Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, в якому вони знаходяться з 2011 року, а також стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 2500 грн. щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що протягом спільного життя відповідач постійно вчиняв безпідставні сварки, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, принижував її, що зробило неможливими їх спільне проживання. Вони не проживають однією сімєю з вересня 2015 року та спільне господарство не ведуть. Їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам сторін. На примирення не згодна. При таких обставинах [PERSON] вважає, що її шлюб з [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню. Крім того вказує, що від шлюбу у них народилася донька [PERSON]. Відповідач є батьком дитини, однак не надає матеріальної допомоги на її утримання. Позивачка проживає разом з донькою окремо від відповідача і знаходиться в тяжкому матеріальному становищі. У звязку з викладеним вона звернулася з позовом до суду. До судового засідання позивачка не зявилася, але подала заяву, в якій наполягає на задоволенні позовних вимог і просить справу розглянути у її відсутність. Представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги щодо стягнення аліментів підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, при цьому пояснив, що не заперечує проти розірвання шлюбу з [PERSON] Що стосується стягнення з нього аліментів зазначив, що на даний час не працює, а тому не в змозі сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання доньки у розмірі 2500 грн. Вислухавши пояснення представника позивачки, відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 11 січня 2011 року виконавчим комітетом Троїцької сільської ради Біляївського району Одеської області між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис № 01, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження (а.с.5). Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, про що свідчить довідка виконкому Троїцької сільської ради Біляївського району Одеської області № 1021 від 16 червня 2016 року (а.с.6). Подружнє життя сторін не склалося і вони не підтримують подружні стосунки. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сімї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, як це передбачено ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Судом встановлено, що відповідач допомоги на утримання дитини не надає. У відповідності з ч.1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно положень ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На час розгляду справи мінімальна заробітна плата в Україні з 01.01.2017 року становить 3200 грн. на місяць. Тому 50% від мінімальної заробітної плати складають 1600 грн. Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 2500 грн. щомісяця, що становить 78,125% мінімальної заробітної плати, тобто перевищує 50% максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнуті з відповідача. Відповідно ст. 70 Закону України від 02 червня 2016 року «Про виконавче провадження», розмір відрахувань не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. За таких обставин, загальний розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, не має перевищувати 1600 грн. (50% від мінімального розміру заробітної плати в Україні на час ухвалення рішення). При цьому суд вважає, що розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття слід визначити в розмірі 1000 грн. щомісячно, а тому позовна заява підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Положеннями ч.ч.1-3 ст. 184 Сімейного кодексу України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону; якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В частині визначення розміру аліментів не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку позовна заява задоволенню не підлягає, виходячи з положень ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial