Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що сторони перебували у шлюбі з 06.09.2008 року, який розірвано 10.03.2015 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] виданого Балабинською селищною радою Запорізького району Запорізької області від 26.02.2010р., актовий запис № 05, який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. У добровільному порядку відповідач матеріальну допомогу дитині не надає. Одній утримувати сина матеріально складно, у зв'язку з чим позивачка вимушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання сина: [PERSON], [INFO], у розмірі 25 % всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в попереднє судове засідання не з'явилась, але на адресу суду надала уточнену позовну заяву, в якій просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини: [PERSON], [INFO], у розмірі 727,50 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення сином повноліття, та також просила суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач в попереднє судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій уточнений позов визнав в повному обсязі, просив суд його задовольнити та розглядати справу за його відсутності. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Так, сторони перебували у шлюбі з 06.09.2008 року, який розірвано 10.03.2015 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] виданого Балабинською селищною радою Запорізького району Запорізької області від 26.02.2010р., актовий запис № 05, де в графі «батьки» зазначено: батько - [PERSON] та мати - [PERSON]. Згідно довідки № 275, виданої 22.01.2016р. Балабинською селищною радою Запорізького району Запорізької області, [PERSON], [INFO]. проживає за адресою: [ADDRESS] разом з сином: [PERSON], [INFO] який перебуває на утриманні матері. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У зв'язку з тим, що відповідач не працює, він повинен сплачувати аліменти на утримання дитини: [PERSON], [INFO], у розмірі 727,50 гривень щомісячно, що забезпечить 1/2 частину прожиткового мінімуму для дитини, відповідає можливостям відповідача і буде відповідати критеріям виваженості, розумності та справедливості і не суперечить нормам законодавства України. Враховуючи наведене, суд вважає, що потрібно визначити розмір аліментів на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 727,50 гривень щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення сином повноліття. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved