Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом в обґрунтування якого зазначила, що є донькою відповідача. До 28.02.2019 року за рішенням суду від 22.01.2016 року, відповідач сплачував аліменти на користь позивачки на період навчання у розмірі 1/6 частини. Позивачка продовжує навчатися в Опольському університеті м. Ополе, термін навчання складає до 30.09.2019 року. Позивачка весь свій вільний час присвячує навчанню і не має можливості працевлаштуватися і матеріально себе забезпечувати. Мати позивачки працює та отримує заробітну плату, з якої значну частину витрачає на оплату комунальних та побутових платежів, а також на утримання позивачки, але цих коштів не вистачає на оплату необхідних витрат позивача, пов`язаних з навчанням. Відповідач працює, але матеріальної допомоги у добровільному порядку не надає. Вважає, що батько має можливість сплачувати на її користь аліменти на навчання у розмірі 1/6 частини. Ухвалою суду від 15.03.2019 року позов [PERSON] був залишений без руху та позивачу наданий строк для усунення недоліків позовної заяви (а.с.22). Позивачем усунуто недоліки позовної заяви, та ухвалою суду від 03.04.2019 року провадження по справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.43). Ухвалою суду від 08.07.2019 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] (а.с.63) У судове засідання сторони не з`явились. Позивачка [PERSON] надала письмову заяву, в якій зазначає, що оскільки навчається в іншій країні - Польщі, просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує (а.с.40). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав письмові пояснення, відповідно до яких позовні вимоги визнає частково у розмірі 1/9 частини, зазначає, що перебуває у шлюбі та має на утриманні неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] .. Крім того він матеріально допомагає своїм батькам, які є непрацездатними, а також несе витрати за комунальні послуги. Відповідач вважає, що розмір аліментів на навчання старшої доньки у розмірі 1/9 частини, що за його розрахунками складає 1358,88 грн. є достатнім для її утримання (а.с.55-58). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення на її користь аліментів на навчання у розмірі 1/6 частини підтримує, просить їх задовольнити (а.с.68). У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалося. У судовому засіданні встановлено наступне. Позивач по справі є донькою відповідача, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Згідно з рішенням про зарахування на навчання від 12.07.2016 року, позивачка зарахована на навчання на денному відділенні Опольського університету в м. Ополе (а.с.34-35). На підставі рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 22.01.2016 року, на користь позивачки з відповідача стягувалися аліменти на навчання до 28.02.2019 року, у розмірі 1/6 частини від доходу відповідача (а.с.13-14). Згідно Довідки від 27.02.2019 року, позивач продовжує навчання, строк навчання до 30.09.2019 року (а.с.38-39). Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно зі ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Вказана норма закону розповсюджує обов`язок батьків надавати утримання повнолітнім дітям на випадки, коли дитина продовжує навчання та вимагає у зв`язку з цим матеріальної допомоги. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів (п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»): 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Навчання дитини має бути її основним заняттям, отже якщо дитина навчається на денному відділенні вона не має можливості працювати та заробляти собі на життя, а отже у батьків виникає обов`язок утримувати таку дитину. Стаття 201 СК України передбачає поширення на відносини по утриманню між батьками і повнолітніми дочкою, сином, норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу, які регулюють відносини по утриманню дитини. В судовому засіданні знайшло своє підтвердження посилання позивача на неможливість працювати та заробляти собі на життя, у зв`язку з постійною її зайнятістю навчанням на денному відділенні, а отже суд вважає доведеним факт того, що у відповідача виникло зобов`язання утримувати свою доньку (позивача по справі) до закінчення нею навчання. Відповідно до статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до матеріалів справи, відповідач працює та його заробітна плата за період з травня 2018 року по квітень 2019 рік складає 165764,90 грн. (без вирахування податків та аліментів) (а.с.61). Відповідач перебуває у шлюбі (а.с.59), та має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.60). Відповідач наголошує на тому, що на його утриманні перебуває дружина та неповнолітня донька, проте доказів, щодо відсутності у дружини доходу, суду не надав. Крім того зазначає, що на його утриманні також перебувають його непрацездатні батьки, проте доказів того, що він надає їм певну матеріальну допомогу, відповідач також до суду не надав. Таким чином, відповідач посилається на наявність на його утриманні дружини, неповнолітньої доньки та батьків, як на підставу своїх заперечень щодо сплати аліментів на навчання доньки у розмірі 1/6 частини, проте суд не може взяти до уваги вказані обставини з огляду на наступне. Відповідно до матеріалів справи, рішенням суду від 22.01.2016 року з відповідача стягувались аліменти на навчання позивача до 28.02.2019 року у розмірі 1/6 частини (а.с.13-14). Дане рішення суду відповідачем не оскаржувалося. Згідно з довідкою про доходи відповідача, з його зарплатні вираховувались аліменти на навчання повнолітньої доньки, та відповідач не звертався до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Тобто, під час виконання даного рішення суду, у відповідача вже існували вищеназвані обставини, які не були для нього перепоною для виконання рішення суду від 22.01.2016 року та сплати аліментів саме у розмірі 1/6 частини. Третя особа по справі - мати позивача [PERSON] , також працює та отримує заробітну плату, розмір якої, з січня 2019 року по червень 2019 року. складає 137735,39 грн. (без вирахування податків) (а.с.70). Відповідно до статей 181, 182 СК України, за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання ними обов`язку утримувати дитину розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Домовленості між батьками позивача по справі щодо розміру матеріального утримання повнолітньої доньки на період навчання не досягнуто. З огляду на викладене, відповідач має можливість сплачувати своїй повнолітній доньці аліменти на час її навчання, та суд вважає за можливе визначити розмір аліментів, як 1/6 частину. Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу вимог, а відповідач як на підставу своїх заперечень, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з врахуванням положень ст. 182 СК України, а також засад розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідач має можливість сплачувати аліменти на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, що знайшло своє підтвердження у судовому засіданні. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Крім того, судом встановлено, що при зверненні до суду, позивача звільнено від сплати судового збору, у зв`язку з чим, суд, враховуючи приписи ст.141 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір», вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768 гривні 40 копійок.

Outcome: approved