Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, вказуючи, що її батьками були [PERSON] та [PERSON]. В 1999 році їх родина потрапила в автомобільну катастрофу, в результаті якої мати загинула, а вона з батьком травмувалися. Батькові було присвоєно інвалідність другої групи. Мати померла 19 грудня 1999 року. 13 березня 2007 року відбулися загальні збори членів СБК «Іванівка», на яких розглядалося питання про виділення квартири інваліду [PERSON] Витягом із протоколу загальних зборів членів СБК «Іванівка» від 13.03.2007 року підтверджується рішення виділити двокімнатну квартиру за адресою: с. Іванівка, пров. Молдавський, 4/12. 14 березня 2007 року за вих. № 19 батькові було видано ордер на квартиру № 12 загальною площею 49,7 кв.м., корисною площею 45,5 кв.м в будинку № 4 по пров. Молдавському в с. Іванівка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області. Позивачка вказує, що вони з батьком заселилися в цій кооперативній квартирі. Батько одразу зареєстрував своє місце проживання в цій квартирі. 11 вересня 2012 року батько помер у віці 38 років. На час його смерті позивачці було 15 років без чотирьох днів, тобто вона була неповнолітньою. Дід позивачки [PERSON] спадщину після смерті свого сина не приймав. [PERSON] залишилась жити в квартирі як спадкоємець першої черги за законом (рідна донька спадкодавця). Ще потенційним спадкоємцем був її дід [PERSON], [INFO] Він після смерті свого сина її батька спадщину не приймав, на неї не претендує, строк для прийняття спадщини ним пропущено, так як не був особою, що постійно проживала із спадкоємцем на час відкриття спадщини. Позивачка просила встановити факт володіння [PERSON] на праві приватної власності [ADDRESS] та факт прийняття нею спадщини після його смерті 11.09.2012 року. Також просила, визнати за нею, право власності в порядку спадкування за законом після померлого 11.09.2012 р. [PERSON] на вищевказану квартиру. В судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву в якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 19 грудня 1999 року у віці 35 років померла [PERSON], про що 24.12.1999 року складено відповідний актовий запис № 51 (повторне свідоцтво про смерть серії І-ЖС № 247102 від 05.10.2012 р.). Споріднення позивачки з батьками підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 314425 від 02.03.1998 року та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 28.092012 р. за № 00011127243. 13 березня 2007 року відбулися загальні збори членів СБК «Іванівка», на яких розглядалося питання про виділення квартири інваліду [PERSON]. Витягом із протоколу загальних зборів членів СБК «Іванівка» від 13.03.2007 року підтверджується рішення виділити двокімнатну квартиру за адресою: с. Іванівка, пров. Молдавський, 4/12. 14 березня 2007 року за вих. № 19 батькові позивачки було видано ордер на квартиру № 12 загальною площею 49,7 кв.м., корисною площею 45,5 кв.м в буд. № 4 по пров. Молдавському в с. Іванівка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, куди вони одразу ж заселилися. [PERSON] одразу зареєстрував своє місце проживання в цій квартирі. Відміткою в його паспорті підтверджується, що 21.04.2007 року він прописався в [ADDRESS]. 11 вересня 2012 року батько помер у віці 38 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 247063 від 13.09.2012 року. На той час позивач ще не досягла повноліття, а дід спадщину після смерті свого сина не приймав. Згідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених ч.ч. 2-4 ст. 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Стаття 1 ЖК України зазначає, що відповідно до Конституції СРСР і Конституції [PERSON] РСР громадяни [PERSON] РСР мають право на житло. Це право забезпечується розвитком і охороною державного і громадського житлового фонду, сприянням кооперативному та індивідуальному житловому будівництву, справедливим розподілом під громадським контролем жилої площі, яка надається в міру здійснення програми будівництва благоустроєних жител наданням громадянам за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, а також невисокою платою за квартиру і комунальні послуги. Частина 2 ст. 4 ЖК встановлює, що житловий фонд включає жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать колгоспам та іншим кооперативним організаціям, їх об'єднанням, профспілковим та іншим громадським організаціям (громадський житловий фонд). Згідно до ст. 22 ЖК України облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, установлення черговості на одержання жилої площі, а також її розподіл в будинках державного і громадського житлового фонду здійснюються під громадським контролем і з додержанням гласності. Під громадським контролем і з додержанням гласності здійснюються також облік громадян, які бажають вступити до житлово-будівельного кооперативу, встановлення черговості на вступ до кооперативу, вирішення питань про прийом громадян до членів кооперативу і надання їм жилих приміщень. Вищевказані факти носили відкритий характер, представники місцевої ради також були обізнані про усі ці обставини, а тому, у випадку невідповідності їх чинному законодавству вони мали право скасувати рішення загальних зборів. Згідно до ст. 138 ЖК України виконавчі комітети місцевих Рад народних депутатів здійснюють контроль за діяльністю житлово-будівельних кооперативів, за експлуатацією та ремонтом належних їм будинків. Виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів вправі скасувати рішення загальних зборів чи правління кооперативу, якщо воно суперечить законодавству. В силу приписів ст. 141 ЖК України особі, прийнятій до членів житлово-будівельного кооперативу, за рішенням загальних зборів членів кооперативу, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів, надається окрема квартира, що складається з однієї чи кількох кімнат, відповідно до кількості членів сім'ї, суми її пайового внеску і граничного розміру жилої площі, передбачуваного Примірним статутом житлово-будівельного кооперативу. Заселення квартир у будинку житлово-будівельного кооперативу провадиться за ордерами, що видаються виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Відмову у видачі ордера може бути оскаржено в судовому порядку. Позивачка як рідна донька [PERSON] проживала з ним та на повному праві користувалася цим же житловим приміщенням. Стаття 145 ЖК України встановлює, що члени сім'ї, які проживають разом з членом житлово-будівельного кооперативу, мають рівне з ним право користування жилим приміщенням. Такого ж права набувають особи, які вселилися в жиле приміщення в будинку житлово-будівельного кооперативу як члени сім'ї, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. До членів сім'ї члена житлово-будівельного кооперативу належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Квартира перебуває на балансі СБК «Іванівка». Ордер було видано на батька позивачки який міг зайнятися приватизацією житлового фонду, однак не встиг цього зробити. Оформити право власності на нього на теперішній час немає можливості у звязку із припиненням його право- та дієздатності. Місцева рада на квартиру не претендує, заперечень проти позову ними не надано. Позивачка проживає у квартирі, користується нею, сплачує за комунальні послуги, що підтверджує копіями квитанцій, які містяться в матеріалах справи. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] Я є спадкоємцем першої черги за законом як рідна донька спадкодавця в силу правил ст. 1261 ЦК України. Таким чином, суд вважає, що вимоги необхідно задовольнити. На підставі ст.ст. 328, 1216, 1217, 1218, 1220-1223, 1258 ЦК України, ст.ст. 1, 4, 22, 64, 138, 141, 145 ЖК України,

Outcome: approved