Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 05 травня 2006 року вони уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного відділу юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №35. В період шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що з кінця літа початку осені 2020 року між нею та відповідачем виникли непорозуміння через різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, виховання дитини та її утримання. Також з кінця 2020 року відповідач почав не приходити додому по декілька днів, а з лютого 2021 року він на протязі тижня на приходив додому та не відповідав на телефонні дзвінки її та сина, після чого забрав свої речі та повідомив, що має намір створити нову сім`ю та переїхав проживати до іншої жінки. Позивачка намагалася поговорити з відповідачем з приводу такої його поведінки та вирішити всі непорозуміння, але позитивного результату це не дало. Фактично сімейно-шлюбні відносини припинені з жовтня 2020 року, внаслідок чого їхнє спільне життя як подружжя, і збереження шлюбу стало неможливим і воно суперечить її інтересам, інтересам відповідача, а також інтересам виховання їх спільного сина. Позивачка вважає, що їх сім`я з відповідачем розпалася і зберегти її неможливо, подальше перебування у шлюбі суперечить їхнім інтересам та моральним засадам суспільства. Спір про розподіл майна, місце проживання та утримання дитини - відсутній. Позивачка [PERSON] у судове засідання 20 липня 2021 року не з`явилася. Заявою просила розглянути справу за її відсутності. Позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.15, 37). Відповідач [PERSON] , який про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України згідно вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України (а.с.32), до суду не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив не надав. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Ухвалою суду від 20 липня 2021 року постановлено здійснювати розгляд справи в порядку заочного провадження. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05 травня 2006 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №35 (а.с.7). В період шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.8) Спільне життя подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння, а також безпричинної відсутності відповідача вдома, та його повідомлення про бажання створити сім`ю з іншою жінкою, що призвело до втрати почуттів між ними. Сімейно-шлюбні стосунки між подружжям припинені з осені 2020 року. Спір про поділ майна, місце проживання та утримання дитини - відсутній. Примиритися сторони не бажають, про що свідчить та обставина, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з осені 2020 року та не поновили їх. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).\~\~ За таких підстав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача так і відповідача, а тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст.105, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір у розмірі 908 гривень 00 копійок, сплачений нею під час звернення з позовом до суду (а.с. 6). На підставі викладеного, ст.ст. 105, 112 СК України,

Outcome: approved