Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом, де просить: розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 20 листопада 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сквирського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 123; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON], судові витрати у розмірі 243,60 грн. покласти на відповідача. Позов мотивує тим, що 20.11.2010 року вони зареєстрували шлюб. Від спільного життя мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Зазначає, що подружні стосунки не підтримують тривалий час, не ведуть спільне господарство, проживають окремо. Спільне життя з відповідачем не склалося. За час спільного проживання переконалися, що не мають спільних інтересів, не переймаються проблемами один одного. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим. Сім'я існує формально. Строк на примирення просить не надавати. Сторони подали заяви про розгляд справи без їх участі, де позивач зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а відповідач вказав, що на розірвання шлюбу погоджується, строк на примирення просить не надавати. Суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність вищевказаних осіб та ухвалити рішення на підставі наявних в справі доказів. За таких обставин, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Дані правовідносини регулюються ст., ст.110, 112 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від спільного життя мають малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 9,10), які після розірвання шлюбу будуть проживати з матір'ю, оскільки в питанні щодо місця проживання дітей сторони визначились самі. Згідно позовної заяви, шлюбні відносини між подружжям припинені, проживають окремо, так як спільне життя у них не склалося оскільки не мають спільних інтересів, не переймаються проблемами один одного. Спору щодо поділу майна немає. Відповідач подав заяву, де вказав, що на розірвання шлюбу погоджується, а згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позивачка просить не надавати їм строк на примирення, вказавши, що вони проживають окремо. Суд також не вбачає підстав для застосування ст.111 СК України, так як сторони фактично припинили сімейні стосунки, заяв про надання строку на примирення не подали. Суд вважає, що при даних обставинах шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечить інтересам сторін. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то суд стягує з відповідача на користь позивачки 121,80 грн., у відшкодування сплаченого нею судового збору.

Outcome: approved