Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON]; третя особа - Первомайська філія Південної Товарної Біржі про визнання права власності на квартиру [ADDRESS], обґрунтувавши свої вимоги тим, що за договором купівлі-продажу № 4649 від 21.10.1999 року, засвідченого Первомайською Філією Універсальної Біржі «Південь», вона купила квартиру [ADDRESS] вартістю 4000 грн. За договором продавці передали їй квартиру, а вона сплатила їм обумовлену договором суму, вселилась в квартиру та проживає по цей час в ній. Як на даний час стало відомо, позивачка юридично не є власницею квартири, бо вищезазначену угоду потрібно було укласти в нотаріальному порядку відповідно до вимог цивільного кодексу України, що означає відсутність у неї можливості користуватись та розпоряджатись нею. Продавці будь-яких заперечень відповідно проданої квартири не мають, крім цього продавець [PERSON] померла в вересні 2003 року. Відповідно до вимог ст.657 Цивільного Кодексу України передбачено нотаріальний порядок посвідчення таких договорів, але за частиною 2 ст. 220 цього ж Кодексу передбачена можливість визначення укладеного між ними договору виконаним та дійсним, бо сторони за вказаним договором домовились всіх його істотних умов, та виконали їх. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] надала суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність. Позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Представник Первомайської філії Південної Товарної Біржі у судове засідання не з'явився, надіслав листа з проханням слухати справу без його присутності, з позовом згоден, рішення залишив на розгляд суду. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. В судовому засіданні був встановлений факт укладення між [PERSON], яка діяла як покупець, та [PERSON], [PERSON], які діяли як продавці, договору купівлі-продажу нерухомого майна - квартири [ADDRESS], який 21.10.1999 року за № 4649 був посвідчений Первомайською філією Універсальної біржі «Південь». Згідно цього договору [PERSON] передала продавцям гроші в рахунок повного розрахунку за квартиру [ADDRESS], а останні в свою чергу отримали гроші та передали позивачці квартиру в управління та користування, звільнивши її. Таким чином сторони на момент укладення договору досягнули згоди щодо істотних умов договору. Нотаріальне посвідчення договору неможливе так як один з продавців, а саме [PERSON] померла в вересні 2003 року та вказана біржова угода зареєстрована в Первомайському МБТІ в книзі реєстраційний № 13390 від 17.11.1999 року. Згідно ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), який діяв на той час, угода може бути визнана дійсною, якщо вона фактично відбулась. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Таким чином, з урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, так як між сторонами відбулося фактичне повне виконання умов цього договору, що згідно ст. 220 ч. 2 ЦК України дає підстави для визнання угоди дійсною, а також на підставі ст.ст. 316, 328 ЦК України визнання за позивачкою права власності на вищевказану квартиру.

Outcome: approved