Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права на спадщину земельної ділянки. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що на підставі рішення 14 сесії Липівської сільської ради від 16.11.1993 р. її матері [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 0,0632 га для ведення садівництва в масиві Липівка садівничого товариства «Дружба» та 07.11.1996 р. видано Державний акт на право приватної власності на землю серії 11-ІФ №019910, зареєстрований в Книзі записів державних актів за ІФ №129. 15.10.2001 р. мати померла, у зв»язку з чим спадщину прийняв чоловік покійної, а її батько [PERSON], якому першою Івано-Франківською державною нотаріальною конторою 08.10.2005 р. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на право власності на земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,0632 га на території Липівської сільської ради. 24.06.2009 р. помер батько, який залишив на її ім.»я заповіт, у зв»язку з чим вона прийняла спадщину на належне йому майно. Однак постановою державного нотаріуса першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори від 24.02.2016 р. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,0632 га, оскільки видане батькові свідоцтво про право на спадщину за законом не було зареєстровано в установленому порядку та не переоформлено державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку, і станом на 01.01.2013 р. дана земельна ділянка зареєстрована за [PERSON] Просила визнати за нею право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,0632 га для ведення садівництва на території Липівської сільської ради Тисменицького району. Позивачка в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позов визнав, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що на підставі рішення 14 сесії Липівської сільської ради від 16.11.1993 р. матері позивачки [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 0,0632 га для ведення садівництва в масиві Липівка садівничого товариства «Дружба» та 07.11.1996 р. видано Державний акт на право приватної власності на землю серії 11-ІФ №019910, зареєстрований в Книзі записів державних актів за ІФ №129.(а.с. 11). 15 жовтня 2001 року [PERSON] померла. Спадщину прийняв чоловік покійної, а батько позивачки [PERSON], якому першою Івано-Франківською державною нотаріальною конторою 08.10.2005 р. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на право власності на земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,0632 га на території Липівської сільської ради.(а.с.13). 24.06.2009 р. [PERSON] помер. Останній залишив на ім.»я позивачки заповіт(а.с.14), у зв»язку з чим вона прийняла спадщину на належне йому майно. Однак постановою державного нотаріуса першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори від 24.02.2016 р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,0632 га, оскільки видане батькові свідоцтво про право на спадщину за законом не було зареєстровано в установленому порядку та не переоформлено державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку, і станом на 01.01.2013 р. дана земельна ділянка зареєстрована за [PERSON]І.(а.с.5). Тому за позивачкою слід визнати право на спадщину за заповітом на земельну ділянку . На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 1225, 1268 ЦК України,

Outcome: approved