Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом про стягнення суми авансового платежу в рівних частках з [PERSON] та [PERSON] у розмірі 35000,00 грн. з кожного На обґрунтування зазначено, що відповідачам [PERSON] та [PERSON] належить в рівних частках жиле приміщення у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Ідеальна частка 2/5 від блоку квартир 87а, 87б . У 2016 році [PERSON] та [PERSON] вирішили продати зазначену квартиру, у зв`язку з чим видали довіреність, якою уповноважили [PERSON] та [PERSON] розпоряджатись зазначеним жилим приміщенням. Так, між позивачкою та [PERSON] було укладено усну угоду про придбання позивачкою у відповідачів належної їм квартири, однак у зв`язку з відсутністю повної суми було вирішено, що позивачкою буде сплачено аванс, а у подальшому між ними буде укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу. У рахунок майбутнього укладення договору позивачкою було передано аванс у сумі 2500 доларів США, що станом на день подання позову еквівалентно 70000,00 грн. Однак, з вини [PERSON] та [PERSON] договір не було укладено, укладати його вони відмовляються, так само як і повернути позивачці сплачений нею аванс. Враховуючи викладене, позивачка просила суд стягнути з відповідачів суму сплаченого нею авансового платежу. Ухвалою від 17 вересня 2020 року в порядку забезпечення позову накладено арешт у вигляді заборони розпорядження майном на: 2/10 частки квартири [ADDRESS] , які належать на праві власності [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ; 2/10 частки квартири [ADDRESS] , які належать на праві власності [PERSON] , [INFO] , [NUMBER] . Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 січня 2021 року відкрито провадження у справі, розгляд указаної цивільної справи вирішено проводити у порядку спрощеного провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог. Від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, заперечував проти задоволення позовних вимог. Від представника третьої особи [PERSON] , адвоката Калініченко А.В., надійшли пояснення, у яких він заперечував проти задоволення позовних вимог, на обґрунтування зазначив, що 23.06.2016 року [PERSON] придбав кімнату [ADDRESS] у [PERSON] та його жінки [PERSON] за 1900,00 доларів США, про що мається розписка [PERSON] про отримання від 23.06.2016 року, документи на кімнату, ключі від кімнати та довіреність №1169 від 23.06.2016 року. 25.01.2018 року [PERSON] познайомився з [PERSON] з м.Донецьк, який обіцяв придбати у нього вказану кімнату за 3500,00 доларів США, оплату пообіцяв проводити частково, оплатив 1850,00 доларів США, на що [PERSON] передав йому документи на кімнату, ключі та розписки про передачу 1850,00 доларів США. Однак чоловік зник, так і не уклавши нотаріально посвідченої угоди. [PERSON] розповів [PERSON] , що він має намір укласти шлюб з [PERSON] , коли він придбає у [PERSON] кімнату. Третя особа, [PERSON] вважає, що [PERSON] шахрайським шляхом заволоділа розписками [PERSON] , протизаконно дописала в одній із розписок суму 650,00 доларів США, таким чином безпідставно заволоділа документами на кімнату на ключами, у зв`язку з чим [PERSON] було подано заяву про вчинене кримінальне правопорушення до поліції. Враховуючи викладене, третя особа, [PERSON] просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Судом досліджуються представлені письмові докази на підтвердження тих обставин, на які посилаються сторони, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно розписки від 25.01.2018 року [PERSON] отримав двісті доларів США у рахунок придбання квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно розписки від 23.02.2018 року, [PERSON] отримав 300,00 доларів США у рахунок продажу квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно розписки від 24.03.2018 року, [PERSON] отримав 350,00 доларів США у рахунок продажу квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно розписки від 28.04.2018 року, [PERSON] отримав 150,00 доларів США у рахунок продажу квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно розписки від 30.05.2018 року (враховуючи виправлення), [PERSON] отримав 650,00 доларів США у рахунок продажу квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно розписки від 27.08.2018 року, [PERSON] отримав 200,00 доларів США у рахунок продажу квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно розписки від 07.09.2018 року, [PERSON] отримав 150,00 доларів США у рахунок продажу квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно розписки від 23.09.2018 року, [PERSON] отримав 100,00 доларів США у рахунок продажу квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав Міського комунального підприємства «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» від 17.12.2010 року [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності належить 2/10 частки квартири за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] належить 2/10 частки квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.06.2020 року, [PERSON] належить 3/10 блоку квартири у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] належить 3/10 блоку квартири у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Згідно довіреності від 23.06.2016 року, посвідченої приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Скалун Р.В., [PERSON] та [PERSON] уповноважили [PERSON] та [PERSON] розпоряджатись квартирою за адресою: [ADDRESS] на свій розсуд. Згідно довіреності від 04.10.2018 року, посвідченої приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Скалун Р.В., Дьома Д.О., який діє в інтересах [PERSON] та [PERSON] , уповноважив [PERSON] розпоряджатись частиною жилого приміщення за адресою: [ADDRESS] . Довіреність видана без права пере довірення строком до 23.06.2019 року. Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Відповідно до ст. 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] отримав грошові кошти на загальну суму 1900,00 доларів США, у рахунок продажу квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно із ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума сплачена в рахунок належних з боржника платежів є завдатком, вона вважається авансом. Ознакою завдатку є те, що він одночасно виступає і способом платежу і способом забезпечення виконання зобов`язання. Частина 2 ст. 570 ЦК України встановлює презумпцію авансу, якщо в правочині не визначено, що така сума є завдатком. На відміну від завдатку, аванс це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати. Авансом згідно із ч. 1 ст. 693 ЦК України визнається попередня оплата товару. Відповідно до наведеної норми, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 ЦК України. Зважаючи на те, що відповідачем станом на 19.07.2021 взяті зобов`язання не виконані, сплачена за розпискою грошова сума у розумінні ч. 2 ст. 570 ЦК України є авансовим платежем. Судом встановлено, що сума авансового платежу у розмірі 1900,00 доларів США на вимогу позивача не повернута. Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 2 статті 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Відповідно до ч. 2 ст. 636 ЦК України виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору. Оскільки відповідачі не виконали взяті на себе зобов`язання та отримані кошти в якості авансового платежу за розписками від 23.02.2018 року, 24.03.2018 року, 28.04.2018 року, 30.05.2018 року, 27.08.2018 року, 07.09.2018 року, 23.09.2018 року позивачу не повернуті, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню кошти у розмірі 1900,00 доларів США. Одночасно, суд не приймає, як належний доказ розписку від 25.01.2018 року, оскільки у ній зазначено, що [PERSON] отримав 200,00 доларів США у рахунок придбання квартири за адресою: [ADDRESS] , однак квартира за вказаною адресою не є предметом дослідження в даній цивільній справі. Також суд не бере до уваги пояснення [PERSON] щодо його наміру продажу зазначеного приміщення [PERSON] та сплату останнім частини вартості приміщення, так само, як і твердження [PERSON] щодо шахрайського заволодіння [PERSON] наданими розписками, оскільки зазначене не підтверджено жодними доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з [PERSON] , [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору в розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial