Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на сина [PERSON] та дочку [PERSON] у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що від шлюбу з відповідачем вони мають трьох дітей, двоє яких є малолітніми: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Від відповідача за останній рік не надходила матеріальна допомога на утримання дітей. Вважає, що матеріальний стан відповідача дозволяє надавати кошти на їх утримання, оскільки він має сільськогосподарську техніку та займається обробленням земельних паїв, торгівлею м'ясними виробами. Інші утримання з відповідача за виконавчими листами не проводяться. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що спочатку він у добровільному порядку сплачував позивачці аліменти, але з початку 2014 року він дізнався, що позивачка почала віддавати значну кількість грошових коштів у релігійну секту, яку вона разом з дітьми відвідує. Крім того, діти не бажають спілкуватися з ним. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 30 вересня 2004 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження /а.с.6,7/. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 18 лютого 2011 року шлюб між сторонами розірвано /а.с.5/. Відповідно довідки сільського голови Новобогданівської сільської ради Мелітопольського району малолітні діти проживають разом з позичкою за адресою: вул Щорса, 28, с.Новобогданівка Мелітопольського району Запорізької області /а.с.8/. Дані обставини визнані сторонами, тому згідно ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Згідно зі no.180 NE Oe?a?ie батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не надає добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей. Позивачці, на утриманні якої знаходяться діти, необхідно сплачувати комунальні послуги, купувати одяг та взуття собі та дітям, продукти харчування, ліки та інше. Розмір її доходів не дозволяє їй належним чином забезпечувати дітей. Таким чином, матеріальний стан позивачки не дозволяє їй належним чином забезпечувати дітей. [PERSON] є працездатним, але офіційно ніде не працює, однак, не заперечував у судовому засіданні того, що займається обробленням земельних паїв сільськогосподарською технікою та торгує м'ясними виробами. Стягнення за виконавчими листами з нього не проводиться. Noaooy 183 NE Oe?a?iи вказує, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 грудня 2014 року та до повноліття сина [PERSON]. Згідно no.367 OIE Oe?a?ie суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вимоги no.88 OIE Oe?a?ie суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved