Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивачка звернулася до Славутицького міського суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сумісне життя з відповідачем не склалося в силу психологічної несумісності характерів та різних поглядів на подружні права та обов,язки. На цьому ґрунті виникають сварки, що негативним чином впливає на виховання неповнолітніх дітей. Відповідач на даний час відбуває покарання у місцях позбавлення волі. Збереження сім'ї вважає неможливим. Питання про виховання і проживання неповнолітніх дітей вирішено, діти залишаються проживати із позивачкою. Спірних питань по сумісно набутому за час шлюбу майну немає. На слухання справи позивачка не явилася, подала заяву про проведення розгляду справи за її відсутності, просила розірвати шлюб. Відповідач, відповідно до довідки № 16/3135 від 02.11.2015 року, копія якої долучена до матеріалів справи, відбуває покарання в Чернігівському СІЗО, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, подав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, просив розірвати шлюб. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 січня 2012 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач. Як вбачається із змісту позовної заяви, фактичні шлюбні відносини між сторонами довготривалий час як припинились. Спільне господарство не ведеться. Сім'я фактично розпалась. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч.1 ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.2 ст.18, п.3 ст.51, ч.3 ст.56, ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові один до одного між сторонами втрачено. Примирення між подружжям та збереження сім'ї неможливо. За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки і відповідача. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст.110 Сімейного Кодексу України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. Як вбачається з позовної заяви, спору щодо розподілу сумісно нажитого майна у сторін немає. Питання матеріального забезпечення дітей вирішено між сторонами за домовленістю. У відповідності до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В той же час із свідоцтва про шлюб вбачається, що позивач при реєстрації шлюбу прізвище не змінила, тому підстав для вирішення даного питання судом немає. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved