Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому вказала, що 29.05.2008 року померла її баба, [PERSON], яка була власником будинковолодіння № 26 по вул. Довбуша в с. Голосків Коломийського району, Івано-Франківської області. Дане будинковолодіння до 01.07.1990 року відносилося до колгоспного двору. Станом на 01.07.1990 року у зазначеному дворі проживали та були зареєстровані: [PERSON] голова двору(помер 18.09.2007 р.); [PERSON] дружина (померла 29.05.2008 р.). За життя спадкодавець залишила заповіт, який 27.09.2007 року було посвідчено за реєстром № 146, який не змінювався та не скасовувався, яким все своє майно заповіла позивачці, а відповідачці земельну частку в с. Голосків в урочищі «Гуцульська гора». З метою оформлення спадщини позивачка звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову оскільки відсутній правовстановлюючий документ. Представник позивачки подав заяву в якій позовні вимоги своєї довірительки підтримав повністю, просить їх задовольнити, а справу розглядати у його відсутності. Відповідачка, подала\~ до суду письмову заяву в якій\~ вказала, що не претендує на житловий будинок її померлої мами [PERSON] на користь позивачки,\~ вимоги позовної заяви підтримала,\~ та просить справу слухати у її відсутності. \~\~\~\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши письмові клопотання представника позивачки та відповідачки, вважає, що позов слід задовольнити\~ з наступних підстав. \~\~29.05.2008 року померла баба позивачки - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого 01.06.2008 року виконкомом Голосківської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області. Після її смерті відкрилася спадщина. За життя покійна склала заповіт у відповідності до якого все належне їй майно, окрім земельної ділянки в урочищі «Гуцульська Гора» в с. Голосків, вона заповіла позивачці (а.с. 7). Після одруження дівоче прізвище позивачки «Онофреїв» було змінено на прізвище «Курліщук». За життя баби їй належав колгоспний двір з господарськими будівлями та спорудами в с. Голосків по вул. Довбуша, 26 та земельні частки (паї) в землях села Голосків Коломийського району Івано-Франківської області. Головою вищевказаного колгоспного двору був покійний дід позивачки [PERSON], який за життя заповіту не посвідчував. На момент смерті діда разом з ним проживала і баба позивачки, яка відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину за покійним чоловіком, однак належним чином не оформила у встановленому законом порядку. Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.03.2016 року пропущений з поважних причин строк на прийняття спадщини за покійною бабою був поновлений (а.с. 6). З метою оформлення спадщини позивачка звернулася\~ до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову оскільки відсутній правовстановлюючий документ. За правилами ст. ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Після смерті баби, окрім позивачки спадкоємцем першої черги за законом є її мама [PERSON] відповідачка по справі, яка також зазначена у заповіті як спадкоємець земельної ділянки в урочищі «Гуцульська Гора» в с. Голосків Коломийського району Івано- Франківської області. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261- 1265 цього Кодексу. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, і в тому разі, коли в нього відсутні право встановлювальні документи. Згідно ч.1 п.11 ст.346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті. Згідно із ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог ст.ст.346,347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Крім позивачки, інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх,неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена немає. Відповідачка, яка є мамою позивачки і спадкоємцем першої черги позовні вимоги визнала в повному обсязі і просить суд розглядати справу у її відсутність. За таких обставин суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та їх задоволення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі ст.16,328,346,347,392,1222,1234,1268\~ЦК України та

Outcome: approved