Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 11 січня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 03. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалась на те, що подружнє життя в шлюбі з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, в звязку з чим, в сімї постійно виникають сварки. Стверджувала, що між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння. Протягом останнього року сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу сторони мають неповнолітнью доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], 10 жовтня 2014 року. Позивачка стверджувала, що сімя розпалась остаточно і відновлена бути не може. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити «Каліцинська». У судове засідання позивачка не зявилась, про дату та час розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином (а.с. 24-26, 35-36), свої вимоги підтримала у повному обсязі, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала, наявність спільних дітей віком до одного року заперечувала (а.с. 22). Відповідач в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України у Харківській області відповідач зареєстрованим/знятим з реєстрації на території Харківської області та міста Харкова не значиться (а.с. 14, 28). Разом з тим, як убачається з наданої позивачкою ксерокопії паспорту серії МН № 726235, виданого Орджонікідзевським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 19 лютого 2005 року, [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою: [INFO] (а.с. 33). Згідно зі зворотними поштовими повідомленнями, які були надіслані відповідачу за вищезазначеною адресою по місту Харкову, судові повістки на 22 березня та 6 квітня 2017 року, копія ухвали про відкриття провадження, копія позовної заяви та доданих до неї матеріалів були отримані під розписку повнолітнім членом сімї відповідача його матірю, за місцем реєстрації останнього (а.с. 27, 30), що згідно зі статтею 74, частиною 3 статті 76 Цивільного процесуального кодексу України вважається належним та своєчасним повідомленням відповідача про розгляд судової справи. Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до частини 2 статті 197 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з частиною 1 статті 224 Цивільного процесуального кодексу України суд за згодою позивача розглядає справу за відсутності відповідача та вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с. 22). Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 11 січня 2013 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 03, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 200085 (а.с. 3). Від цього шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 302417, виданого 08 грудня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за № 1696 (а.с. 6). Також сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 385119, виданого 04 листопада 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за № 1952 (а.с. 7). Судом встановлено, і сторони цього не заперечували, що стосунки в родині погіршились, однією сімєю сторони не проживають протягом останнього одного року, спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки між ними фактично припинились, почуття любові та взаєморозуміння втрачені, у звязку з чим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя та їхніх дитей. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і тоді суд, відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України, зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей або їх відсутність та інші обставини життя подружжя. При встановлені таких обставин, за наявності яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що причини розірвання шлюбу є обєктивними, подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечитиме інтересам, як позивачки, так і відповідача. За таких обставин, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, в порядку статті 112 Сімейного кодексу України постановляє рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved