Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину, яка перебуває в навчальному закладі. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 30.08.2006 року з відповідача на її користь стягувалися аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки його заробітку. В звязку з досягненням сином повноліття стягнення аліментів припинилось. У 2014 році її син вступив на денну форму навчання до Київського університету харчових технологій зі строком закінчення навчання 30 червня 2018 року. Таким чином, необхідність в матеріальній допомозі на утримання сина залишається, і відповідач повинен її надавати, оскільки син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Тому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання аліменти в розмірі 1/4 частки від його доходу (заробітку). Позивачка в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с24). Відповідач в судове засідання не зявився, про день та місце слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про отримання ним повістки (а.с. 21), причини неявки суду не повідомив та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності. Отже, відповідач не зявився до суду без поважних причин, що дає суду, відповідно до вимог ст. 224 ч.1 ЦПК України право ухвалити заочне рішення на підставі наявних і достатніх у справі доказів. Суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з слідуючого. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 04.12.1998 року було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ЕЛ № 023048 (а.с.11). Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 30 серпня 2006 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягувалися аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини заробітку (доходу) до досягнення ним повноліття (а.с.3). Відповідно до довідки Національного Університету харчових технологій від 29.04.2015 року № 20-68, [PERSON] є студентом 1 курсу денної форми навчання факультету інженерної механіки та пакувальної техніки. Термін закінчення навчального закладу 30.06.2018 року (а.с. 5). Згідно довідки Новобасанської сільської ради від 24.04.2015 року № 549 [PERSON] проживає разом зі своєю матірю за однією адресою (а.с.6). Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, повнолітніми дочкою, сином. Враховуючи те, що повнолітній син сторін продовжує навчання, проживає разом з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки обґрунтовані та відповідають вимогам Закону. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка звільнена від його сплати при подачі позову до суду.

Outcome: approved