overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що [INFO] померла її бабуся - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, у вигляді житлового будинку по [ADDRESS]. За життя [PERSON] заповіла зазначений будинок позивачці та [PERSON], [PERSON], однак оформити спадщину в нотаріальному порядку позивачка не мала можливості, тому що із-за юридичної необізнаності, та перебуванні на її утриманні хворої сестри, вона пропустила строк для звернення за спадщиною, що і спонукало її звернутись до суду із зазначеним позовом. Сторони в судове засідання не з'явились, надавши, відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а тому справа розглянута без їх присутності, що не суперечить положенням ст.169 ЦПК України. В наданих заявах-клопотаннях позивачка наполягала на своїх вимогах, а представник відповідача позов повністю визнав, а тому рішення у справі прийняте відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України. /ар.сп.23,26,27/ Дослідивши всі подані докази, суд, на основі встановлених фактів та відповідних їм правовідносин, прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного: згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.10.1992р., виданого відділом ЗАГС Красноокнянського району Одеської області та технічного паспорту №778 складеного 19.02.2012 року на будівлю індивідуального житлового фонду по [ADDRESS], [PERSON], яка померла [INFO], остання володіла та користувалась вищезазначеним житловим будинком; /ар.сп. 5-9, 10/ відповідно до заповіту складеного 14.07.1988 року та посвідченого державним нотаріусом Красноокнянської державної нотаріальної контори Столяр В.П.,[PERSON], житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], заповіла [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках; / ар.сп. 14 / відповідно до повідомлення Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори Одеської області від 29.05.2014р. №784/01-09 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №37503391 від 29.05.2014р. видно, що відомості про наявність спадкової справи у Спадковому реєстрі відсутні, тобто, після смерті [PERSON] спадкова справа не відкривались; / ар.сп. 34-35 / ч.3 ст.1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини; згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що зібраних та досліджених доказів достатньо для задоволення позову [PERSON] про визначення додаткового строку для звернення за спадщиною [PERSON], оскільки, на думку суду, причина пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини є поважною. На підставі ч.3 ст.1272 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що вона працювала в нього гірничим робітником поверхні 1-го розряду дільниці АПК з обслуговування шахтної станції питного водопостачання з 07.02.1991 року по 08.10.2012 року. З 01.06.2012 року на підприємстві були встановлені тарифні ставки з мінімальної заробітної плати, яка була меншою від мінімальної заробітної плати, встановленої законом. Посилаючись на те, що за період роботи з червня 2012 року їй через безпідставну затримку збільшення тарифних ставок невірно була нарахована заробітна плата, просить стягнути заборгованість по заробітній платі за період з 01.01 2012 року по 08.10.2012 року, компенсацію середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні , починаючи з 25.12.2013 року - моменту прийняття рішення Апеляційним судом , та моральну шкоду в сумі 500 грн. В подальшому уточнив свої позовні вимоги: просив стягнути заборгованість по заробітній платі за період з 01.01.2012 року по 31.07.2012 року в сумі 3891, 72 грн., компенсацію середньоденного заробітку з 25.12.2013 року по день винесення рішення суду в розмірі 32882,64 грн. та моральну шкоду в сумі 1000 грн. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 01.04.2015 року позовні вимоги задоволені частково: стягнуто з ДП «Вугільна Компанія «Краснолиманська» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі за період з 01.01.2012 року по 31.07.2012 року в сумі 3891,72 грн., компенсацію середньоденного заробітку з 25.12.2013 року по 01.04.2015 року в сумі 32882,64 грн. та моральну шкоду в сумі 500 грн. При ухваленні даного рішення не було вирішено питання про стягнення судових витрат. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача ДП «ВК «Краснолиманська» на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 611,34 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що вона працювала в нього гірничим робітником поверхні 1-го розряду дільниці АПК з обслуговування шахтної станції питного водопостачання з 07.02.1991 року по 08.10.2012 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 01 липня 2011 року. У звязку з реєстрацією шлюбу позивачка змінила своє прізвище з «Лопаткіна» на прізвище чоловіка «Захарова». Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку Вероніку, [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, разом не проживають більше трьох років, спільне господарство не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. За таких підстав позивачка просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не зявилась, у адресованій суду письмовій заяві просила розглядати справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутність сторін, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам не повнолітніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 01 липня 2011 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку Вероніку, [INFO]. На теперішній час шлюбних стосунків сторони не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливо. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї суперечило б їх інтересам, та інтересам неповнолітніх дітей. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 01 серпня 1998 року. Після реєстрації шлюбу позивачка змінила своє прізвище «Москаленко» на прізвище чоловіка «[PERSON]». Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей, синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, спільне господарство не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. За таких підстав позивач просить шлюб розірвати. 13 вересня 2018 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначення підготовчого судового засідання. 31 жовтня 2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з'явилась, у адресованій суду письмовій заяві просила розглядати справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, у адресованій суду заяві просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутність сторін, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 01 серпня 1998 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей, синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбних стосунків сторони не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливо. