overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 24.11.1999 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Нетішинському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області, актовий запис №233. Від шлюбу у них є син [PERSON], [INFO]. Позивачка просить розірвати шлюб посилаючись на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки останній довготривалий час зловживає спиртними напоями. Протягом 12 років вони намагалися вирішити дану проблему, але на неодноразові прохання позивачки, рідних та знайомих змінити своє ставлення до неї та сімї, відмовитись від вживання алкоголю він не реагує. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями та обовязками, не приймає участі у вихованні сина. В стані алкогольного спяніння поводить себе аморально. Неодноразово через пияцтво міг вкоротити собі віку. Через таку його поведінку протягом багатьох років сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Позивачка зазначила, що вже втомилася терпіти таку поведінку відповідача, вважає, що подальше спільне проживання, збереження шлюбу та примирення не можливе та суперечитиме її інтересам та інтересам їх дитини. Позивачка в судове засідання подала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, наполягає на розірванні шлюбу, просить розгляд справи проводити у її відсутності. Крім того просила стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір в сумі 551,20 грн. Відповідач в судове засідання не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги визнає, згідний на розірвання шлюбу, а також просив не надавати строк на примирення, оскільки має намір створити сімю з іншою жінкою. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, оскільки встановлено факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння, тому їхній шлюб є формальністю, яку зберігати не доцільно. Суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно, відновити її вже неможливо і тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 24 лютого 2004 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 27. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка просить розірвати шлюб посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність спільних інтересів, взаєморозуміння, почуття любові та родинної близкості. Як наслідок з лютого 2016 року сторони спільного господарства не ведуть та подружні стосунки не підтримують. Позивачка вважає, що шлюб існує формало та не вбачає сенсу в подальшому збереженні сім'ї, оскільки це суперечитиме їх інтересам та інтересам дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надіслала на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся, згідно вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, оскільки встановлено факт відсутності між ними почуття любові, взаєморозуміння та припинення сімейних стосунків, тому їхній шлюб є формальністю, яку зберігати не доцільно. Таким чином, суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно, відновити її вже неможливо і тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в розмірі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 25.02.2000 року вона зареєстрував шлюб з відповідачем у Нетішинському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області, актовий запис №24. Від шлюбу в них є син [PERSON], [INFO]. Позивачка просить розірвати шлюб посилаючись на те, що протягом останніх двох років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Крім того, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідач постійно перебуває на заробітках за межами України, як наслідок сторони припинили подружні стосунки з початку 2017 року, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Позивачка переконана, що подальше спільне проживання, збереження шлюбу та примирення між ними неможливе, суперечитиме їх інтересам та інтересам їх дитини. Позивачка в судове засідання подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, також подав заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги визнає, згідний на розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх сина, оскільки встановлено факт припинення між ними сімейних стосунків, відсутність взаємоповаги та взаєморозуміння, тому їхній шлюб є формальністю, яку зберігати не доцільно. Таким чином, суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно, відновити її вже неможливо і тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в розмірі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 25.04.2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Шахтарську Шахтарського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис №80. Від шлюбу в них є дочка [PERSON], [INFO]. Позивачка просить розірвати шлюб посилаючись на те, що сімейні стосунки з відповідачем протягом останніх місяців поступово стали погіршуватися через відсутність між ними взаєморозуміння, різне ставлення до подружніх обов'язків та протилежні погляди на життя. Позивачка зазначила, що на даний час вони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Вона твердо та остаточно вирішила припинити шлюбні стосунки з відповідачем. Позивачка переконана, що подальше спільне проживання, збереження шлюбу та примирення між ними неможливе. Позивачка в судове засідання подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки примирення з відповідачем не можливе. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В судове засідання, яке було призначене на 08.09.2016 року він подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, зазначив, що на розірвання шлюбу згідний, шлюбні стосунки з позивачкою не підтримує, примирення між ними не можливе. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх дитини, оскільки встановлено факт припинення між ними сімейних стосунків, відсутність взаємоповаги та взаєморозуміння, тому їхній шлюб є формальністю, яку зберігати не доцільно. Суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно, відновити її вже неможливо і тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 25.05.2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 82. Від шлюбу мають двоє малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], які проживають разом з матірю. Позивачка просить розірвати шлюб посилаючись на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, останній в присутності дітей проявляє до неї неповагу та агресію, між ними відсутні взаємоповага та взаєморозуміння, кожен з них має протилежні погляди на подружні обовязки та сімейне життя, що призвело до фактичного припинення в травні 2015 року шлюбних відносин. Позивачка вказала, що з вини відповідача сумісне життя і збереження сімї неможливе. Позивачка в судове засідання не зявилася, але надіслала на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Вказала, що після розірвання шлюбу бажає відновити собі дошлюбне прізвище «Залуцька». Відповідач просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнав та просив їх задоволити, про що зазначив в надісланій ним заяві. