Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з названою позовною заявою в якій просить суд позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно їх спільної дочки __ [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала посилаючись на письмові докази, які наведені в матеріалах справи. Відповідач в судове засідання призначене на 23.05.2014 року не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не подавав, а тому суд, за відсутності заперечень позивачки, на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів. По справі встановлено, що позивачка з 22.09.2007 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. У сторін по справі народилася дочка [PERSON], [INFO], актовий запис № 74 від 22.04.2009 року, зареєстрований відділом РАЦС Сквирського РУЮ Київської області. Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 21.09.2010 року по справі № 2-737/2010 року, шлюб між сторонами було розірвано. Після реєстрації розірвання шлюбу позивачка відновила дошлюбне прізвище із [PERSON] на [PERSON]. Вказане підтверджується випискою з рішення суду про розірвання шлюбу, що додається до позову. Згідно рішення Сквирського районного суду Київської області від 02.11.2010 року по справі № 2-943/2010 року, з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача. Проте, відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини, фактом чого станом на 25.03.2014 року виникла заборгованість в сумі 4145,13 грн., що підтверджується довідкою-розрахунок по аліментах виданою ВДВС Сквирського РУЮ у Київській області від 25.03.2014 року за № 205. Всі питання щодо виховання дочки вирішуються позивачкою без участі та підтримки відповідача, дитина проживає разом позивачкою, знаходиться на її повному утриманні та вихованні. Відповідач після розірвання шлюбу не виконує жодних з батьківських обов'язків, покладених на нього законом та моральними засадами суспільства, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дочки, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дочкою в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєння нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Тобто, відповідач самоусунувся від будь-якого спілкування з дитиною її виховання та утримання і свідомо нехтує своїми обов'язками. Вказане вище підтверджується висновком Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Сквирської міської ради Київської області за № 49 від 22.04.2014 року про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], що доданий до матеріалів справи. Судом не встановлено будь-яких поважних обставин, які б звільняли відповідача від обов'язку утримання дитини. Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини (ст. 141 СК України). Згідно з ст.ст. 150, 157 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом ( ч. 1, 4 ст. 155 СК України). У випадку ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав (ст. 164 СК України). Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; є хронічними алкоголіками або наркоманами. Згідно п. 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування; медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини. Відповідно до ст. 171 СК України, при позбавленні батьківських прав повинна бути врахована думка дитини, проте, якщо дитина може висловити свою думку з даного приводу. Як вбачається із матеріалів справи, зважаючи на свій 5 (п`яти) річний вік, малолітня [PERSON], [INFO], свідомо не може висловити думку при вирішенні судом спору з приводу позбавлення відповідача щодо неї батьківських прав. Відповідно до ч. 5 ст. 164 СК України, рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідачем - [PERSON] не надано до суду будь-яких доказів, що можуть підтвердити належне виконання батьківських обов'язків відносно його дитини. Таким чином, відповідач не виконав вимоги ст.ст. 10, 60 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Представник третьої особи по справі - Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Сквирської міської ради Київської області подав до суду лист про підтримання позовних вимог позивачки. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] не виявляє щодо дитини батьківського піклування, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини, суд вважає відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітньої дочки - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд вважає допустити обов'язкове негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Таким чином,

Outcome: approved