Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивачка звернулась\~до суду\~із позовом\~до відповідача\~ про\~визнання права\~на земельну\~частку (пай).\~Свої вимоги\~обґрунтовує тим,\~що 18.12.2003\~року помер\~[PERSON],\~який на\~день смерті\~проживав в\~[INFO].\~За життя\~він склав\~заповіт,\~в якому\~все своє\~майно заповів\~їй.\~Після смерті\~[PERSON]\~відкрилася спадщина\~на належну\~йому згідно\~сертифікату серії\~ЧН №0078883\~земельну частку\~(пай),\~розташовану в\~с.Кобижча\~Бобровицького району\~Чернігівської області.\~ Вона\~прийняла спадщину\~після його\~смерті,\~подавши заяву\~про прийняття\~спадщини до\~нотаріальної контори.\~У видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину їй\~ було\~відмовлено у\~зв`язку\~із відсутністю\~правовстановлюючих документів\~на спадкове\~майно. Оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) був втрачений, а згідно публікації в газеті «Наше життя» вищезазначений сертифікат вражається недійсним, отримати дублікат сертифікату неможливо. Тому просить визнати за нею право на зазначену земельну частку (пай). Позивачка та її представник в судове засідання не зявилися, про час та місце підготовчого судового засідання повідомлені належним чином, їх неявка не перешкоджає розгляду справи (а.с. 20, 22). Відповідач до суду також не з'явився, в поданій через канцелярію суду заяві, просить справу розглядати за відсутності його представника, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с. 24). Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що сторони до суду не зявились, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.247 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку, виходячи із слідуючого. Судом встановлено, що 18.12.2003 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ №186560, який на день смерті фактично проживав та був зареєстрований в [INFO], разом з ним на день смерті та протягом шести місяців з дня смерті за вищевказаною адресою ніхто не проживав та не був зареєстрований. (а.с. 5, 11). В пункті\~1\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~N\~7,\~від 30.05.2008,\~ розяснено,\~що \~відносини спадкування\~регулюються правилами\~ЦК України,\~якщо спадщина\~відкрилася не\~раніше 1\~січня 2004\~року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Оскільки спадщина відкрилась в 2003 році, тому суд даний спір вирішує на підставі норм ЦК УРСР. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Кобижчанської сільської ради, [PERSON] 19.06.1998 року, в якому все своє майно заповів [PERSON] (а.с.6). Спадщину після його смерті, до складу якої входить земельна частка (пай), розміром 6, 57 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території с.Кобижча Бобровицького району Чернігівської області та належала померлому на підставі сертифікату серії ЧН №0078883 [PERSON] прийняла, подавши заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори (а.с. 12). Як вбачається із постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, Бобровицькою районною державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу після смерті [PERSON] Із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулася [PERSON] У видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), їй було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.13). Оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) втрачений, про що зроблено оголошення в газеті «Наше життя» №20 від 18.05.2018 року (а.с. 9). Оскільки нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, позивачка не може в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за нею права на спадкове майно, реалізувати своє право на спадщину. Згідно ст.\~534\~ЦК УРСР,\~кожний громадянин\~може залишити\~за заповітом\~усе \~своє \~майно або\~частину його\~ (не\~ виключаючи\~ предметів\~ звичайної\~ домашньої\~обстановки і\~вжитку)\~одній або\~кільком особам\~як тим,\~що \~входять,\~так і\~тим,\~що не\~входять до\~кола спадкоємців\~за законом,\~ а\~ також\~державі або\~окремим державним,\~кооперативним та\~іншим \~громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. Враховуючи те, що спадкодавець [PERSON] помер, спадкоємцем за заповітом після його смерті є [PERSON], яка не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку в нотаріальній конторі, так як оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) втрачений і єдиними шляхом реалізації її права на спадщину є рішення суду, тому суд вважає, що вимоги позивачки є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved