Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, який підтримала в судовому засіданні посилаючись на те, що 22.11.2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 276. Від шлюбу у них є син [PERSON], [INFO]. Позивачка просить розірвати шлюб посилаючись на те, що сімейні стосунки між нею та відповідачем не склались через різні погляди на сімейне життя та обов'язки, обов'язки щодо участі в утриманні сім'ї та веденні господарства, різні погляди на те, яким має бути ставлення один до одного. На ґрунті непорозумінь у них часто виникають сварки, які завдають значної шкоди немайновим інтересам позивачки та негативно впливають на психологічний стан їх з відповідачем дитини. З серпня 2016 року подружні стосунки, спільне проживання та ведення домашнього господарства між ними припинено. Спору щодо місця проживання дитини між сторонами не має. Позивачка вважає, що причини, які спонукали її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, тому переконана, що подальше спільне життя, збереження шлюбу та примирення між ними неможливе, суперечитиме їх інтересам. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, зазначила, що за час строку на примирення з відповідачем не примирилися. Відповідач не з'явився в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Крім того, на веб-сайті суду розміщується список справ, що призначені судом до розгляду, і така інформація є відкритою, загальнодоступною та зрозумілою; і при бажанні відповідач мав можливість отримати інформацію про дату і час розгляду справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі. 28.11.2017 року судом винесено ухвалу про зупинення провадження у вказаній справі та надано сторонам строк для примирення два місяці, однак вони не знайшли способів зберегти сім'ю. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість Відповідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі зареєстрували шлюб 22.11.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.11.2014 року. Судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, разом, як сім'я, не проживають, спільного господарства не ведуть, взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного. Факт не проживання позивачки і відповідача однією сім'єю та відсутність спільного побуту, суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. З огляду на викладене вище, суд не вбачає підстав для подальшого вжиття заходів щодо примирення сторін та приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в сумі 640 грн., що відповідатиме вимогам ч.1 та ч.6 ст.141 ЦПК України. Відповідно до ст.ст. 105, 109, 110, 112-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206, 259, 265 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved