Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з [PERSON] та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] народження, у розмірі 1000 грн. щомісяця, до досягнення сином повноліття, також стягнути з відповідача сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу у розмірі 300 грн., посилаючись на те, що 14.11.1998р. між нею і відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] народження. Оскільки спільне життя с відповідачем не склалося, вони припинили шлюбні відносини 13.01.2012р., проживають окремо, подальше збереження шлюбу не можливе, просить розірвати шлюб між ними. Через відсутність матеріальної допомоги з боку відповідача вона знаходиться у скрутному становищі, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб. В частині стягнення аліментів погодилась з пропозицією відповідача про сплату аліментів в розмірі 300 грн. та надання допомоги на утримання дитини в іншій частині, зокрема, для участі у змаганнях у спорті, у добровільному порядку. Тому просила стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 300 грн. Позивачка підтвердила, що судовий збір 243,60 грн. при подачі позову сплачено відповідачем, а на стягненні 300 грн. за правову допомогу не наполягає. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, згоден платити аліменти в розмірі 300 грн. Згоден надавати допомогу на утримання сина, у тому числі для участі сина в спортивних змаганнях, добровільно. На розірвання шлюбу згоден, підтвердив, що судовий збір в розмірі 243,60 грн. сплачено ним за погодженням з позивачкою, яка оплату на правову допомогу взяла на себе. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 14 листопада 1998 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO] народження. Судовим засіданням встановлено, що сімейні відношення припиненні, подружнього господарства сторони не ведуть, проживають окремо, втратили один до одного почуття любові та поваги, шлюб існує формально, збереження сім'ї не можливо. При таких обставинах, суд вважає, що підстави, на які посилається позивачка, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи інтереси дитини, а також те, що відповідно до Закону «Про Державний бюджет України на 2014 рік» з 1 січня прожитковий мінімум становить 1176 грн., суд вважає, що слід стягнути з [PERSON], на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] народження, у розмірі 500 грн., щомісяця, починаючи з 03.02.2014 року до досягнення сином повноліття. Суд стягує з відповідача [PERSON] судові витрати у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, згідно якої якщо сторону, на користь якої увалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial