Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], який народився 05 листопада 2006 року та [PERSON], який народився 03 серпня 2011 року, у твердій грошовій сумі у розмірі по 1 000,00 гривень, щомісяця, на кожну дитину, починаючи з моменту подання позовної заяви та до повноліття дітей, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі, від якого народилися зазначені діти, які спільно проживають з нею та знаходяться на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча зобовязаний це робити. Їй відомо, що відповідач працює, але неофіційно, у звязку з чим має нерегулярний мінливий дохід та має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей. Сторони у судове засідання не зявились. Від позивачки надійшла письмова заява, в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, що відповідає положенням ч. 2 ст. 158 ЦПК України. При цьому позивачка позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно з конвертами з судовими повістками, що повернулися до суду з довідкою відділення «Укрпошти» «за закінченням терміну зберігання», [PERSON] не зявився до поштового відділення для отримання конверта з поміткою «судова повістка», що дає суду підстави вважати, що відповідач за зазначеною адресою не проживає. Однак, зважаючи як на приписи ч. 5 ст. 74 так і ч. 8 ст. 76 ЦПК України відповідач вважається повідомленим. Про причину своєї неявки відповідач суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. В звязку з повторною неявкою в судове засідання відповідача [PERSON], повідомленого належним чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Крім того, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в судове засідання в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з обовязком батька утримувати своїх неповнолітніх дітей, тому при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися\~Сімейним кодексом України (далі СК України). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Як вбачається із свідоцтв про народження [PERSON], який народився 05 листопада 2006 року та [PERSON], який народився 03 серпня 2011 року, відповідач [PERSON] є їх батьком, а позивачка [PERSON] матірю (а.с. 3 4), шлюб між якими розірваний на підставі рішення Арцизького районного суду Одеської області від 02 грудня 2015 року (а.с. 5 6). Згідно довідки Арцизької міської ради Одеської області № 2936 від 10.08.2016 року малолітні [PERSON], [PERSON] проживають разом з матірю (а.с. 7). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, однак відповідач від виконання цих обовязків ухиляється, у звязку з чим з нього на користь позивачки мають бути стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що відповідач має нерегулярний мінливий дохід, на що посилалася позивачка та що не спростував відповідач. Таким чином, враховуючи, що відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання своїх неповнолітніх дітей, а також те, що має нерегулярний, мінливий дохід, то суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі. При визначенні ж розміру аліментів суд також у відповідності до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що доцільним буде стягнення з відповідача аліментів у розмірі по 1 000,00 грн., щомісяця на кожну дитину. Суд також вважає за необхідне звернути увагу на ч. 2 ст. 184 СК України, відповідно до якої розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, тому по наявній справі аліменти з відповідача мають бути присуджені з 11.08.2016 р. Отже суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. Суд також вважає за необхідне у відповідності до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 551,20 гривень. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved