Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з [PERSON] вони зареєстрували шлюб 24 липня 2010 року, про що є відповідний актовий запис №939. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені вже тривалий час, дитина проживає разом з мамою, відповідач добровільно кошти на утримання дитини не надає, а тому позивач звернулася до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач у відповідності до ч. 5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 липня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП №070582, відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 939 (а.с.8). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.3). Сторони не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільне господарство, проживають окремо з липня 2015 року, син проживає з позивачкою, відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст. 184 цього Кодексу. Зі змісту копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], отже, рівною мірою зобовязані його утримувати. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved