Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом і просить суд встановити факт належності [PERSON] житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по вул. Центральна, 101 в с. Салиха Таращанського району Київської області, загальною площею 42,6 кв. м. та визнати за нею, як спадкоємцем за заповітом, право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], яка померла 23 грудня 2013 року, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по вул. Центральна, 101 в с. Салиха Таращанського району Київської області, загальною площею 42,6 кв. м.. В судове засідання позивачка не зявилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлена належно, причини неявки суд не повідомила, проте надала до суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі та без фіксування судового процесу технічними засобами. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи належно повідомлений, причини неявки не повідомив, але надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника сільської ради та без фіксування судового процесу технічними засобами, позов визнає в повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 19 січня 1988 року [PERSON] зробила заповідальне розпорядження, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі усе те, що буде належати їй на день її смерті і на що вона за законом матиме право заповідає [PERSON], яка у звязку з укладенням шлюбу змінила прізвище на [PERSON]. Даний заповіт було посвідчено секретарем виконавчого комітету Салиської сільської ради Таращанського району Київської області та зареєстровано в реєстрі за № 02. 23 грудня 2013 року померла [PERSON]. На момент її смерті заповіт від 19 січня 1988 року не був скасований. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул. Центральна, 101 в с. Салиха Таращанського району Київської області, загальною площею 42,6 кв. м. Спадкоємцем за заповітом є позивачка [PERSON]. Інших спадкоємців, які претендують на майно спадкодавця за законом та заповітом немає. У грудні 2015 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Таращанського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] по питанню оформлення спадщини померлої [PERSON], оскільки спадщину померлої вона прийняла тому, що проживала разом з померлою на день її смерті. 25 грудня 2015 року вказаним приватним нотаріусом їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, призначену для ведення особистого селянського господарства, а у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок спадкодавця, розташованого по вул. Центральна, 101 в с. Салиха Таращанського району Київської області приватним нотаріусом 31 грудня 2015 року позивачці було відмовлено по тій причині, що спадкодавець не мала свідоцтва про право власності на вищевказаний житловий будинок (правовстановлюючого документу) та запропоновано звернутися до суду. Той факт, що житловий будинок належав на праві власності померлій [PERSON] стверджується довідками № 811, 823 від 17.12.2015 року, виданими виконавчим комітетом Салиської сільської ради Таращанського району Київської області, виписками із погосподарської книги Салиської сільської ради Таращанського району Київської області за 2001-2005, 2006-2010 та 2011-2015 роки, згідно яких померла була власником житлового будинку по вул. Центральна, 101 в с. Салиха Таращанського району Київської області. З цього випливає, що житловий будинок після смерті [PERSON] переходить у власність спадкоємця - позивачки в порядку спадкування за заповітом. Інших спадкоємців за законом та заповітом, які претендують на майно спадкодавця немає. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що відповідно із ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, а ст.ст. 1235, 1236 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб та визначити обсяг спадщини, що має спадкуватися за заповітом, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов. Судові витрати по справі суд залишає за позивачкою.

Outcome: approved