Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом в обґрунтування якого посилається на те, що 19.11.2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Бердичівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №582. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося. Через брак коштів та роботи в Україні вони змушені були виїхали на заробітки у Республіку Польща, де [INFO] у них народився син [PERSON] . Після народження сина позивачка змушена була повернутися до України. Проживання на відстані одне від одного призвело до втрати почуття любові між нею та відповідачем, що призвело до фактичного припинення подружніх стосунків. З грудня 2019 року вони не ведуть спільне господарство, разом не проживають, спілкуються лише коли відповідач навідує сина. На даний час [PERSON] зустрів іншу жінку з якою має намір створити сім`ю. Позивачка переконана, що за вказаних обставин збереження сім`ї є неможним та суперечитиме її інтересам, а тому просить шлюб розірвати. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 21.04.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. 05.05.2021 року до суду надійшла заява позивачки про розгляд справи у її відсутності, через територіальну віддаленість суду від місця її проживання та запровадження карантинних заходів. Зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. 17.05.2021 року до суду надійшла заява відповідача [PERSON] про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. В заяві відповідач зазначив, що бажає розірвати шлюб, оскільки має намір створити нову сім`ю. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для справи, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Бердичівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що 19.11.2016 року складено відповідний актовий запис за №582. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка « [PERSON] », дружини « [PERSON] ». В шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч.3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушення прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки,встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений один із подружжя. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з позовом в якому наполягає на розірванні шлюбу, оскільки вона та відповідач з грудня 2019 року шлюбні відносини не підтримують та припинили спільне ведення домашнього господарства, їх шлюб існує формально. Відповідач не заперечив щодо розірвання шлюбу. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи, що сторони подружні стосунки не підтримують, категоричність рішення позивачки розірвати шлюб, визнання позову відповідачем, та відсутність у сторін бажання вчиняти дії для збереження сім`ї, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимоги позивачки про розірвання шлюбу. Згідно з ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та враховує положення ч.1 ст.142 ЦПК України, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з викладеним, поверненню позивачці з державного бюджету підлягають 454 гривні судового збору. Решта 50 відсотків судового збору сплаченого при зверненні до суду з позовом, що становить 454 гривні, підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. Відповідно до ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 137, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved