Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме спадкове нерухоме майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25.06.2014 року помер її дядько [PERSON], який постійно проживав в [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина на земельні ділянки призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Олександрівської сільської ради : державний акт серія ЯЛ № 147253, кадастровий номер 7420680400:04:001:0205, розміром 3,1106 га; державний акт серія ЯЛ № 147254, кадастровий номер 7420680400:04:002:0506, розміром 0,4976 га; державний акт серія ЯБ № 407542, кадастровий номер ділянки № 1 7420680400:04:001:0454 та кадастровий номер ділянки №2 7420680400:04:002:0525 в сумі розміром 4,0706 га. За життя останній склав заповіт, за яким вищевказані земельні ділянки заповів їй. Вона як спадкоємець за заповітом спадщину прийняла, подавши заяву про прийняття спадщини до Бобровицької державної нотаріальної контори. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказазначені земельні ділянки, державний нотаріус їй відмови в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцю. Згідно публікації в газеті «[PERSON] життя», державні акти на вищевказані земельні ділянки втрачені і вважаюься недійсними. Видача дублікатів державних актів у звязку зі смертю власника неможлива. Тому просить визнати за нею право власності на вищевказані земельні ділянки. Позивачка та її представник в судове засідання не зявилися, через канцелярію суду представник позивачки подала заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с.51). Відповідач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі (а.с.50). Суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з слідуючого. Судом встановлено, що 25.06.2014 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕЛ № 234957 (а.с.8). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять земельні ділянки призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Олександрівської сільської ради : державний акт серія ЯЛ № 147253, кадастровий номер 7420680400:04:001:0205, розміром 3,1106 га; державний акт серія ЯЛ № 147254, кадастровий номер 7420680400:04:002:0506, розміром 0,4976 га; державний акт серія ЯБ № 407542, кадастровий номер ділянки № 1 7420680400:04:001:0454 та кадастровий номер ділянки №2 7420680400:04:002:0525 в сумі розміром 4,0706 га. (а.с.15-20). За життя останній склав заповіт, в якому вищевказані земельні ділянки заповів позивачці [PERSON] (а.с.9), яка прийняла спадщину, подавши заяву про прийняття спадщини до Бобровицької державно нотаріальної контори. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки площею 3,1106 га, 0,4976 га, 4,0706 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Олександрівської сільської ради, Бобровицького району, Чернігівської області, державний нотаріус їй відмовив, оскільки відсутні правовстановлюючі документи про належність майна спадкодавцю (а.с.12). Оригінали державних актів на вищевказані земельні ділянки втрачені, про що зроблено оголошення в газеті «[PERSON] життя» (а.с. 29). Згідно довідки відділу Держземагенства у Бобровицькому районі від 27.07.2015 року № 02-10/189 видати дублікати державних актів не можливо (а.с.14). Оскільки нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, позивачка не може в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за нею права власності на спадкове майно, реалізувати своє право на спадщину після смерті дядька. Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. Згідно з вимогами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Враховуючи те, що спадкодавець [PERSON] помер, спадщину після його смерті, як спадкоємець за заповітом, прийняла позивачка по справі, шляхом подачі заяви до державної нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки державним нотаріусом їй було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи про належність майна спадкодавцю. Оригінали державних актів втрачені, про що зроблено оголошення в пресі, а дублікати державних актів Держземагенством не видаються і єдиними шляхом реалізації її права на спадщину є рішення суду, а тому суд вважає, що вимоги позивачки про визнання права власності на нерухоме майно є обґрунтованими і відповідають вимогам Закону.

Outcome: approved