Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є вдовою та спадкоємцем першої черги померлого [PERSON]. За час спільного життя у шлюбі [PERSON] набув у власність автомобіль марки LEXUS GX 470, 2006 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER], який за законом є спільною власністю подружжя. Пізніше [PERSON] видав довіреність на право керування вищезазначеним автомобілем на ім'я [PERSON] і автомобіль перебував у користуванні довіреної особи. Після смерті чоловіка позивачка намагалася повернути зазначений автомобіль, зважаючи на те, що було необхідно оформити спадщину, а дія довіреності припинилася. Оскільки тривалий час місцезнаходження [PERSON] було не відомим, то лише через деякий час стало відомо, що він був затриманий правоохоронними органами в м. Києві у зв'язку із вчиненням ним злочинів за ст. 190 Кримінального кодексу України. У зв'язку з тим, що [PERSON] було затримано під час керування автомобілем марки LEXUS GX 470, транспортний засіб, на підставі протоколу огляду і затримання транспортного засобу, був доставлений на майданчик, для тимчасового зберігання транспортних засобів. Також на підстав постанови старшого слідчого СУ ГУМВС України в м. Києві Безушка А.П. від 18.03.2011 на вищевказаний автомобіль, з метою забезпечення цивільного позову по кримінальній справі, було накладено арешт, а оскільки даний автомобіль не являється власністю затриманого [PERSON], тому позивач вважає даний арешт незаконним. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в ньому. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що він не може бути відповідачем при розгляді даної справи, оскільки через відсутність кримінальної справи відносно [PERSON] у провадженні слідчого управління ГУМВС України в м. Києві, Головне управління не має достатніх правових підстав для вирішення питань щодо повернення автомобіля та документів на нього. Треті особи в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи суд встановив. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачка є спадкоємицею померлого [PERSON] (а.с.7), якому на праві власності належав автомобіль марки LEXUS GX 470, 2006 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 11). Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] видав довіреність на право керування вищезазначеним автомобілем на ім'я [PERSON] і автомобіль перебував у користуванні довіреної особи. 17.03.2010 року громадянина [PERSON] затримано у порядку ст. 115 КПК України (у редакції 1960 року). Під час затримання у останнього вилучено автомобіль марки LEXUS GX 470, 2006 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON] 18.03.2011 року постановою старшого слідчого СУ ГУМВС України в м. Києві Безушка А.П., у межах кримінальної справи відносно [PERSON], з метою забезпечення цивільного позову та можливості конфіскації майна, накладено арешт на автомобіль марки LEXUS GX 470, 2006 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER] ( а.с. 57). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 126 КПК України (в редакції, що діяла на момент накладення арешту), забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії. Судом встановлено, що [PERSON] та позивач не є учасниками кримінального провадження, тому питання захисту їх права власності на автомобіль повинно бути предметом розгляду саме в порядку цивільного провадження. Згідно ст. 41 Конституції України, яка є нормою прямої дії, ч. 1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним, оскільки [PERSON], як власник вищевказаного автомобіля, та позивач, як спадкоємець останнього, не є учасниками кримінального провадження відносно [PERSON], тому арешт з автомобіля повинен бути знятий, так як ним порушується право власності позивача. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, а також те, що позивач не несе матеріальну відповідальність та не є підозрюваним або обвинуваченим у кримінальній справі, порушеної відносно [PERSON], який не є власником автомобіля LEXUS GX 470, а даний автомобіль не є знаряддям вчинення злочину, тому суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved