overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований 22.07.2004 року відділом РАЦС Попаснянського РУЮ Луганської області. Позивачка посилається на те, що шлюбні відносини у них з відповідачем розладилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, фактично сімя припинила своє існування 4 роки тому. Дітей та спільного майна у подружжя немає, спільної згоди для розірвання шлюбу сторони не досягнули. Відповідач не бажає розірвати шлюб у добровільному порядку. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище «Резнікова» Позивачка в судове засідання не з'явилась, у наданій суду позовній заяві просила розглядати справу за її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Клопотання про розгляд справи за його відсутності від відповідача до суду не надходило, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2\~ст.104\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3\~ст.105 СК України, визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.\~112\~СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22.07.2004 року відділом РАЦС Попаснянського РУЮ Луганської області, актовий запис 59. Шлюбні відносини припинено 4 роки тому через відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги, часті сварки. Дітей та спільного майна у подружжя немає, спільної згоди для розірвання шлюбу сторони не досягли. Відповідач не бажає розірвати шлюб у добровільному порядку Врахувавши вищевикладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені\~ст.112 СК України\~підстави для розірвання шлюбу. Скориставшись правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, яке встановлене\~ст.113 СК України, позивачка вирішила залишити шлюбне прізвище. На підставі викладеного, відповідно до ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований 22.11.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Карлівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №133. Позивачка посилається на те, останній час стосунки з чоловіком розладилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Зараз кожен з подружжя живе своїм окремими життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. На даний час сторони сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Збереження сім`ї та примирення є неможливим. Від спільного подружнього життя сторони по справі мають неповнолітню дочку, [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою. Позивач в судове засідання не з`явилася. В позовній заяві міститься клопотання про розгляд справу за її відсутності і зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив. Клопотання про розгляд справи за його відсутності від відповідача до суду не надходило, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. ст. 280-281 ЦПК України. Згідно з положеннями ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3 ст. 105 СК України, визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22.11.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Карлівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №133 (а.с.6). Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.3). Подружні стосунки між сторонами припинені, сім`я фактично розпалася; відновлення подружніх стосунків позивачка не бажає. Питання щодо поділу майна між сторонами не ставиться. Врахувавши вищевикладене, суд вважає, що є передбачені законом підстави для розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору за подачу позовної заяви в сумі 908,00 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований 22.11.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Карлівського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №160. Позивачка посилається на те, що подружні стосунки між нею та відповідачем припинені з червня 2017 року по причині відсутності взаєморозуміння; сім'я фактично розпалася; відновлення подружніх стосунків позивачка не бажає. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з матірю. Спору щодо поділу майна між сторонами немає. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності і зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити такі. Відповідач в судове засідання не з'явився і надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив суд розглядати справу без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22.11.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Карлівського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №160 (свідоцтво серії І-КЕ №125102, а.с. 5). Подружні стосунки між сторонами припинені з червня 2017 року через відсутність взаєморозуміння; сім'я фактично розпалася; відновлення подружніх стосунків сторони не бажають. Від спільного подружнього життя сторони мають спільну неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], про що свідчать записи у свідоцтві про народження серії І-КЕ №222098. (а.с. 4) Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з матірю. Спір щодо поділу майна між сторонами відсутній. Врахувавши вищевикладене, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти. Скориставшись правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, яке встановлене ст. 113 СК України, позивачка вирішила не змінювати прізвище на дошлюбне. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований 22 січня 2010 року Карлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №02. Позивачка посилається на те, що подружні стосунки між нею та відповідачем припинені через несхожість характерів, відсутність взаємопорозуміння; сім`я фактично розпалася; відновлення подружніх стосунків позивачка не бажає. Від спільного подружнього життя сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які після розірвання шлюбу залишаться проживати з матір`ю. Спору щодо поділу майна між сторонами немає. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити, розірвавши шлюб. Додала, що не пролживають з відповідачем з 23.04.2019. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, на розлучення згодний. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Карлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 22 січня 2010 року актовий запис №02 (а.с.11-12). Подружні стосунки між сторонами припинені через несхожість характерів, відсутність взаємопорозуміння; сім`я фактично розпалася; відновлення подружніх стосунків сторони не бажають. Від спільного подружнього життя сторони мають спільних неповнолітніх дітей- [PERSON] , [INFO] (а.с.7) та [PERSON] , [INFO] (а.с.8), які після розірвання шлюбу залишаться проживати з матір`ю. Спір щодо поділу майна між сторонами відсутній. Врахувавши вищевикладене, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти. Скориставшись правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, яке встановлене ст. 113 СК України, позивачка вирішила не змінювати прізвище на дошлюбне. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований 23.08.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Карлівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №78. Позивачка посилається на те, що подружні стосунки між нею та відповідачем припинені з жовтня 2015 року по причині відсутності взаєморозуміння; сім'я фактично розпалася; відновлення подружніх стосунків позивачка не бажає. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишиться проживати з матірю. Спору щодо поділу майна між сторонами немає. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності і зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити такі. Відповідач в судове засідання не з'явився і надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив суд розглядати справу без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23.08.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Карлівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №78 (свідоцтво серії 1-КЕ №049415, а.с. 5). Подружні стосунки між сторонами припинені з жовтня 2015 року через відсутність взаєморозуміння; сім'я фактично розпалася; відновлення подружніх стосунків сторони не бажають. Від спільного подружнього життя сторони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчать записи у свідоцтві про народження серії 1-КЕ №107070. (а.с. 6) Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з матірю. Спір щодо поділу майна між сторонами відсутній. Врахувавши вищевикладене, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти. Скориставшись правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, яке встановлене ст. 113 СК України, позивачка вирішила не змінювати прізвище на дошлюбне. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований 24.04.1993 року у Телковицькій сільській раді Володимирецького району Рівненської області, актовий запис №4. Позивачка посилається на те, що подружні стосунки між нею та відповідачем припинені з березня 2017 року по причині відсутності взаєморозуміння; сім'я фактично розпалася; відновлення подружніх стосунків позивачка не бажає. Від спільного подружнього життя сторони не мають неповнолітніх дітей. Спору щодо поділу майна між сторонами немає. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності і зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити такі. Відповідач в судове засідання не з'явився і надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив суд розглядати справу без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24.04.1993 року у Телковицькій сільській раді Володимирецького району Рівненської області, актовий запис №4 (свідоцтво серії ІІ-ГЮ №254106, а.с. 5). Подружні стосунки між сторонами припинені з березня 2017 року через відсутність взаєморозуміння; сім'я фактично розпалася; відновлення подружніх стосунків сторони не бажають. Від спільного подружнього життя сторони не мають спільних неповнолітніх дітей. Спір щодо поділу майна між сторонами відсутній. Врахувавши вищевикладене, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти. Скориставшись правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, яке встановлене ст. 113 СК України, позивачка вирішила не змінювати прізвище на дошлюбне. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований 24.06.2008 року у Ланнівській сільській раді Карлівського району Полтавської області, актовий запис №06. Позивачка посилається на те, що подружні стосунки між нею та відповідачем припинені з 13.04.2016 по причині відсутності взаєморозуміння; сім'я фактично розпалася; відновлення подружніх стосунків позивачка не бажає. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу залишаться проживати з матір'ю. Спору щодо поділу майна між сторонами немає. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності і зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити такі. Відповідач в судове засідання не з'явився і надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив суд розглядати справу без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24.06.2008 року у Ланнівській сільській раді Карлівського району Полтавської області, актовий запис №06 (свідоцтво серії [NUMBER] а.с. 12-13). Подружні стосунки між сторонами припинені з 13.04.2016 через відсутність взаєморозуміння; сім'я фактично розпалася; відновлення подружніх стосунків сторони не бажають. Від спільного подружнього життя сторони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], про що свідчать записи у свідоцтві про народження серії [NUMBER] та свідоцтві про народження серії [NUMBER]. (а.с. 9, 10) Після розірвання шлюбу діти залишаться проживати з матір'ю. Спір щодо поділу майна між сторонами відсутній. Врахувавши вищевикладене, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти. Скориставшись правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, яке встановлене ст. 113 СК України, позивачка вирішила не змінювати прізвище на дошлюбне. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований 25.06.2016 року у Карлівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №48. Позивачка посилається на те, що подружні стосунки між нею та відповідачем припинені з січня 2017 року по причині відсутності взаєморозуміння; сім'я фактично розпалася; відновлення подружніх стосунків позивачка не бажає. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з матірю. Спору щодо поділу майна між сторонами немає. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності і зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити такі. Відповідач в судове засідання не з'явився і надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив суд розглядати справу без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25.06.2016 року у Карлівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №48 (свідоцтво серії І-КЕ №139902, а.с. 4). Подружні стосунки між сторонами припинені з січня 2017 року через відсутність взаєморозуміння; сім'я фактично розпалася; відновлення подружніх стосунків сторони не бажають. Від спільного подружнього життя сторони мають спільну неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], про що свідчать записи у свідоцтві про народження серії І-КЕ №251842 (а.с. 3). Після розірвання шлюбу дочка залишиться проживати з матірю. Спір щодо поділу майна між сторонами відсутній. Врахувавши вищевикладене, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти. Скориставшись правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, яке встановлене ст. 113 СК України, позивачка вирішила не змінювати прізвище на дошлюбне. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований 25.08.2001 року у Нижньоланнівській сільській раді Карлівського району Полтавської області, актовий запис №04. Позивачка посилається на те, що подружні стосунки між нею та відповідачем припинені по причині відсутності взаєморозуміння; сім'я фактично розпалася; відновлення подружніх стосунків позивачка не бажає. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишиться проживати з матірю. Спору щодо поділу майна між сторонами немає. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності і зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити такі. Відповідач в судове засідання не з'явився. В матеріалах справи міститься заява представника відповідача, в якій вона просить розглядати справу за її відсутності та за відсутності відповідача і зазначає, що позовні вимоги відповідач визнає, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25.08.2001 року у Нижньоланнівській сільській раді Карлівського району Полтавської області, актовий запис №04 (свідоцтво серії 1-КЕ №071694, а.с. 10-11). Подружні стосунки між сторонами припинені через відсутність взаєморозуміння; сім'я фактично розпалася; відновлення подружніх стосунків сторони не бажають. Від спільного подружнього життя сторони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчать записи у свідоцтві про народження серії І-КЕ №268413 (а.с. 4). Після розірвання шлюбу син залишиться проживати з матірю. Спір щодо поділу майна між сторонами відсутній. Врахувавши вищевикладене, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти. Скориставшись правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, яке встановлене ст. 113 СК України, позивачка вирішила не змінювати прізвище на дошлюбне. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved