Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом і просить суд встановити факт належності [PERSON] житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими в [ADDRESS], та визнати за нею, як спадкоємцем за заповітом, право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO], що складається з житлового будинку з відповідними господарськими спорудами та будівлями, розташованого в [ADDRESS]. В судове засідання позивачка не з'явилася, про час, день розгляду справи повідомлена належно, про причини неявки не повідомила, проте надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та без фіксування судового процесу технічними засобами, оскільки вона проживає та працює в іншій місцевості. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позов. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належно повідомлений, причини неявки не повідомив, але надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника сільської ради та без фіксування судового процесу технічними засобами, позов визнає в повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 09 квітня 2010 року [PERSON] зробила заповідальне розпорядження, відповідно до якого всі її будівлі і все своє майно, що буде належати їй на день її смерті і на що вона матиме право за законом, а належний їй державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 495613 в розмірі 2,4352 га заповідає [PERSON]. Даний заповіт було посвідчено посадовою особою виконавчого комітету Чапаєвської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за № 14. [INFO] [PERSON] померла. На момент її смерті заповіт від 09 квітня 2010 року не був скасований. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, розташованими в [ADDRESS], вартістю - 63038 грн. та інше спадкове майно. Спадкоємцем за заповітом є позивачка - [PERSON]. Інших спадкоємців за заповітом та за законом, які претендують на майно спадкодавця немає. В установлений законом (ст.ст. 1269, 1270 ЦК України) шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, а саме 23 червня 2010 року позивачка звернулася до Таращанської районної державної нотаріальної контори Київської області по питанню прийняття спадкового майна померлої матері [PERSON] та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 29 січня 2011 року державним нотаріусом Таращанської районної державної нотаріальної контори Київської області, позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку спадкодавця та запит в Білоцерківське МБТІ для оформлення технічної документації на житловий будинок, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок спадкодавця, розташованого в [ADDRESS] їй було відмовлено по тій причині, що спадкодавець не мала свідоцтва про право власності на вищевказаний житловий будинок та запропоновано звернутися до суду. Той факт, що житловий будинок належав на праві власності померлій [PERSON], стверджується виписками із погосподарської книги Чапаєвської сільської ради Таращанського району Київської області за 2001-2010 роки та довідками від 25 листопада 2013 року №№251-253, згідно яких померла була головою двору, зареєстрована і до дня смерті проживала в [ADDRESS] та була власником даного будинку, технічним паспортом на житловий будинок, який 12.12.2013 року виготовлений КП Київської обласної ради « Південне БТІ». З цього випливає, що житловий будинок після смерті [PERSON] переходить у власність спадкоємця - позивачки в порядку спадкування за заповітом. Інших спадкоємців за заповітом та за законом, які претендують на майно спадкодавця немає. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що відповідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, а ст.ст. 1235, 1236 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб та визначити обсяг спадщини, що має спадкуватися за заповітом, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов. Судові витрати по справі суд залишає за позивачкою.

Outcome: approved