Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею 23 літнього віку. Позивачка в судове засідання не з'явилась. В заяві адресованій суду просила справу розглянути за її відсутності, підтримує позовні вимоги, просила суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. В заяві адресованій суду просить справу розглянути за його відсутності, позов не визнає, проти доводів позивача заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із ксерокопії рішення суду №2-336/2011 від 23 грудня 2011 року встановлено, що шлюб зареєстрований 24 жовтня 1984 року у відділі РАГС Заводського району м.Тбілісі за актовим записом №697, між сторонами розірвано (а.с.4). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження, яке було видано 24 червня 1997 року Біловодським відділом РАГС Луганської області (а.с.5). Згідно довідки № 2297 від 14 листопада 2014 року виданої ректором Луганської академії культури та мистецтв, [PERSON] навчається на 1 курсі Луганської академії культури та мистецтв за спеціальністю «Хореографія» (а.с.6). У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.198 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Частиною 3 статті 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно частини 1 статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Беручи до уваги, що відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання доньки, суд вважає, за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позовної заяви і до закінчення нею навчання у Луганській академії культури та мистецтв, але не більше ніж до досягнення нею 23 річного віку. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 243 гривні 60 копійок. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved