overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивачка звернулася до Печерського районного суду міста Києва з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] народження [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів. В позовній заяві позивачка посилалась на те, що відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини, матеріальної допомоги не надає. Надалі позивачка позивачка просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач надав заперечення, також просив розглядати справу за його відсутності. В запереченнях вказував, що він згоден сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини, але просив стягувати аліменти не з часу звернення позивачки з позовною заявою, а з часу постановлення рішення суду, посилаючись на те. що він надає матеріальну допомогу позивачці на утримання дитини. Суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню за таких підстав: позивачка та відповідач знаходились в зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 2001 року. 13 грудня 2007 року їх шлюб розірвано, що підтверджується актовим записом номер 448, вчиненим Відділом реєстрації актів цивільного с тану по місту Кам'янець-Подільському Кам'янець-Подільського міського районного управління юстиції Хмельницької області. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] народження [INFO]. Як встановлено у судовому засіданні, сторони мешкають окремо та відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Його доводи про надання матеріальної допомоги на утримання дитини, викладені в запереченнях, направлених ним суду, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров,я та матеріальне с становище дитини; платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд вважає, що відповідач має сплачувати на одну дитину аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, оскільки саме з цього часу позивачка заявила про порушення права дитини. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Позивачка звернулася до Печерського районного суду міста Києва з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] народження [INFO] року в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів. В позовній заяві позивачка посилалась на те, що відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини, матеріальної допомоги не надає. Надалі позивачка позивачка просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач надав заперечення, також просив розглядати справу за його відсутності. В запереченнях вказував, що він згоден сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини Всіх видів доходів з посиланням на те, що він несе витрати на утримання себе та свого батька, який є інвалідом другої групи, потребує його допомоги, надав про це документи. Суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню за таких підстав: позивачка та відповідач знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 01 серпня 2012 року. Шлюб зареєстровано в Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис номер 234. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] народження [INFO] року. Як встановлено у судовому засіданні, сторони мешкають окремо та відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов,язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров,я та матеріальне с становище дитини; платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд вважає, що відповідач має сплачувати на одну дитину аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 183 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивачка звернулася до Печерського районного суду міста Києва з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] народження [INFO] та заборгованість по аліментам в сумі 9600,00 гривень з жовтня 2012 року по травень 2015 року. В позовній заяві позивачка посилалась на те, що відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини, матеріальної допомоги не надає. Надалі позивачка уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач до судового засідання не з,явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню за таких підстав: позивачка та відповідач знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 01 липня 2011 року. Шлюб зареєстровано в Відділі реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис номер 452. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] народження [INFO]. Як встановлено у судовому засіданні, сторони мешкають окремо та відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров,я та матеріальне с становище дитини; платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 183 СК України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, суд вважає, що відповідач має сплачувати на одну дитину аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивачка звернулася до Печерського районного суду міста Києва з позовною заявою та просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що відповідач без поважних причин не мешкає у вказаній квартирі з 2000 року та відмовляється добровільно знятися з реєстраційного обліку. Комунальні служби нараховують їй кошти в тому числі і на відповідача. У зв'язку з тим, що відповідач не мешкає в квартирі без поважних причин більш шести місяців, просила визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вказаною адресою. Позивачка звернулася до суду із заявою, в якій просила розглядати справу за її відсутності на підставі документів, наданих нею до позову. Відповідач до судового засідання не з,явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслав телеграму про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Суд вважає клопотання підлягаючим задоволенню за наступних підстав: спірна квартира розташована за адресою: [ADDRESS]. Наймачем вказаної квартири є позивачка. Вказана квартира надавалася позивачці та її батькам 29 квітня 1070- року. Відповідач є братом позивачки, він зареєстрований у вказаній квартирі з 05 квітня 1988 року. Як встановлено у судовому засіданні, відповідач не мешкає в квартирі без поважних причин з 2000 року. Сам він проти позову не заперечує, направив телеграму з міста Москва Російської Федерації. У відповідності до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім,ї за ним и зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім,ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а у разі спору - судом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач не звертався до житлового органу чи суду з заявою про продовження строку тимчасової відсутності з 2006 року. Таким чином, суд вважає позовні вимоги доказаними та підлягаючими задоволенню. На підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

Позивачка звернулася до Печерського районного суду міста Києва та просила розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на таке: 08 серпня 1997 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району міста Києва, актовий запис номер 991. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей. Фактичні шлюбні відносини припинені через відмінність характерів, поглядів на життєві цінності та подальший розвиток сімейних відносин відносин, відсутність взаємопорозуміння та прагнення до компромісних дій. До судового засідання позивачка та відповідач не з,явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Їх представниками подані заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню. 08 серпня 1997 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району міста Києва, актовий запис номер 991. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] народження [INFO] року та [PERSON] народження [INFO] року, які залишились проживати разом з позивачкою. Фактичні шлюбні відносини припинені Між сторонами з причини відмінності характерів, різних поглядів на життєві цінності, відсутність взаємопорозуміння та прагненя до компромісних дій. У відповідності до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні припини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей. З урахуванням всіх обставин у справі, причини припинення шлюбних відносин, небажання жодної зі сторін миритися суд прийшов до висновку, що примирення подружжя є неможливим і шлюб підлягає розірванню. Як встановлено у судовому засіданні, на час розгляду справи у суді між подружжям відсутній спір щодо місця проживання дітей та розподілу спільного майна подружжя. Діти залишаються сторін залишаються проживати з позивачкою. Судові витрати віднести на позивача. На підставі ст.ст.110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

Позивачка звернулася до Печерського районного суду міста Києва та просила розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на таке: 17 жовтня 2014 року вона та відповідач зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO], яка проживає з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося з причин відсутності взаємопорозумінь між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейне життя. Вони всіма силами намагались зберегти сім,ю, але навіть народження дитини не допомогло це зробити. Вони переконались, що є різними людьми. Тому в їх інтересах та інтересах дитини вони вирішили розірвати шлюб. Позивачка та відповідач просили розглядати справу за їх відсутності, про що надали суду заяви. Суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню. 17 жовтня 2014 року між позивачкою та відповідачем бібуло укладено шлюб, який зареєстрований Печерським РАЦС у місті Києві, актовий запис номер [NUMBER]. [INFO] від шлюбу народилась донька [PERSON], яка проживає на час розгляду справи з позивачкою. Як вбачається з матеріалів справи, фактичні шлюбні відносини між сторонами були припинені в листопаді 2016 року з причин відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, неможливості спільного проживання. У відповідності до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 СК України суд з,ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні припини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей. З урахуванням всіх обставин у справі, причини припинення шлюбних відносин, небажання жодної зі сторін миритися, що підтверджується відсутністю про це заяви відповідача, а також позовних вимог позивачки, що сварки між подружжям негативно впливають на інтереси дитини, суд прийшов до висновку, що примирення подружжя є неможливим і шлюб підлягає розірванню. Як встановлено у судовому засіданні, на час розгляду справи у суді між подружжям відсутній спір щодо місця проживання дитини та розподілу спільного майна подружжя. Дитина сторін залишається проживати з позивачкою, з якою вона мешкає після припинення шлюбних відносин між сторонами з листопада 2015 року. Судові витрати віднести на позивача. На підставі ст.ст.110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Позивачка звернулася до Печерського районного суду міста Києва та просила розірвати шлюб, укладений між нею за відповідачем 09 грудня 2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис номер 867. Позивачка посилалась на таке: від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей, які проживають з нею. Приблизно в серпні 2012 року фактичні шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні характери, різні погляди на життя та на виховання дітей Втрачено почуття любові та поваги. Збереження шлюбу є неможливим. У судове засідання позивачка не з,явилася, просила розглядати справи за її відсутності, миритися не бажає, зазначила, що спору про розподіл майна на даний час немає. Діти залишаються проживати з нею. Відповідач до судового засідання не з,явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, суд вважає неявку без поважних причин. Суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню. 09 грудня 2006 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис номер 867. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], народження [INFO] та [PERSON] [INFO], які проживають з позивачкою. В серпні 2012 року фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з причин втрати любові та поваги один до одного. Спір про місце проживання дітей та розподіл майна відсутній. Діти залишаються проживати з позивачкою. У відповідності до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 СК України суд з,ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні припини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей. З урахуванням всіх обставин у справі, причини припинення шлюбних відносин, небажання жодної зі сторін миритися, що підтверджується відсутністю про це заяви відповідача, а також позовних вимог позивача та зазначених причин припинення шлюбних відносин, суд прийшов до висновку, що примирення подружжя є неможливим і шлюб підлягає розірванню. Як встановлено у судовому засіданні, на час розгляду справи у суді між подружжям відсутній спір щодо розподілу спільного майна подружжя. Судові витрати віднести на позивача. На підставі ст.ст.110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Позивачка звернулася до Печерського районного суду міста Києва та просила розірвати шлюб, укладений між нею за відповідачем від 01 серпня 2014 року, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного с тану Печерського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис номер 1556. Позивачка посилалась на таке: [INFO] у неї з відповідачем народився син [PERSON]. Однак спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери, а також інтереси та погляди на життя, що призвело до постійних сварок, втрати взаємопорозуміння та почуття любові. Останнім часок стосунки суттєво погіршилися, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. До судового засідання позивачка не з,явилася, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач до судового засідання не з,явився, надав нотаріально завірену заяву, в якій просив розірвати шлюб з позивачкою, миритися не бажає, просив розглядати справу за його відсутності. Суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню. 01 серпня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис номер 1556. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] народження [INFO], який мешкає з позивачкою. У судовому засіданні встановлено, що тривалий час сторони разом не проживають, припинили шлюбні відносини через різні характери, а також інтереси та погляди на життя, що призвело до постійних сварок, втрати взаємопорозуміння та почуття любові. Сторони миритися не бажають. У відповідності до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні припини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей. З урахуванням всіх обставин у справі, причини припинення шлюбних відносин, небажання жодної зі сторін миритися, що підтверджується відсутністю про це заяви відповідача, а також позовних вимог позивачки, що сварки між подружжям негативно впливають на інтереси дитини, суд прийшов до висновку, що примирення подружжя є неможливим і шлюб підлягає розірванню. Як встановлено у судовому засіданні, на час розгляду справи у суді між подружжям відсутній спір щодо місця проживання дитини та розподілу спільного майна подружжя. Дитина сторін залишається проживати з позивачкою, з якою вона мешкає після припинення шлюбних відносин між сторонами. Судові витрати віднести на позивача. На підставі ст.ст.110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивачка звернулася до Печерського районного суду міста Києва та просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 11 серпня 2012 року, посилаючись на те. що він шлюбу дітей немає, у вересні 2015 року припинили шлюбні відносини з причини відсутності взаємопорозуміння, байдужості до життя та проблем кожного, відсутності сімейного вогнища. Позивач просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглядати справу за його відсутності. Суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню. 11 серпня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в місті Києві, актовий запис про шлюб номер 943. Від шлюбу сторони дітей не мають. У вересні 2015 року фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з причини відсутності взаємопорозуміння, байдужості до життя та проблем кожного. Сторони не бажають відновлювати сімейні відносини. У відповідності до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні припини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей. З урахуванням всіх обставин у справі, причини припинення шлюбних відносин, небажання жодної зі сторін миритися, що підтверджується відсутністю про це заяви відповідача, а також позовних вимог позивача та зазначених причин припинення шлюбних відносин, суд прийшов до висновку, що примирення подружжя є неможливим і шлюб підлягає розірванню. Як встановлено у судовому засіданні, на час розгляду справи у суді між подружжям відсутній спір щодо розподілу спільного майна подружжя. Судові витрати віднести на позивача. На підставі ст.ст.110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

Позивачка звернулася до Попаснянського районного суду Луганської області із позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що вона та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти на даний час перебувають на утриманні матері. У зв'язку з вищевикладеним позивачка звертається до суду з даним позовом. Позивачка у судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надала заяву про проведення судового засідання без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно з\~ст. 206 ч. 4 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши письмові матеріали вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що в суді знайшов своє підтвердження той факт, що відповідач дійсно добровільно не надає допомоги в утриманні своєї неповнолітньої дитини, що знаходяться на повному утриманні позивачки. На підставі\~ст.180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Із копії свідоцтв про народження /а.с.6,7/ вбачається, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вирішуючи позов таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів щомісяця, а також судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,\~ст. 180-183 СК України,

Outcome: approved