини, наведені позивачкою в позовній заяві та ставили б під сумнів доводи останньої про обґрунтованість її вимог відносно захисту своїх майнових прав, з підстав,передбачених ст. ст. 60, 61, 63, 70 СК України. З огляду на встановлене, суд констатує, що [PERSON] обґрунтовано та правомірно ставить питання про визнання незавершеного будівництва житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] об'єктом права спільної сумісної власності по 1/2 частині позивачці та відповідачу, а також визнання за нею права власності на 1/2 частину земельної ділянки, що розташована по вищевказаній адресі, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. З матеріалів справи слідує, що позивачка сплатила судовий збір в розмірі 243,60 гривень, який документально підтверджений і згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України присуджується до стягнення зі сторони не на користь якої ухвалено рішення.

Outcome: approved