Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона з відповідачем [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з 08.06.2008 року. Шлюб між сторонами було розірвано згідно рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18.03.2013 року. Вказане рішення не оскаржувалося і набрало законної сили 29.03.2013 року. Ще в період перебування з відповідачем у шлюбі і спільного проживання однією сім'єю у сторін народилася дитина - син [PERSON], [INFO]. З моменту народження дитини і певний час після розірвання шлюбу позивачка та відповідач проживали за місцем реєстрації відповідача в квартирі [ADDRESS]. Однак з 04.10.2015 року позивачка разом з сином вимушено виїхали з цієї квартири і на даний час мешкають по місцю реєстрації позивачки в квартирі [ADDRESS]. З моменту розлучення син перебуває на повному утриманні та забезпеченні позивачки. Відповідач після розірвання шлюбу матеріальної допомоги на утримання та виховання дитини не надає. Згоди з ним щодо сплати аліментів на дитину, їх розміру та періодичності виплат позивачка досягти не може, через що угоди про добровільну сплату відповідачем аліментів між сторонами не укладено. Відповідач, наскільки відомо позивачці на даний момент офіційно не працевлаштований і не зареєстрований як фізична особа-підприємець. У зв'язку з цим відомостей про його доходи, їх регулярний чи нерегулярний характер вона не має. Стягнення з відповідача по виконавчим документам згідно наявної у позивачки інформації не проводиться. Інших дітей чи непрацездатних осіб на утриманні відповідача, наскільки їй відомо, немає. Оскільки відомостей про офіційне працевлаштування відповідача чи наявність у нього регулярних доходів немає, то вбачаються правові підстави для стягнення з нього аліментів саме у твердій грошовій сумі відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України. Враховуючи середньомісячний розмір видатків на сина і приймаючи до уваги рівність обов'язків матері та батька по утриманню та матеріальному забезпеченню дитини, позивачка вважає, що аліменти мають бути присуджені в сумі 3500,00 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. При визначенні розміру аліментів позивачка також враховує такі обставини як відсутність на утриманні відповідача інших осіб, відсутність стягнень з нього по виконавчим документам, та необхідність додаткових витрат на дитину, пов'язаних з розвитком її особистих здібностей. В судовому засіданні позивачка [PERSON] уточнила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 3500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання до суду позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Відповідач - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, погоджуючись сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 500,00 грн., оскільки на даний час офіційно не працює, звільнився за власним бажанням на обліку в службі зайнятості не перебуває. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України). Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18.03.2013 року було розірвано (а.с.7, 8). Від вказаного шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO], про що відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві зроблено відповідний актовий запис за № 1361 та видане відповідне свідоцтво (а.с.10). Згідно Акту від 15.10.2015 року затвердженого начальником ЖЕД 305, в квартирі № [ADDRESS] проживають позивачка [PERSON] та її син [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як убачається з матеріалів справи, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь для утримання дитини - сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 3500,00 грн. щомісячно починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, вказуючи на те, що в неї погане матеріальне становище, а відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, від виконання своїх батьківських обов'язків ухиляється, хоча має можливість сплачувати аліменти. Згідно із ст. 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Як випливає зі змісту даної норми, нерегулярним доходом вважається дохід, що надходить із різною періодичністю, перервами. Дохід може бути нерегулярним, у випадку, якщо оплата праці відбувається по завершенні її виконання в частині або повністю. А також якщо виплата заробітної плати провадиться із затримкою на порушення умов трудового законодавства. Оскільки, відповідач достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, від виконання своїх батьківських обов'язків ухиляється, має нерегулярний, мінливий дохід, суд дійшов висновку, що за обставин, які склалися, позов [PERSON] підлягає задоволенню частково, а саме виходячи з позовних вимог позивачки розмір аліментів визначається судом у твердій грошові сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Виходячи з вказаної норми, суд вважає за необхідне присудити стягнення аліментів від дня пред'явлення позову до суду, а саме з 26.02.2016 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн., від сплати якого відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена позивачка при зверненні до суду. Враховуючи наведене та

Outcome: partial