Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вони з відповідачем мають спільного повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який є інвалідом другої групи з дитинства. 09 січня 2018 року рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області на користь позивачки з відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] з 24 листопада 2017 року до 01 грудня 2019 року включно, на період дії довідки МСЕК. 30 жовтня 2019 року [PERSON] пройшов черговий огляд медико-соціальною експертною комісією, на якій йому було встановлено інвалідність другої групи на строк до 01 грудня 2021 року. Згідно висновку про умови та характер праці [PERSON] не здатний до трудової діяльності. Позивачка зазначає, що ніякої домовленості щодо утримання [PERSON] між нею та відповідачем не досягнуто. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає хоча має таку можливість, оскільки працює в ТОВ «Гайдамацьке» Солонянського району, де отримує постійний дохід. З посиланням на ст. 198 СК України, вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на її користь на утримання повнолітнього непрацездатного сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 02 грудня 2019 року до 01 грудня 2021 року . Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково в розмірі 1/4 частини від усіх його видів заробітку (доходу), зазначив, що сплачувати аліменти в розмірі якому просить позивачка він неможе, оскільки також вже має хвороби, крім того, розмір його доходу невеликий, і при стягненні аліментів в розмірі якому просить позивачка, йому не буде вистачати коштів на елементарні потреби. Третя особа в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Суд, вислухавши сторони, третю особу, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони 24 липня 1990 року уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 8). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане 19 листопада 1991 року відділом реєстрації актів громадянського стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, в період шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Відповідно до довідкок Привільнянскої сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області № 1118 від 29 жовтня 2019 року та № 1195 від 20 листопада 2019 року, син [PERSON] проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с. 14, 17). Як вбачається з довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії № 610172 серії 12 ААБ від 30 жовтня 2019 року, [PERSON] має інвалідність другої групи з дитинства, нездатність до трудової праці, інвалідність встановлено до 01 грудня 2021 року (а.с. 12). Згідно довідки ТОВ «Гайдамацьке» № 639 від 04 листопада 2019 року, [PERSON] працює охоронцем в ТОВ «Гайдамацьке», має постійний дохід (а.с. 15). Відповідно до ст.ст. 198, 200 СК України, батьки зобов`язані матеріально утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. При цьому суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст.ст. 182, 200 СК України враховує часткове визнання позову відповідачем, матеріальне становище платника аліментів, який працює охоронцем в ТОВ «Гайдамацьке» Солонянського району Дніпропетровської області та отримує заробітну плату, а також з урахуванням стану здоров`я як повнолітнього сина-інваліда, який визнаний за висновком МСЕК непрацездатним, так і платника аліментів, та вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно з дня пред`явлення позову 04 грудня 2019 року по 01 грудня 2021 року. Суд вважає, що вказаний розмір аліментів відповідатиме участі відповідача у матеріальному забезпеченні повнолітнього непрацездатного сина. Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоров`я як відносно повнолітнього непрацездатного сина, так і відносно відповідача як платника аліментів, в тому числі щодо наявності у нього інших утриманців, суду не надано. Доводи позивачки, щодо стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1/3 частини від усіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, судом не приймаються, оскільки на підтвердження цих обставин позивачкою не надано жодних доказів, як і належного обґрунтування такого розміру. Суд також не приймає доводи позивачки про визначення початку строку стягнення аліментів з 02 грудня 2019 року з таких підстав. Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статтей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка звернулась до суду з позовом 04 грудня 2019 року (а.с. 1), тому аліменти слід присудити починаючи з цієї дати. У відповідність до положень ст. 430 ЦПК України, враховуючи, задоволення позовних вимог позивачки, слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного, ст.ст. 182, 191, 198, 199, 200 СК України,

Outcome: partial