Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-22 00:00:00

Позивачка звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 01.10.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 1023, стягнути з відповідача на її користь судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 704,80 грн., та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 500,00 грн.. Від шлюбних стосунків сторони мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що подружнє життя у неї з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, між ними часто виникали сварки, тому вони втратили взаємні почуття любові та поваги один до одного. З жовтня 2015 року шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, наприкінці квітня 2018 року, відповідач пішов з сімї до своїх батьків. Позивачка у судове засідання не зявилася, надавши суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Залата». Відповідач у судове засідання не зявився, надавши суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, з позовними вимогами згоден частково, заперечує проти сплати на користь позивачки витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 500,00 грн.. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у звязку із визнанням позову відповідачем згідно ч.3\~ст. 200 ЦПК України, позов підлягає задоволенню у підготовчому засіданні з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01.10.2005 року, відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 1023, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.9). Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-ЖС № 095084 та копією свідоцтва про народження серія 1-ЖС № 171403 (а.с.10-11). З позову вбачається, що сторони з жовтня 2015 року не підтримують подружні стосунки, не проживають однією сім'єю та не ведуть спільне господарство. Причинами розпаду сімї стало те, що між ними було втрачено взаєморозуміння та відчуття любові і пошани один до одного, а також різні погляди на подружнє життя. Позивачка вважає, що їх сімя розпалася остаточно і збережена бути не може, оскільки це суперечить її інтересам та інтересам їх неповнолітніх дітей. Відповідач погодився із позовом, заперечень щодо причин розірвання шлюбних стосунків не навів. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до\~ст. 112 ч.2 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи, що сторони тривалий час не підтримують подружні стосунки та не ведуть спільне господарство, між ними втрачено почуття любові та пошани один до одного, збереження родини є неможливим, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. У відповідності зі\~ст. 133 ч.3 ЦПК України\~витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, повязані з розглядом справи. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається\~ст. 137 ЦПК України. Згідно зі\~ст. 137 ч.2 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Угодою про представництво клієнта адвокатом № 03/05/2018, укладеним 03 травня 2018 року між адвокатом [PERSON] та позивачем [PERSON]М передбачено, що за надання правничої допомоги за цим договором клієнт сплачує адвокату гонорар в розмірі 500 гривень, який визначено за домовленістю сторін, за складання позовної заяви про розірвання шлюбу (а.с.15). Відповідно до ч. 3\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу позивач надала суду угоду про представництво клієнта адвокатом № 03/05/2018 від 03 травня 2018 року, квитанцію до прибуткового ордеру № 10 від 05 травня 2018 року, акт приймання передачі наданих послуг до договору № 03/05/2018 від 03 травня 2018 року про представництво клієнта адвокатом (а.с.15-18). Відтак, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 500 гривень, оскільки ці витрати підтверджені нею доказами. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судові витрати, що складаються з 50 відсотків судового збору в розмірі 352,40 грн., який сплачено позивачкою при зверненні до суду з даним позовом та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 500,00 грн. Також, відповідно до ст. 142 ч.1 ЦПК України позивачці підлягає поверненню з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого нею при поданні позову, оскільки до початку розгляду справи по суті відповідачем було визнано позов.

Outcome: approved