Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить постановити судове рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дочкою повноліття. Позивачка у судовому засіданні участі не приймала, у письмовій заяві позов підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. Проти постановки заочного рішення заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином з урахуванням положень ч.5 ст.74 ЦПК України, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив. Суд, з'ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Закон - ст. ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України - встановив таке: - Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. - За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. - Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. - Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде утримуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. Судом також встановлено, що мати самостійно опікується їїх матеріальним становищем, у той час, як відповідач не належним чином виконує свої батьківськи зобов'язання, щодо участі у її матеріальному утриманні. У зв'язку із тим, що між сторонами виник спір щодо участі кожного з них в матеріальному утриманні своєї малолітньої дитини, суд вважає, що його необхідно вирішити судовим рішенням і доходить висновку, що з відповідача мають бути стягнути аліментні платежі, ці платежі мають бути стягнуті у частковому розмірі з усіх видів його заробітку. При визначенні розміру аліментів, що мають бути стягнуті з відповідача суд, у відповідності до вимог ст. 182 СК України, врахував, як стан здоров'я та матеріальне становище батька та дитини, так і ті обставини, що відповідач, окрім доньки [PERSON], [INFO], немає інших утриманців. Вирішуючи питання про розмір щомісячних аліментних платежів, які необхідно стягнути з відповідача, суд вважає, що вони мають бути стягнуті у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягувати їх у такому розмірі щомісяця до повноліття дитини. Посилання позивачки на мінімальний розмір аліментів «але не менш одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісяця» суд вважає помилковим, оскільки це було передбачено законодавством раніше. Відповідно до діючих норм закону, а саме до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Приходячи до такого висновку, суд взяв до уваги ті обставини, що відповідач є здоровою, працездатною особою, який не має на своєму утриманні інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Окрім того, відповідно до п.3 ч.1 ст. 80 і ч.2 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати на користь держави, від сплати яких позивачку за законом звільнено, а саме - судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved