Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В позовній заяві зазначає, що сторони зареєстрували шлюб 23.11.2001 року у Пониковицькій сільській раді Бродівського району Львівської області. Від шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] З відповідачем позивачка не проживає з травня 2016 року. В даний час відповідач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідач проживає з іншою жінкою, про сім'ю не дбає, не забезпечує дітей матеріально належним чином, хоча має таку можливість так як не офіційно підробляє по ремонтах житлових приміщень. Позивачка не має можливості працювати, так як доглядає дітей та являється інвалідом 3-ї групи. Матеріальне становище досить важке. Діти повністю перебувають на її утриманні та вихованні. У зв'язку з цим просить стягувати аліменти з відповідача в її користь в твердій грошовій сумі по 800 грн. на кожну дитину, щомісячно. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просить його задовольнити, оскільки відповідач добровільно допомоги на утримання дітей не надає. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково згідний сплачувати аліменти в мінімальному в розмірі встановленому державою, пояснив, що він не має матеріальної змоги сплачувати по 800 гривень, так як на даний момент він являється не працюючим, має не регулярні заробітки, нерухомості та транспортних засобів у власності не має, винаймає житло та сплачує кредит, який був отриманий на облаштування житла в якому проживають діти, а саме на газифікацію будинку. Тому просить позов задовольнити частково. Суд, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23.11.2001 року у Пониковицькій сільській раді Бродівського району Львівської області; згідно свідоцтв про народження від цього шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO](а.с.4) та [PERSON], [INFO] (а.с.5), які проживають разом з матір'ю (а.с.6). Згідно чинного законодавства відповідач зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 ч.2 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Станом на час розгляду справи прожитковий мінімум для дитини віком до шести років - 1355 грн.; від шести до вісімнадцяти років - - 1689 грн. Позивачка не працює, являється інвалідом ІІІ групи та отримує пенсію в розмірі 2400 грн., а також отримує державну допомогу як малозабезпечена сім'я щомісячно в розмірі 2400 грн., інших доходів не отримує. Відповідач в даний час не працює, підприємницькою діяльністю не займається, не володіє транспортними засобами та земельними ділянками, житла у власності немає. Однак відповідач є працездатним та обмежень щодо зайняття ним трудовою діяльністю немає, тому він може працювати та виконувати просту некваліфіковану працю, інших осіб на утриманні немає. Твердження відповідача про те, що кошти позивачем будуть використовуватися не на утримання дітей, а на її особисті потреби, є голослівними та не підтверджені жодними достатніми та допустимими доказами у справі. Суд, врахувавши матеріальне становище дітей, які проживають з матір'ю та матеріальне становище відповідача, а також стан його здоров'я, вважає, що для забезпечення необхідних потреб дітей слід стягувати аліменти в розмірі по 600 грн., щомісячно на кожну дитину, що у випадку виконання батьками своїх обов'язків у однаковій мірі дасть змогу максимально наближено забезпечити прожитковий мінімум для дітей. На підставі ст.ст.180-182,184 СК України,

Outcome: partial