Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення місця проживання їх спільних дітей: сина [PERSON] [INFO] - з відповідачем, а доньки Еріки [INFO] з нею. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сторони перебували у шлюбі до 13.05.2015 року, під час якого у них народилися син [PERSON] [INFO], та донька Еріка [INFO]. При розірванні шлюбу, не було визначено місця проживання дітей . При цьому, син [PERSON] виявив бажання проживати з батьком, а малолітня донька Еріка більш потребує материнської турботи, тому її місцем проживання просить визначити разом з нею, оскільки саме вона може в повному обсязі створити необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовільнити гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченності. В судове засідання позивачка не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Представник позивачки [PERSON] заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Просив суд задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному об'ємі. Погодився визначити місце проживання сина [PERSON] з ним, а доньки Еріки з матір'ю, позивачкою по справі. Представник органу опіки і піклування виконкому Бердичівської міської ради [PERSON] не заперечила проти заявлених вимог та їх задоволення. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК Ураїни, у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено в судовому засіданні, сторони є батьками дітей: сина [PERSON] 09.10.2004 р.н.та доньки Еріки [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження дітей. Батьки дитини проживають окремо, між ними виникає спір з приводу місця проживання дітей. Згідно ст.7, 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст.160, 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення відповідно ч.2 ст.161 СК України. У відповідності до частини першої статті 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно ч. 2 ст. 157 СК України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. А відповідно до ч.3 цієї ж статті той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спідкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджатиме нормальному розвитку дитини. Син [PERSON] [INFO], виявив бажання проживати з батьком. Мати приділяє достатньо уваги доньці, її вихованню, інтелектуальному та фізичному розвитку, цікавиться навчанням, забезпечує постійний розвиток. З огляду на встановлені у справі обставини, які не заперечує сам відповідач - батько дітей, та враховуючи інтереси дітей, суд вважає необхідним визначити місце їх проживання так, як дійшли згоди сторони сина з батьком, доньки з матір'ю. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved