Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі по 7000 гривень, на дітей [PERSON] та [PERSON] , щомісячно до досягнення повноліття спільними дітьми. Свої вимоги мотивує тим, що сторони по справі є батьками дітей [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . У свідоцтві про народження дітей батьком записаний [PERSON] . Діти проживають разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні та вихованні. Як стверджує позивачка, знаючи, що діти потребують постійної батьківської уваги та допомоги, відповідач належної матеріальної допомоги не надає. Позивачка звернулась до суду 24 травня 2019 року з проханням стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі по 3500 гривень щомісячно на утримання [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , до їх повноліття. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси\~від 12 червня 2019 року, було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін в загальному порядку. Окрім того відповідачу було надано строк для подання\~відзиву на позовну заяву. Відповідачем 23 липня 2019 року надано відзив на позовну заяву. [PERSON] зазначив, що він допомагає утримувати дітей, дійсно являється приватним підприємством, однак стабільний заробіток у нього відсутній, окрім того, на його утриманні перебуває мати, [PERSON] , котра є пенсіонером за віком та потребує постійної сторонньої матеріальної допомоги. Однак зазначив, що згоден платити аліменти на утримання дітей у загальному розмірі 1908 грн. 50 коп. Зазначений відзив відповідач 23 липня 2019 року відправив за зазначеною позивачем адресою: [ADDRESS] . (місце реєстрації), що підтверджується належними доказами. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. (а.с. 17). Відповідач в судове засідання не з`явився. Представник відповідача [PERSON] надав клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки відзив на позовну заяву вручено позивачу лише 16 вересня 2019 року. (а.с. 18). Враховуючи вимоги\~ст. 223 ЦПК України\~та ст.6 Конвенції\~Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за наявними матеріалами справи, оскільки саме позивач в даному випадку повинен був звертатись з клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з підготуванням відповіді на відзив. Позивач в даному випадку просив суд розглянути справу. З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, враховуючи приписи ч.8 ст.7 СК України, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дітей [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . (а.с. 7,8). У свідоцтві про народження дітей батьком записаний [PERSON] . Діти проживають разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні та вихованні. Позивачка звернулась до суду 24 травня 2019 року з проханням стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі по 3500 гривень щомісячно на утримання [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , до їх повноліття. Правилами ч.1 ст.81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Утримання дітей, надання їм матеріальної допомоги є обов`язком батьків, що випливає зі змісту положення ст. 180 Сімейного кодексу України, яке зобов`язує батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. (ч. 2 ст. 182 СК України). За правилами ч.8 ст.7\~СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до\~ст.9 Конституції України\~є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов`язку її утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на їх утримання. Згідно ч.1\~ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із штампом суду на позовній заяві, позивач подав її 24 травня 2019 року. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти потрібно стягувати з відповідача, починаючи з 24 травня 2019 року. Згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне\~значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Враховуючи матеріальний стан сторін,\~з врахуванням\~встановленого законом\~розміру прожиткового мінімуму\~для\~неповнолітніх дітей, суд вважає можливим, не порушуючи права сторін,\~стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання\~дітей аліменти в загальному розмірі 3400 гривень, проте не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, тобто по 1700 гривень на кожну дитину, з індексацією відповідно до закону, до досягнення повноліття дітьми. Також, відповідно до положення\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок.

Outcome: partial