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам не повнолітніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам та інтересам їх неповнолітніх дітей. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 01 серпня 2012 року. У звязку з реєстрацією шлюбу позивачка змінила своє прізвище з «Краснова» на прізвище чоловіка «Чабан». Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, разом не проживають, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. За таких підстав позивачка просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не зявилась, у адресованій суду письмовій заяві просила розглядати справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, у адресованій суду заяві просив справу розглядати у його відсутність, позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутність сторін, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам не повнолітніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 01 серпня 2012 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбних стосунків сторони не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливо. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї суперечило б їх інтересам, та інтересам неповнолітньої дитини. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 01 травня 1981 року. У зв'язку з реєстрацією шлюбу позивачка змінювала своє прізвище з «[PERSON]» на прізвище чоловіка «[PERSON]». Від шлюбу не повнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є неправильна поведінка відповідача, який зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки, у зв'язку з чим вони втратили почуття поваги та любові один до одного, спільне господарство не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. За таких підстав позивачка просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, у адресованій суду письмовій заяві просила розглядати справу за її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином про причини не явки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутність сторін, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам не повнолітніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 01 травня 1981 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На теперішній час шлюбних стосунків сторони не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливо. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 01 червня 1985 року. У зв'язку з реєстрації шлюбу позивачка змінювала своє прізвище з «[PERSON]» на прізвище чоловіка «[PERSON]». Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є неправильна поведінка відповідача, який зловживає спиртними напоями, у зв'язку з чим вони втратили почуття поваги та любові один до одного, спільне господарство не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. За таких підстав позивачка просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, у адресованій суду письмовій заяві просила розглядати справу за її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином про причини не явки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутність сторін, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам не повнолітніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 01 червня 1985 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На теперішній час шлюбних стосунків сторони не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливо. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 02 жовтня 2015 року. У звязку з реєстрацією шлюбу позивачка змінила своє прізвище з «Компасенко» на прізвище чоловіка «Духін». Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку Маргариту, [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, разом не проживають продовж семи місяців, спільне господарство не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. За таких підстав позивачка просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не зявилась, у адресованій суду письмовій заяві просила розглядати справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини не явки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутність сторін, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам не повнолітніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 02 жовтня 2015 року, від якого мають неповнолітню дитину, доньку Маргариту, [INFO]. На теперішній час шлюбних стосунків сторони не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливо. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї суперечило б їх інтересам, та інтересам неповнолітньої дитини. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 02 листопада 2002 року. У звязку з реєстрацією шлюбу позивачка змінила своє прізвище з «Безугла» на прізвище чоловіка «Мигловець». Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO], та доньок: Єлизавету, [INFO], Діану, [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, разом не проживають більше року, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. За таких підстав позивачка просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не зявилась, у адресованій суду письмовій заяві просила розглядати справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, у адресованій суду заяві просив справу розглядати у його відсутність проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 02 листопада 2002 року. Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO], та доньок: Єлизавету, [INFO], Діану, [INFO]. На теперішній час шлюбних стосунків сторони не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливо. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам не повнолітніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї суперечило б їх інтересам, та інтересам неповнолітніх дітей. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 03 листопада 1984 року. У звязку з реєстрацією шлюбу позивачка змінила своє прізвище з «Ткаченко» на прізвище чоловіка «Біляєва». Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, спільне господарство не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. За таких підстав позивачка просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не зявилась, у адресованій суду письмовій заяві просила розглядати справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, вважає за можливе розглянути справу за відсутність сторін, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам не повнолітніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 03 листопада 1984 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На теперішній час шлюбних стосунків сторони не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливо. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї суперечило б їх інтересам. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved