Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому вказала, що 22 грудня 2016 року померла мати позивачки, [PERSON], і після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на майно яка складається з 1/3 частки будинковолодіння № 2 по вул. Січинського в м. Коломия на підставі свідоцтва про право на спадщину від 10.11.1982 року на 1/3 частки будинку та копією Державного акту на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку: господарських будівель і споруд від 06.08.2008 року за ЯЖ № 145185. Позивачка вступила в управління спадковим майном як спадкоємець першої черги за законом, однак приватний нотаріус Коломийського міського нотаріального округу [PERSON] відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа. В судове засідання позивачка подала заяву в якій позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задовольнити, а справу розглядати у її відсутності. Відповідачка, подала в судове засідання письмову заяву,в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, просить слухати справу у її відсутність. \~\~\~\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши письмові клопотання позивачки та відповідачки, вважає, що позов слід задовольнити\~ з наступних підстав. \~\~22 грудня 2016 року померла матір позивачки, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-НМ № 241782 від 22.12.2016 року, актовий запис № 620 (а.с. 6), яка проживала, була зареєстрована та була власником 1/3 частки будинковолодіння № 42 по вул. Січинського в м. Коломия та 1/3 часки земельної ділянки. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/3 частки будинковолодіння № 2 по вул. Січинського в м. Коломия на підставі свідоцтва про право на спадщину від 10.11.1982 року на 1/3 частики будинку та копією Державного акту на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку : господарських будівель і споруд від 06.08.2008 року за ЯЖ № 145185(а.с. 7, 17). Позивачка, є спадкоємцем за законом першої черги та заповітом, відповідно дане спадкове майно перейшло в її володіння і вона фактично прийняла спадщину. Після смерті матері спадок у вигляді 1/3 частини будинковолодіння № 42 по вул. Січинського в м. Коломия позивачка прийняла, а в приватного нотаріуса Коломийського міського нотаріального округу отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом 03.07.2017 року, зареєстровано в реєстрі за № 19/2017(а.с.7). Однак при оформленні права на земельну ділянку,позивачка отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадкове майно на 1/3 частку земельної ділянки, оскільки не подала документів, що встановлюють право власності на спадкове майно - 1/3 частку земельної ділянки, кадастровий номер № 2610600000:22:002:0052, площа 0,1000 га, що знаходиться за адресою : Івано- Франківська область, місто Коломия, вулиця Січинського Дениса, №42 , що належить померлій [PERSON] А (а.с. 23). Згідно Державного акту на право власності на спірну земельну ділянку співвласниками являється троє громадян [PERSON], [PERSON] та мати позивачки [PERSON]. Громадянка [PERSON] померла в 2012 році, після смерті якої належну їй 1/3 частки в земельній ділянці прийняли спадкоємці [PERSON] 1/6 частки та [PERSON] 1/6 частки. Оскільки часки цих спадкоємців виділені нотаріусам, тому відповідачем по справі є [PERSON], співвласниця земельної ділянки та власниця [ADDRESS] частка якої не виділена. Стаття 370 Цивільного кодексу України передбачає, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у справі спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу Згідно до ст.1268 ч.3 ЦК України спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно розяснення Вищого Спеціалізованого Суду із розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування п.3.5. Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та розяснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. У відповідності до ст.120 ЗК України перехід права власності на земельну ділянку при переході права на жилий будинок, будівлю споруду у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього права може бути визнання права. Згідно ч.1 п.11 ст.346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог ст.ст.346, 347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена - немає. За таких обставин суд приходить до висновку про обгрунтовність позовних вимог та необхідність їх задоволення. \~\~\~\~\~\~\~ Згідно звіту про ринкову вартість об`єкта оцінки від 14.07.2017 року, зазначено, що вартість 1/3 земельної ділянки , загальною площею 0,1000га становить 26\~300 гривень (а.с. 11). \~ На підставі ст.16,328,346,347,392,1222,1234,1268\~ЦК України та

Outcome: approved