Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Свій позов обґрунтовувала тим, що відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого 29.02.2000 р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 15, її баба [PERSON] була власником земельної ділянки розміром 34,73 в умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі, розташованої на території Милуванської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області. Після смерті [INFO] р. баби спадщину прийняла мама позивачки [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, однак, не оформила своїх спадкових прав. Після смерті [INFO] р. матері відкрилась спадщина на належне їй майно, у тому числі і на земельну частку (пай) розміром 34,73 в умовних кадастрових га. Позивачка як спадкоємець за законом першої черги прийняла спадщину після смерті матері відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оформила право власності у порядку спадкування за законом після смерті матері на 1/3 частину домоволодіння [ADDRESS] Інші спадкоємці за законом першої черги - її рідні сестри, які є відповідачами у справі, на вказане спадкове майно не претендують. У зв'язку з відсутністю правоустановлюючого документу - оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) нотаріус відмовила їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Тому просила визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на вказану земельну частку (пай). Позивачка у судове засідання не з'явилася, у поданій суду заяві позов підтримала, просила справу розглянути у її відсутності. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, у поданих суду заявах позов визнали, проти його задоволення не заперечували, просили справу розглянути у їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що баба позивачки [PERSON] була власником земельної частки (паю) розміром 34,73 в умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі, розташованої на території Милуванської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого 29.02.2000 р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 15. Після смерті [INFO] р. баби спадщину прийняла матір позивачки [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, однак, не оформила своїх спадкових прав. Після смерті [INFO] р. [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, у тому числі і на земельну частку (пай). Позивачка як спадкоємець за законом першої черги прийняла спадщину після смерті матері відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оформила право власності у порядку спадкування за законом після смерті матері на 1/3 частину домоволодіння [ADDRESS] Інші спадкоємці за законом першої черги - її рідні сестри, які є відповідачами у справі, на земельну частку (пай) не претендують. Вказані обставини, які відповідачами не заперечувались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами. З огляду на те, що відсутність правоустановлюючого документу на спадкове майно перешкоджає позивачці в отриманні свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку, за нею слід визнати право власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом після померлої матері. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 1261, 1268 ЦК України, ст. 81 ч.1 п.г ЗК України,

Outcome: approved