Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому просить встановити факту належності документу та визнати право власності на земельні ділянки площею 0,477 га, 0,451 га., 0,208 га, загальною площею 1,14 га, мотивуючи тим, що на праві приватної власності мамі позивачки, [PERSON], яка померла 28.03.2001 року, належало три земельні ділянки загальною площею 1,14 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Завальської сільської ради, Снятинського району, Івано-Франківської області. Після смерті матері спадкоємцем першої черги за законом стала позивачка . Однак, в звязку з тим, що в державному акті було допущено помилку у імені спадкодавця, а саме вказано «Елеонора», а не «Леонора». Державним нотаріусом Першої Снятинської державної нотаріальної контори було відмовлено в нотаріальному оформленні спадщини, а тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом в якому просить встановити факт належності [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю серія ІV-ІФ № 016645, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №142 від 28.03.2001 року та визнати за нею право власності на земельні ділянки площею 0,477 га, 0,451 га., 0,208 га, загальною площею 1,14 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Завальської сільської ради, Снятинського району, Івано-Франківської області. Позивачка в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просила позов задоволии, справу розглядати за її відсутності. Представник відповідача проти позову не заперечує, просить справу розглядати у його відсутність, про що подав до суду заяву. Суд аналізуючи обставини встановлені під час розгляду справи та дослідивши зібрані докази, а саме: Свідоцтво про смерть видане на [PERSON] згідно якого вона померла 29.04.2002 р. З матеріалів справи слідує, що [PERSON] належали земельні ділянки площею 0,477 га., 0,451 га., 0,208 га., загальною площею 1,14 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю (а.с. 10). З свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що батьками останньої записано [PERSON] та [PERSON], з свідоцтва про одруження слідує, що [PERSON] та [PERSON] 28.08.1988 р. зареєстрували шлюб. Після одруження «Гунько» присвоєно прізвище «Андрійчук». Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З свідоцтва про смерть [PERSON], вбачається, що правильним імям останньої є «Леонора» . Виходячи з вищенаведеного суд приходить до висновку, що слід встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на земельні ділянки площею 0,477 га, 0,451 га., 0,208 га, загальною площею 1,14 га [PERSON] ІV-ІФ № 016645, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №142 від 28.03.2001 року виданий на «Гунько Елеонору Іванівну» належить [PERSON], яка померла 29.04.2002 р. Суд на підставі встановленого та ст.ст. 16, 328,1261,1268 ЦК України, ст.256 п.6 ЦПК України,

Outcome: approved