Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що в грудні 2013 року вона поїхала до м. Рахів Закарпатської області та познайомилась з відповідачем, після чого між сторонами зав`язались недовгі стосунки та позивачка завагітніла і повернулась до свого місця проживання, відповідач залишився жити у м. Рахів. 15.09.2014 року від стосунків з відповідачем народилась спільна донька сторін [PERSON] . Відповідач після народження доньки приїхав до місця проживання позивачки з дитиною та сторони разом звернулись до відділу реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області. Після отримання свідоцтва про народження доньки, відповідач повернувся до м. Рахів. Так, відповідач не проживає з позивачкою та спільною дитиною, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, а тому позивачка була змушена звернутися до суду з позовом. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним шляхом, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом виклику через інтернет-сайт «Судова влада України». Відзиву на позовну заяву або будь-яких доказів до суду не надав, про причину неявки не повідомив. Згідно ст. 131 ч. 1 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування) або місцезнаходження під час провадження у справі. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місця знаходження, судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або знаходиться. Суд вважає можливим розглянути справу заочно у спрощеному позовному провадженні за відсутності сторін, за наявними у справі доказами. Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що вимоги позивачки законні та обґрунтовані, отже позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народилась [PERSON] , батьком вказаний [PERSON] , марір`ю [PERSON] . Згідно довідки № 532 від 23.03.2020 року, виданої Балабинською селищною радою Запорізького району Запорізької області, [PERSON] , 1980 р.н. проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , її дочка [PERSON] , 2014 р.н. проживає разом з матір`ю за вищезазначеною адресою та знаходиться на її повному утриманні. Відповідно до ст. 183 ч. 1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити, та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої доньки у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, з 11.03.2020 року, тобто з моменту звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і до досягнення дитиною повноліття. Вказаний розмір аліментів суд вважає розумним та достатнім. На підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved