Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. В судове засідання позивачка не з'явилася, однак від неї надійшла заява, в якій позов вона підтримала повністю та не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення. Однак, вона була допитана у попередньому судовому засіданні, де пояснила, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS], яку вона придбала у [PERSON] Однак, в цій квартирі залишилася прописаною дочка колишнього власника даної квартири [PERSON], яка в добровільному порядку не знялася з реєстрації. На теперішній час вона не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належною їй квартирою. В даному приміщенні ніяких речей відповідачки немає, ніяких спроб вселитися в квартиру у [PERSON] не було. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином згідно вимог ч.9 ст.74 ЦПК України, про що свідчить об'ява у газеті «Урядовий кур'єр» від 16 січня 2016 року за №9 (5629). Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Позивачці згідно договору купівлі-продажу квартири від 18.09.2015 року належить квартира [ADDRESS], про що свідчить копія Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /а.с.9-12, 13/. Як вбачається з п.4 Договору купівлі-продажу продавець даної квартири [PERSON] зобов'язався знятися з реєстраційного обліку у вищевказаній квартирі та зняти усіх зареєстрованих у ній осіб до 25 вересня 2015 року /а.с.10/. Проте, в обумовлений договором строк відповідачка з реєстраційного обліку за вказаною адресою не знялася, що підтверджується копією довідки КП «Житломасив» від 22.09.2015 року, в якій зазначено що [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає з вересня 2011 року /а.с.16/. Відповідно до відомостей Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області [PERSON], [INFO], зареєстрована з 29 листопада 2001 року по [ADDRESS] /а.с.19/. В силу того, що відповідачка зареєстрована у вищевказаній квартирі, позивачка не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися майном. У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Водночас, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Права власника квартири визначені нормами ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника. Виникнення права членів сім'ї власника будинку на користування будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а отже, припинення права власності на будинок припиняє право членів сім'ї колишнього власника на користування цим будинком. Аналогічні правові позиції викладені, зокрема, і в ухвалі Верховного Суду України від 13.07.2011 року № 6-55662св10. Отже, оскільки новою власницею квартири є позивачка, а відповідачка не є членом її родини, у зв'язку з відсутністю договірних відносин з новою власницею квартири та припиненням права власності [PERSON] на спірну квартиру відповідачка втратила право користування цією квартирою, так як її права похідні від прав колишнього власника квартири, членом сім'ї якої вона була. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що відповідачку слід визнати такою, що втратила право користування в квартирі [ADDRESS]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved