Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою та просить визнати відповідача [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. При цьому позивачка вказує, що вона є власником квартири [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу квартири, від 19 жовтня 2016 року. Станом на теперішній час у квартирі зареєстрований попередній співвласник житла відповідач [PERSON]Відповідно до п.9 договору купівлі-продажу квартири, [PERSON] був зобовязаний знятись з реєстрації з вищевказаної квартири до 26 жовтня 2016 року. Однак, у добровільному порядку відповідач не бажає знятися з реєстрації, що у свою чергу створює для неї незручності в користуванні власністю. Відповідач не проживає у спірній квартирі з лютого 2013 року, особистих речей відповідача у квартирі немає. Оскільки відповідач не користується квартирою і не проживає в ній, у звязку з продажем втратив право користування нею, то вважає за необхідне визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі № 58 будинку № 138 в м. Мелітополі. Позивачка у судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився. Про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутністю, відкладення розгляду справи або заперечень проти позову від нього не надходило. Представник третьої особи Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області в судове засідання не з'явився, в судове засідання не зявився,будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідмови. Представник третьої особи - відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області в судове засідання не зявилася, надавши суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, та прийняти рішення за матеріалами справи на розсуд суду. Через неявку у судове засідання належно повідомленого відповідача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що позивачка є власницею квартири [ADDRESS], яку придбала у [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири, від 19 жовтня 2016 року та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.6-8, 11). У вказаній квартирі також зареєстрований відповідач по справі, [PERSON], що підтверджується довідкою відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 27 лютого 2017 року № 879. Відповідач не проживає у спірній квартирі з лютого 2013 року, особистих речей відповідача у квартирі немає, що підтверджується довідкою старшої будинку від 17.01.2017 року (а.с.14). Таким чином, судом встановлено, що відповідач не є членом родини позивачки, а є колишнім співвласником квартири за адресою [ADDRESS]. На даний час він втратив право власності на квартиру внаслідок її продажу позивачці. Однак, він залишається зареєстрованим за вищевказаною адресою, що перешкоджає позивачці вільно користуватися та володіти квартирою, що перебуває у її власності. Відповідно до правового аналізу Верховного Суду України з деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ, при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла, з правовідносинами, які виникають між власником та членами його сімї, колишніми членами його сімї, а також членами сімї колишнього власника житла. У першому випадку втрата права користування житловим приміщенням колишнього власника житла є наслідком припинення його права власності на це приміщення. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Пунктом 1 частини 1 статті 336 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. За вимогами ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі викладеного, суд встановив, що відповідач [PERSON] втратив право користування проданою квартирою внаслідок припинення ним права власності на цю квартиру внаслідок її відчуження. Те, що відповідач залишається зареєстрованим в квартирі, що належить позивачці на праві власності може впливати на реалізацію нею її прав на вільне володіння, користування та розпорядження належною їй власністю, а тому суд вважає її вимоги обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved