Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з лютого 2001 року по червень 2014 року проживала разом з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Від фактичних шлюбних відносин [INFO] року у сторін народився син - [PERSON]. Дитина народилась хворою, з діагнозом «Хронічна кишкова непроходимість на грунті завороту середньої кишки, спайкова хвороба, деформація порожньої кишки» та перебуває на диспансерному клінічному обліку, а тому потребує постійних витрат на лікування. З 2010 року дитина має статус «дитина-інвалід». З червня 2014 року відповідач не бере участі у вихованні та утриманні дитини, не має постійного доходу, у зв'язку із чим, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень на місяць. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі, у разі відсутності у судовому засіданні відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд вважає, що причини неявки відповідачки, належним чином повідомленої про час та місце розгляду справи, не є поважними, у зв'язку з чим, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 25.02.2007 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області. Згідно індивідуальної програми реабілітації дитина-інваліда № 31/1-341 від 07.08.2013 року, [PERSON], [INFO], має ряд хронічних захворювань та має статус дитини-інваліда. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років, виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи, що даних про регулярний дохід відповідача у матеріалах справи не має, дитина, на користь якої стягуються аліменти має статус дитини-інваліда, вважає доцільним задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повнолітнього віку. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого постановлено рішення, звільнений від сплати судового збору, він стягується з відповідача у дохід держави. На підставі ст. 180-184 СК України,

Outcome: approved