Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

позивачка звернулася до відповідача з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина - [PERSON] [INFO] на весь період навчання, тобто до 30.06.2014р. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що 19.04.2011р. розірвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу з відповідачем є син [PERSON], який знаходиться на її повному забезпеченні, оскільки, незважаючи на те, що є повнолітнім, навчається на другому курсі денного стаціонару Національного університету «Львівська політехніка». Вона не має можливості забезпечити сина необхідними коштами: на проїзд до місця навчання, на проживання, одяг, харчування, підручники, тощо. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання сина, хоч зобов'язаний це робити і має таку можливість, оскільки отримує пенсію військовослужбовця запасу. В судовому засіданні позивачка, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] позов заперечив. Пояснив, що отримуючи пенсію в розмірі 2700 грн., змушений нести витрати на оренду та утримання житла за адресою: [ADDRESS], оскільки квартирою, в якій він проживав, зараз користуються позивачка із сином. Позивачка також користується п'ятдесятивідсотковою пільгою на сплату комунальних послуг, яка була йому надана. Він отримав двокімнатну квартиру в м. Жидачів, де зареєстрований, але будинок, в якому знаходиться ця квартира, ще не зданий в експлуатацію. Окрім цього він змушений нести витрати на власне лікування та на лікування матері похилого віку, яка проживає у м. Львові одна у трикімнатній квартирі, що підтверджується представленими ним письмовими доказами. Йому відомо, що син отримує стипендію в розмірі 800 грн. Окрім цього, він добровільно допомагає синові: надає кошти на кишенькові витрати, придбання продуктів харчування. Щомісячний розмір цієї допомоги становить приблизно 400 грн. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, оскільки перебуває на навчанні. Суд, заслухавши думку сторін, розглянув справу за його відсутності, оскільки неявка останнього не перешкоджала судовому розгляду. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони згідно свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.04.1996р., яке видане Стрийським відділом РАГС Львівської області, є батьками [PERSON] - [INFO]. Останній проживає з матір'ю - позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Згідно з довідкою за №61 від 02.12.2013 р., виданою Національним університетом «Львівська політехніка», [PERSON] є студентом першого даного навчального закладу, закінчує навчання у липні 2017р. Як вбачається з довідки УПФ України в м.Стрию від 14.11.2014р. за №6674/10-23 розмір пенсії, яка виплачувалася відповідачу щомісячно протягом травня-жовтня 2014р., становив 2764,99 грн. Розмір пенсії, яку отримує щомісячно мати відповідача, згідно з представленими останнім письмовими доказами, становить 1660 грн. Позивачем надані докази на підтвердження того, що він періодично несе витрати на придбання ліків та оплату комунальних послуг за адресою: [ADDRESS]. Однак, відповідачем не представлено належних та допустимих доказів, які підтверджують понесені ним витрати на винаймання (оренду) зазначеного житла. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказами в розумінні ст.57 ЦПК України є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно із ст.ст.198,199,200 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. З огляду на зазначене, суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу повнолітньому синові, який продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує такої допомоги, однак, розмір останньої слід визначити в обсязі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку.

Outcome: partial