Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

позивачка звернулася до Жидачівського районного суду Львівської області із позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким стягувати із [PERSON] в її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50 % встановленого законом мінімуму щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дітей. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 21 квітня 2007 року між позивачкою та [PERSON] був укладений шлюб, який розірваний рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 15.06.2016 року. Від шлюбу у них народилися діти: донька [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 10.03.2016 року ухвалено стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей щомісячно в розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 10.03.2016 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Вважає, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини підлягає збільшенню у зв'язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів». Позивачка у судове засідання не з'явилася, направила суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання, яке було призначено 26.12.2017 року не з'явився, не повідомивши причин своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Оскільки учасники справи в судове засідання не з'явились, а відтак відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та мають дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. З відповідача на утримування дітей стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що підтверджується копією рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 10.03.2016 року. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Статтею 183 СК України визначено, що у випадку, коли платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу отримує в натурі, або за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено, за рішенням суду, за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану. Судом встановлено, що з відповідач на даний час стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини його доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі заявлених позовних вимог. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: approved