Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що 20.11.2009 року між ними було укладено шлюб. [INFO] від цього шлюбу у них народився син [PERSON]. З відповідачем проживали однією сім'єю до вересня 2010 року, з цього часу проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім'ї неможливим. Просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, а також стягнути аліменти щомісячно на утримання сина у розмірі 1/3 частини від його заробітку (всіх видів доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивач не з'явилась, про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує, просить розглядати справу без її участі, та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюбу, який був укладений 20.11.2009 року, та про що зроблено актовий запис №1865 в книзі реєстрації шлюбів. Сторони мають спільну дитину, сина [PERSON], [INFO]. В даний час дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З позовної заяви вбачається, що подальше спільне життя та збереження сім'ї неможливе, та суперечило б інтересам подружжя, тому на думку суду заява в частині розірвання шлюбі підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. В позовній заяві позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини від його заробітку (всіх видів доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що спільна дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, інші обставини, що мають істотне значення для вирішення справи, зокрема мінливий характер доходу відповідача та вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/3 частини від його заробітку (всіх видів доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вимоги ст. 182, 181, 183 СК України, а саме враховуючи матеріальне становище дитини, матеріальне становище позивачки, матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає, що позов в частині сплати аліментів підлягає задоволенню, а аліменти повинні бути визначені у розмірі 1/3 частини від його заробітку (всіх видів доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму ля дитини відповідного віку, до досягнення сином [PERSON]., повноліття, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову, а саме з 13.02.2014 року. На підставі п.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений нею судовий збір в розмірі 243,60 грн. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь держави судові витрати в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved