Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що [PERSON] була власником земельної ділянки площею 3,05га, розташованої в межах Стецівської сільської ради Чигиринського району, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 479315. 15.12.2013 року [PERSON] померла. Згідно до заповіту від 28 липня 2011 року, посвідченого секретарем Стецівської сільської ради, вона є спадкоємицею даного майна. Інших спадкоємців немає. Вона прийняла спадщину після смерті [PERSON], оскільки проживала разом з нею на час її смерті, що підтверджується довідкою Стецівської сільської ради. Однак не може оформити дану спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку, про що було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.06.2017 року. Факт втрати вказаного державного акту підтверджується повідомленням в газеті «Чигиринські вісті». А тому просить визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримав позовні вимоги та прохав їх задовольнити, пояснивши суду, що 15.12.2013 року померла бабуся позивачки [PERSON], за якою вона доглядала та проживала з нею до дня смерті в одному будинку. Після її смерті залишилася земельна ділянка, розташована на території Стецівської сільської ради. Про дану земельну ділянку позивачка дізналася нещодавно. До нотаріуса позивачка не зверталася, оскільки на час смерті проживала зі спадкодавцем, а тому фактично прийняла спадщину, однак коли вона звернулася до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини, то їй було відмовлено в цьому через відсутність державного акту на дану земельну ділянку. У зв`язку з цим просить визнати за позивачкою право власності на вказану земельну ділянку. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши до суду листа про розгляд справи без участі представника сільської ради та про визнання позову. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності та вказавши, що на спадщину, яка залишилася після смерті його матері [PERSON], він не претендує. Вислухавши представника позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи (свідоцтво про смерть № 222941), 15 грудня 2013 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 3,05 га, розташовану в межах Стецівської сільської ради Чигиринського району, належну їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 479315, спадкоємицею якої є позивачка, згідно до заповіту від 28 липня 2011 року, посвідченого секретарем Стецівської сільської ради Чигиринського району, який не змінено і не скасовано, про що свідчить відповідний напис на ньому. Судом також встановлено та вбачається з свідоцтва про шлюб № 123057, що позивачка змінила прізвище з «Сібякіної» на «Шульженко». Також судом встановлено, що оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 479315 втрачено, про що було опубліковане в газеті «Чигиринські вісті» № 23 (12761) від 10 червня 2017 року оголошення з цього приводу. У зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що вбачається з постанови про нотаріальну відмову від 21.06.2017 року. Разом з тим факт належності вище зазначеної земельної ділянки померлій [PERSON] підтверджується листом відділу Держгеокадастру у Чигиринському районі № 322/112-17 від 02.06.2017 року, відповідно до якого на імя [PERSON] виготовлено та зареєстровано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 479315 від 29.08.2006 року № 010679800379 площею 3,05га в адмінмежах Стецівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області. Також в судовому засіданні встановлено і підтверджується довідкою № 587 від 30.06.2017 року, виданою Стецівською сільською радою Чигиринського району, що позивачка до дня смерті [PERSON] постійно проживала разом з останньою. А, як передбачено ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом також встановлено і підтверджується відомостями Чигиринської державної нотаріальної контори № 608/01-16 від 26.07.2017 року, що після померлої 15.12.2013 року [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину зверталася [PERSON] (спадщина прийнята згідно ч.3 ст.1268 ЦК України), а інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, із заявами про відмову від прийняття спадщини не зверталися. Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вважає можливим визнати за позивачкою право власності на вище вказане спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. На підставі викладеного та,

Outcome: approved