Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, та просить постановити рішення, яким стягнути на її користь в інтересах повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який є студентом ІІІ курсу Ізмаїльського технікуму механізації і електрифікації сільського господарства, денної форми навчання - аліменти з батька [PERSON] у розмірі 600.00 гривен щомісячно до закінчення навчання 01.07.2016 року. Дитина знаходиться повністю на утриманні позивачки, продовжує навчання в технікумі, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість. Позивачка в судове засідання не прибула, повідомлена належним чином (а.с.14). Подала заяву, якою підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити у повному обсязі та справу розглянути у її відсутність (а.с.19). Третя особа на стороні позивачки [PERSON] до суду не прибув, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Підтримав позовні вимоги, просив їх також задовольнити та справу розглядати у його відсутність, про що надав відповідну заяву (а.с.18). Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, про що в справі є відповідні докази (а.с.17). Будь-яких заяв, пояснень, заперечень на спростування доводів, викладених в позовній заяві до суду не надав. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України (а.с.19). Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що відповідач є батьком сина позивачки, який також є третьою особою по справі, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] (а.с.7). [INFO] року - третя особа [PERSON] досяг повноліття та є студентом ІІІ курсу Ізмаїльського технікуму механізації і електрифікації сільського господарства, денної форми навчання, І рівень акредитації. Термін навчання з 01.09.2012 року по 01.07.2016 року (а.с.9). Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітнього дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених в ст.182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ст. 200 СК України). З матеріалів справи та наявних у справі доказів вбачається, що син позивачки, третя особа по справі дійсно потребує матеріальної допомоги, оскільки продовжує навчання (а.с.9). Позивачка, на утриманні якої перебуває третя особа, зареєстрована за адресою: [INFO]. Син [PERSON] перебуває на її, позивачки повному утриманні (а.с.8). Позивачка самостійно несе витрати на утримання сина, тобто одяг, взуття, продукти харчування, канцелярські приналежності, проїзд до місця навчання та в зворотному напрямку та інші. Відповідачу суд пропонував подати пояснення, заперечення, та усі наявні у нього докази особисто, або через представника (а.с.14). Однак відповідач не скористався своїм правом, проігнорував пропозицію суду, в судове засідання не прибув, та жодних доказів не подав. Будь-яких інших доказів в підтвердження передбачених ст. 182 Сімейного кодексу України обставин на підтвердження матеріального стану та стану здоров'я як відносно позивачки, так і відносно відповідача суду не надано, крім тих, що досліджені в судовому засіданні, не встановлено таких і при розгляді справи. Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою ( ч.1 ст. 141 СК України). На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі 600.00 гривен щомісячно, на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання і у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги з 20.01.2015 року, оскільки статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову до закінчення навчання або досягнення дитиною 23 років. Строк закінчення навчання 01.07.2016 року Крім цього, в зв'язку з задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243.60 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved