Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому вказала, що 08.03.2004 року помер її чоловік, [PERSON], який був власником будинковолодіння №51 по вул. Л.Українки, 51 в с. Залуччя Коломийського району, Івано-Франківської області. Дане будинковолодіння до 01.07.1990 року відносилося до колгоспного двору. Станом на 01.07.1990 року у зазначеному дворі проживали та були зареєстровані: голова двору [PERSON], [PERSON] його дружина. За життя спадкодавець [PERSON] заповіту не залишив. Спадкоємцем першої черги за законом є позивачка по справі. З метою оформлення спадщини позивачка звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову оскільки майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. В судове засідання позивачка подала заяву, в якій просить слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач подав до суду заяву в якій вимоги позовної заяви підтримав та просить справу слухати у її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши письмові клопотання позивачки та відповідача, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. На час ліквідації колгоспних дворів, господарство, яке знаходиться в с. Залуччя вул. Л.Українки, 51 Коломийського району Івано-Франківської області, відносилося до суспільної групи колгоспний двір, в якому проживали: голова двору та чоловік позивачки [PERSON], [PERSON] дружина померлого, що підтверджується довідкою Дебеславської сільської ради №463 від 30.06.2015 року(а.с. 25). Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року №20 із змінами Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. 08 березня 2004 року помер чоловік позивачки, [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть від 10 березня 2004 року зроблено актовий запис за № 6. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, за адресою вул. Л.Українки, 51, с. Залуччя, Коломийського району, Івано-Франківської області. З метою оформлення спадщини після смерті матері, позивачка звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову оскільки відсутній правовстановлюючий документ. Оскільки свідоцтво про право власності на житловий будинок від 19.07.1988 року в с. Залуччя по вул. Л.Українки, 51, було втрачено, позивачкою було подано оголошення в газету «ЗР-Інформ» вважати недійсним дане свідоцтво. Згідно ч.1 п.11 ст.346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог ст.ст.346, 347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена немає. Згідно звіту про оцінку майна від 24.07.2015 року вартість будинку та господарських будівель в с. Залуччя по вул.. Л.Українки, 51, Коломийського району, Івано-Франківської області становить 27700,00 грн. На підставі ст.16,328,346,347,392,1222,1234,1268 ЦК України та

Outcome: approved