Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті діда [PERSON], померлого 03.04.2010 року та не може оформити належним чином право на спадщину, а саме належну померлому на підставі державного акту серії Р1 № 488873 від 25.12.2003 року земельну ділянку розміром 5.34 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області. Причиною відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на цю земельну ділянку є відсутність кадастрового номеру, що не дає можливості одержати у відділі Держгеокадастру у Болградському районі Одеської області Витяг з Державного земельного кадастру на вказану землю, про що було зазначено у постанові нотаріуса. Вказану спадщину позивачка своєчасно прийняла шляхом подачі заяви до нотконтори. Позивачка та її представник [PERSON] в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.31, 32). Представник надала заяву про те, що вона і її довіритель [PERSON] позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити в повному обсязі та розглянути справу у їх відсутність (а.с.35). Відповідач [PERSON] сільська рада до суду не прибув, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином (а.с.33). Позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглянути справу без участі представника, про що наддав відповідну заяву (а.с.34). Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦПК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобовязання встановлено законодавством у звязку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Судом встановлено, що 03 квітня 2010 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії І-ЖД № 212661, виданим на підставі запису акту про смерть № 16 від 03.04.2010 року, складеним [PERSON] сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.8). Позивачка [PERSON], [INFO], є онукою померлого [PERSON], що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради № 536 від 19.04.2016 року (а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку загальною площею 5.34 га у межах згідно з планом, розташовану на території [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області, яка належала померлому на підставі державного акту серії Р1 № 488873 від 25.12.2003 року (а.с.9). Відділом Держгеокадастра у Болградському районі Одеської області від 26.02.2016 року за № 684/86-16 представнику позивача відмовлено у видачі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку 1 га ріллі на території [PERSON] сільської ради; визначено вартість цієї земельної ділянки станом на 01.01.2016 рік : рілля 29\~704.40 грн. (а.с.13). Крім того, на запит приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], Відділ Держгеокадастра у Болградському районі Одеської області листом від 26.04.2016 року за № 29-1511-0.11-1142/2-16 повідомив, що зазначена земельна ділянка не проходила процедуру Державної реєстрації, отже кадастровий номер їй не присвоювався, та відомості про неї відсутні у Державному земельному кадастрі (а.с.12). На день смерті спадкодавець [PERSON] був зареєстрований та проживав в домоволодінні за адресою: вул. Кірова, № 183, с. Залізничне Болградського району Одеської області разом з онукою [PERSON], позивачкою по справі, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області (а.с.13) та копією паспорту позивачки (а.с.4). Вказану спадщину прийняла позивачка [PERSON] за заповітом від 14.10.2009 року, посвідченого секретарем Залізничненської сільської ради Болградського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі № 63 (а.с.30) шляхом подачі заяви в шестимісячний строк до приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області, [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи до майна померлого 03.04.2010 року [PERSON] (а.с.23-30) та витягом зі Спадкового реєстру від 30.09.2010 року (а.с.22-30). Приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області, [PERSON] постановою від 07.05.2016 року позивачці було відмовлено в оформленні прав власності на земельну ділянку розміром 5.34 га в межах згідно з планом згідно державного акту як за спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] в звязку з не присвоєнням кадастрового номеру на земельну ділянку, що не дає можливості одежати Витяг з Державного земельного кадастру на вказану землю (а.с.14). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Частиною 1 ст. 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Частиною 2 ст. 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності та його державної реєстрації. Таким чином, позивачка, як спадкоємиця за заповітом, вважається такою, що прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті діда [PERSON]. На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування за заповітом позивачка набула право на це майно, тобто на земельну ділянку загальною площею 5.34 га у межах згідно з планом, розташовану на території [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області. При таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги позивачки про визнання права власності на земельну ділянку є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.25, 116, 125, 152 Земельного Кодексу України, ст.ст.328, 373, 1216-1218, 1223, 1261, 1268, 1270 ЦК України та

Outcome: approved