Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом, у якому просила визнати угоду між нею та відповідачем на продаж Ѕ частини квартири [ADDRESS] дійсною. На обґрунтування зазначила, що є співвласником вказаної квартири (1/2 частина) на підставі договору дарування. Співвласником квартири є відповідачка, однак остання у квартирі ніколи не мешкала та не зареєстрована, є громадянкою Російської Федерації, проживає та зареєстрована у м. Санкт-Петербурзі, комунальні платежі у вказаній квартирі не сплачує. У січні 2020 року відповідачка звернулась до позивачки із пропозицією придбати у неї Ѕ частку вказаної квартири, оскільки вона не планує жити в Україні та їй терміново потрібні гроші. 07 січня 2020 року позивачка через представника передала відповідачці у м.Санкт-Петербург 100000 (сто тисяч) гривень, про що відповідачка написала розписку, де зазначила свій обов`язок протягом 14 календарних днів приїхати в Україну для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу та переоформлення квартири на ім`я позивачки. Однак до теперішнього часу відповідачка не виконала свій обов`язок, посилаючись на те, що приїздити до України дорого та в Донецькій області проходять військові дії. Враховуючи викладене, позивачка змушена звернутись до суду із вказаним позовом щодо захисту своїх прав. Позивачка надала суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Представник відповідачки надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення вимог не заперечує. Відповідно до поданих сторонами заяв суд розглянув справу у їх відсутності. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~ У відповідності до ст.ст.13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що згідно договору дарування частки квартири серії ННВ 556268 від 16 травня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Лашиною Н.Г., [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла у дар, Ѕ (одну другу) частку однокімнатної квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №124096428 від 16.05.2018 року, власником Ѕ частини квартири за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної спільної часткової власності є [PERSON] . Згідно Витягу про державну реєстрацію МКП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації №29817518 від 28.04.2011 року, власником квартири за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності є [PERSON] . Згідно рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 березня 2018 року, скасовано запис про право власності на [PERSON] на Ѕ частку квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно розписки [PERSON] від 07 січня 2020 року, вона отримала грошові кошти у сумі 100000 (сто тисяч) гривень від [PERSON] за Ѕ частку квартири за адресою: [ADDRESS] , та зобов`язується протягом 14 календарних днів переоформити вказану квартиру на ім`я покупця [PERSON] . У силу положень ст.ст.21, 24, 41 Конституції України, ст.ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Згідно із статтею 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. При цьому право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку\~у спільному майні за вимогою інших співвласників. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному окремому випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном. Саме такі висновки містяться\~у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-68цс12 та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.05.2018 року у справі №760/8958/15-ц. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про припинення права власності відповідачки [PERSON] на 1/2 частку квартири та визнання за нею права власності на цю частку, підлягають задоволенню, оскільки відповідачка у зазначеній квартирі ніколи не мешкала та не зареєстрована, є громадянкою Російської Федерації, проживає та зареєстрована у м. Санкт-Петербурзі, та не заперечує проти припинення її права власності на вказану частку квартири.

Outcome: approved