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, оскільки встановлено факт припинення між ними сімейних стосунків, відсутність взаємоповаги та взаєморозуміння, тому їхній шлюб є формальністю, яку зберігати не доцільно. Суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно, відновити її вже неможливо і тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.6 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивачки в частині зміни прізвища на дошлюбне «Залуцька» задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в розмірі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 25.10.2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 246. Від шлюбу в них є донька [PERSON], [INFO]. Позивачка просить розірвати шлюб посилаючись на те, що сімейне життя не склалося через різні погляди на життя і принципи виховання дитини, вони спільно проживали не більше одного тижня, ще до народження доньки відповідач став проживати окремо. На даний час позивачка припинила спілкування з ним. Крім цього, відповідач дуже негативно ставиться до її старшого сина [PERSON], що вплинуло на психологічний стан дитини. За таких обставин відновлювати шлюбні стосунки з відповідачем вона не бажає. Вважає, що збереження шлюбу та примирення між ними неможливе. Позивачка в судове засідання подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розгляд справи проводити у її відсутності та розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнав та погодився на розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, оскільки встановлено факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння, тому їхній шлюб є формальністю, яку зберігати не доцільно. Суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно, відновити її вже неможливо і тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 25 лютого 2012 року уклала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу сторони дітей не мають. Сімейні та подружні відносини між сторонами припинені, причиною розпаду сімї є те, що сторони не знаходять порозуміння у вирішенні спільних питань сімейного життя. Сімя розпалася, спільне господарство не ведуть з 2013 року, примирення з відповідачем не можливе. В судове засідання позивачка не зявилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного законодавства. Між сторонами зареєстрований шлюб 25 лютого 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 31. Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сімя розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони припинили сімейні відносини, спільно не проживають, спільне господарство не ведуть, за таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки кожен з подружжя має право припинити шлюбні стосунки, примушування до збереження шлюбних стосунків є порушенням права на особисту свободу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам статті 224 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 26.01.2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №11. Від шлюбу в них є двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка просить розірвати шлюб посилаючись на те, що сімейні стосунки з відповідачем не склалися через різні погляди та життя, постійні непорозуміння та відсутність взаєморозуміння. Між ними постійно виникали сварки та скандали, мало місце і фізичне насильство зі сторони відповідача, тому з 01.05.2016 року вони спільно не проживають. Позивачка переконана, що подальше спільне проживання, збереження шлюбу та примирення між ними неможливе, суперечитиме їх інтересам та інтересам їх дітей. Позивачка в судове засідання подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Зазначила, що за час наданий сумом для примирення вони з відповідачем не примирилися, а тому наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В судовому засіданні 27.05.2016 року відповідач позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх дітей, оскільки встановлено факт припинення між ними сімейних стосунків, відсутність взаємоповаги та взаєморозуміння, тому їхній шлюб є формальністю, яку зберігати не доцільно. Суд надавав сторонам строк на примирення тривалістю три місяці, однак вжиті заходи щодо примирення подружжя результату не дали. Позивачка категорично відмовляється зберегти сім'ю. Таким чином, суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно, відновити її вже неможливо і тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 26.07.2002 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів громадянського стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 143, від якого сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON] [INFO]. Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи на те, що спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімю. Як наслідок сторони припинили шлюбні відносини та проживають окремо протягом останніх девяти років. Позивачка переконана, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, вказавши на формальність існуючого шлюбу. Сторони надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка в поданій заяві свої позовні вимоги підтримала, строк на примирення просила не надавати. Відповідач такі вимоги визнав, згідний на розірвання шлюбу, строк на примирення просив не надавати. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з даних свідоцтва про одруження серія І-БК № 155158, сторони по справі зареєстрували шлюб 26.07.2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 143. Від вказаного шлюбу останні мають неповнолітнього сина: [PERSON] [INFO], про що в матеріалах справи наявне відповідне свідоцтво про народження. В силу вимог ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Стаття 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачає, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони по справі не бажають зберегти шлюб, наполягають на його розірванні. Шлюбні відносини між сторонами припинені, а тому суд, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України, приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами, оскільки встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. При цьому суд бере до уваги те, що кожен із сторін не має наміру на збереження сім'ї, що виключає можливість примирення між ними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 26.12.1989 року вона та відповідач уклали шлюб між собою, який був зареєстрований Іванівською сільською радою Чаплинського району Херсонської області, актовий запис №15. За час шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідач не бажає добровільно розірвати шлюб, зловживає алкогольними напоями, вчиняє сварки, а тому разом до відділу РАЦС з`явитися не виявилося можливим. На сьогоднішній день ведення між позивачем та відповідачем спільного господарства припинено, перестали жити разом однією сім`єю, шлюбні стосунки не підтримують більше шести місяців, та з глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Позивач стверджує, що основна причина розпаду сім`ї це різниця характерів, відсутність між ним та відповідачем взаєморозуміння і довіри. Чоловік не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, дружби, взаємодопомоги. Таким чином позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, проявляти турботу один до одного, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить як її, так і його інтересам. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без його участі, на позові наполягала. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно дост.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно\~ст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 грудня 1989 року, актовий запис № 15, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Іванівською сільською радою Чаплинського району Херсонської області На теперішній час сторони шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам. На підставі ч.3 ст.105, ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved