Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з названим позовом та просить постановити рішення, яким визнати за нею\~ право власності на 11/100 частин житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Радянської Армії, № 106, м. Болград, Одеська область. Свої вимоги мотивує тим,\~що відповідно відомостей викладених у свідоцтві про право власності на житло за № 8 позивачці належить квартира за №7 в м. Болграді, по вул. Радянської Армії, будинок 106, а згідно з інформацією викладеною в довідці, виданої Комунальним підприємством «[PERSON] бюро технічної інвентаризації» від 21.07.2015 року за № 218 позивачці [PERSON], належить 11/100 часток житлового будинку\~ за №106, яка розташована в м. Болграді, вул. Радянської Армії, тому вона змушена звернутися до суду з вимогою про визнання права власності на належну їй частку нерухомого майна. Позивачка в судове засідання не прибула, повідомлялася відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.20, 21). Представник позивачки [PERSON], діючий за довіреністю від 31.03.2015 року, посвідченою приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу Одеської області (а.с.9-11) підтримав позовні вимоги, доводи викладені в позовній заяві, наполягав на їх задоволенні, надав пояснення з підстав зазначених в позові. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не прибув, повідомлений належним чином (а.с.32), визнав позовні вимоги, не заперечував щодо їх задоволення. Подав заяву про розгляд справи за відсутності свого представника (а.с.33). Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо їх задоволення (а.с.34-39). Відповідачі в судове засідання не прибули, повідомлені належним чином згідно вимог чинного законодавства (а.с.32). До суду подали, кожен окремо, заяви про визнання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність (а.с.40-42, 43-46, 47-49, 50-54, 55-61, 62-65). Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі розпорядження виконавчого комітету [PERSON] міської ради Одеської області від 21 лютого 2002 року № 42 позивачці [PERSON] видано свідоцтво про право власності на житло № 8 від 21 лютого 2002 року на квартиру [ADDRESS] (а.с.12). На даному свідоцтві є відмітка КП «[PERSON] БТІ» про проведену реєстрацію. 30 березня 2015 року на дану квартиру виготовлено технічний паспорт КП «[PERSON] БТІ», в якому зазначено не квартиру № 7, а 11/100 частин будинку 106 по вулиці Радянської Армії, одеської області, що належить позивачці. Відповідно до довідки Комунального підприємства «[PERSON] бюро технічної інвентаризації» від 21.07.2015 року за № 218 позивачці [PERSON], належить 11/100 часток житлового будинку\~ за №106, яка розташована в м. Болграді, вул. Радянської Армії (а.с.16). Крім того, визначено право власності інших співвласників цього будинку також в частках, а саме: -[PERSON] (зараз [PERSON]) 11/100 часток, що також підтверджується договором купівлі-продажу від 12.05.2011 року, посвідченого державним нотаріусом [PERSON] районної нотаріальної контори Одеської області (а.с.38-39); -[PERSON] 11/100 часток, однак свідоцтво про право власності на житло № 208 від 2011.1998 року видано [PERSON] міською радою Одеської області на підставі розпорядження виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради народних депутатів № 295 від 23.12.1992 року на імя [PERSON] на квартиру [ADDRESS] (а.с.42); -[PERSON] 11/100 часток, тоді як відповідно до договору купівлі продажу від 26.05.1997 року, посвідченого державним нотаріусом [PERSON] районної державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON] було придбано квартиру [ADDRESS] (а.с.46); -[PERSON] 14/100 часток, однак згідно договору купівлі продажу від 21.11.2002 року № 749, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] та витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно від 27.06.2007 року [PERSON] належить квартира [ADDRESS] (а.с.49); -[PERSON] 14/100 часток, що також підтверджується договором дарування від 25.08.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] (а.с.54); -[PERSON] (на даний час [PERSON]) 14/100 часток, втім відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом [PERSON] районної державної нотаріальної контори Одеської області, відповідачка [PERSON] успадкувала квартиру [ADDRESS] (а.с.58); -[PERSON] 14/100 часток, проте відповідно до договору купівлі-продажу від 22.12.2000 року, посвідченого державним нотаріусом [PERSON] районної нотаріальної контори Одеської області, [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] (а.с.65). Склавши усі вісім часток отримуємо 1 цілу, тобто житловий будинок, що підтверджує про правильність визначення часток співласників названого житлового будинку. Позивачка мали намір вчинити правочин: укласти договір купівлі-продажу належної їй квартири, проте приватний нотаріус [PERSON] районного нотаріального округу, [PERSON] відмовила в оформленні правочину в звязку з наявністю розбіжностей між правовстановлюючим документом на належну позивачам квартиру та технічною документацією на нею (а.с.17). Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 318 ЦК України встановлено, що усі суб'єкти права власності є рівними перед законом. Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За результатом судового розгляду судом встановлено, що по справі мають місце обставини, передбачені ст. 392 ЦК України, оскільки позивачка будучи власником квартири № 7 за адресою: вул. Радянської Армії, 106, м. Болград, Одеська область та отримавши довідку з КП «[PERSON] БТІ» щодо технічної документації на цю квартиру, не може вчинити правочин купівлі-продажу, в звязку з чим порушуються її права як власника. За таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги позивачки є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved