Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 22 квітня 1988 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис за № 562. Від шлюбу мають повнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що збереження сім'ї неможливе, оскільки їхня сім'я розпалася остаточно, на даний час, шлюб носить формальний характер, шлюбні відносини між ними припинені. Основною причиною розриву відносин стало те, що з 2002 року позивачка стала часто їздити за кордон, що негативно вплинуло на їхні почуття, сімейні стосунки. Вважає, що призначення будь-яких строків для примирення буде недоцільним. Просить шлюб укладений між ними розірвати. В судове засідання представник позивачки не з'явився, від нього до суду надійшла заява, в якій просить суд справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, суд про причини неявки не повідомив. В наслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу в його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що в судове засідання не з'явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що 22 квітня 1988 року, між відповідачем та позивачкою був зареєстрований шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис за № 562, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 06.02.2014 року /а.с.5/. Згідно копії свідоцтва про народження від 11 лютого 1990 року та копії паспортних даних, від шлюбу мають повнолітню доньку - [PERSON], [INFO] /а.с.10-11/. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У статті 112 СК України зазначено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, збереження сім'ї неможливе, оскільки їхня сім'я розпалася остаточно, на даний час шлюб носить формальний характер, шлюбні відносини між ними фактично припинені Основною причиною розриву відносин стало те, що з 2002 року позивачка стала часто їздити за кордон, що негативно вплинуло на їхні почуття, сімейні стосунки. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що збереження сім'ї між сторонами неможливе, суд вважає що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як позивачка документально підтвердила понесені нею судові витрати, тому підлягають стягненню з відповідача, витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 243грн. 60коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved