Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись, що вона як дочка, та її мати [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] і прийняли спадщину у вигляді, земельної ділянки [ADDRESS] На вказаній земельній ділянці, спадкодавцем за життя був побудований житловий будинок. Мати позивачки [PERSON] померла [INFO] і позивачка є єдиним спадкоємцем після неї. Оскільки на вказаний будинок відсутні правовстановлюючі документи позивачка не може оформити спадщину через органи нотаріату як після смерті батька так і після смерті матері. Просила визнати за нею право власності на будинок 102 по вул. Робочій в с. Новомиколаївка Скадовського району Херсонської області. В судове засідання позивачка не з'явилася, заявою підтримала позовні вимоги просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, заявою позов визнав, просив справу розглядати у відсутність представника Новомиколаївсьої сільської ради. Представник третьої особи також в судове засідання не з'явився просив справу розглянути у його відсутність та повідомити при ухвалене рішення. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного. З актового запису про народження №83 від 13.04.1965 року Урдомської с/р Ленського району Архангельської області вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON]. З актового запису про вступ у шлюб №29 від 13.04.1965 року Урдомської селищної ради Ленського району Архангельської області вбачається, що [PERSON] та [PERSON]. уклали шлюб і після його укладення обом з подружжя було присвоєне прізвище [PERSON]. З актового запису про укладення шлюбу №47 від 18.05.1985 року Ниспоренського райвідділу ЗАГС вбачається, що [PERSON]., [INFO] уклала шлюб і після його укладення їй було присвоєне прізвище [PERSON]. З актового запису про смерть №26 від 18.08.2008 року Михайлівської сільської ради Скадовського району Херсонської області вбачається, що [PERSON] помер [INFO]. З актового запису про смерть №39 від 13.09.2013 року виконавчого комітету Новомиколаївської сільської ради Скадовського району Херсонської області вбачається, що [PERSON] померла [INFO]. З довідки КП «Херсонське БТІ» Херсонської обласної ради вих. №080975 від 30.09.2014 року вбачається, що на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами розташований в [ADDRESS] юридичні документи не оформлені. З відповіді Скадовської державної нотаріальної контори Херсонської області вих. №405/02-14 від 19.09.2014 року вбачається, що позивачу не може бути видане свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], [INFO], який помер [INFO], зокрема, на житловий будинок [ADDRESS], оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно. Із заявою про прийняття спадщини за законом після спадкодавця зверталися дружина спадкодавця [PERSON] (померла [INFO]) та дочка спадкодавця [PERSON] Відомості про інших спадкоємців відсутні. Заведено спадкову справу №83/2009. Також суду надано постанову нотаріуса [PERSON] від 13.10.2014 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок через відсутність правовстановлюючих документів на нього. Крім того, з Свідоцтв про право на спадщину за законом від 13.06.2013 року реєстровий №1-418 та реєстровий №1-421 посвідчених державним нотаріусом Скадовської державної нотаріальної контори Сисак Д.П., а також витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.06.2013 року №4826616 та №4830431 вбачається, що [PERSON] та позивачка [PERSON] оформили свої права на спадкове майно після смерті [PERSON], зокрема, земельну ділянку [ADDRESS] площею 0,25 га. З довідки Новомиколаївської сільської ради Скадовського району вих. №02-33-416 від 01.10.2014 року вбачається, що житловий будинок по [ADDRESS] належать [PERSON]. Підстави: дані погосподарських книг сільської ради. Аналогічне вбачається з витягів з погосподарських книг. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до роз'яснень викладених у п. 3.1 листа ВССУ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Враховуючи вищевказані обставини, суд вважає, що [PERSON] за життя набув, але не зареєстрував право власності на домобудівлю [ADDRESS]. В подальшому в порядку спадкування право власності на вищевказаний будинок в рівних частках (по 1/2 частині) перейшло до його спадкоємців першої черги: доньки [PERSON] та дружини [PERSON], а після смерті останньої її частка перейшла у власність позивачки [PERSON] оскільки остання постійно проживала з спадкодавцем на день відкриття спадщини. Виходячи з цього, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved