Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що з 02.07.1999 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано заочним рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28.10.2011 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають із нею і перебувають на її утриманні. Добровільно виділяти кошти на утримання дітей відповідач відмовляється. В заяві до суду позивач просила розглянути справу у її відсутність, зазначила, що позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився. Судом йому було направлено судові повістки поштою рекомендованим листом з повідомленням, які повернулись до суду без вручення. Виходячи з положень ч. 5 ст. 74 ЦК України, згідно з яким у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаною в матеріалах справи (зокрема в довідці з адресно-довідкового бюро) вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вищевказані позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіривши матеріали справи і доводи позовної заяви, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Згідно ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони з 02.07.1999 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано заочним рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28.10.2011 року (а.с.13). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачем і перебувають на її утриманні(а.с.5-12). Відповідач є працездатним, не працює, має задовільний стан здоров»я, при цьому матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів на утримання дітей між сторонами не досягнуто. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд виходить з положень ст. 182, 183 СК України та п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави. Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Outcome: approved