Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, яким просить: - встановити факт належності [PERSON] договору дарування житлового будинку [ADDRESS], посвідченого 07.04.1969 року 6-ю харківською державною нотаріальною конторою в реєстрі за №1069; - визнати за позивачкою право власності на вказаний житловий будинок після смерті її батька, [PERSON], померлого у [INFO] у м.Харкові. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що право власності на спірний житловий будинок зареєстрований за батьком позивачки, [PERSON], на підставі вищевказаного договору дарування. [INFO] батько позивачки помер, і після його смерті відкрилася спадщина на спірний будинок. За свого життя спадкодавець не склав заповіту, його дружина (мати позивачки) [PERSON], померла ще раніше у [INFO]. Тому єдиною спадкоємицею за законом першої черги після смерті [PERSON] є позивачка (його донька), яка доглядала за батьком під час його хвороби. Коли батько помер, позивачка залишилася проживати у батьківському будинку, тим самим фактично прийнявши спадщину. Але неоднакове написання українською мовою прізвища спадкодавця у документах («[PERSON]» та «[PERSON]») перешкоджає позивачці оформити спадщину після смерті батька. Позивачка звернулася до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини, але у цьому їй було відмовлено у зв'язку з різницею у написанні прізвища спадкодавця. В судовому засіданні позивачка підтримала позов в повному обсязі, підтвердила фактичні обставини, викладені у позовній заяві, та додатково пояснила, що у її батьків, окрім неї, був також син [PERSON], але він помер вже після смерті батька. Інших спадкоємців після [PERSON] немає. Представник позивачки - адвокат [PERSON] також підтримала позов. Представник відповідача, належним чином повідомленого про час та місце слухання справи, не з'явився в судове засідання, раніше подавав письмові пояснення щодо позову, в яких міститься також заява про розгляд справи за його відсутності (а.с.42-43). З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив факти та відповідні їм правовідносини. У свідоцтві про одруження серії [NUMBER], виданому 22.04.1961р. ЗАГСом Жихарської селищної ради Харківського району, заповненому російською мовою, міститься запис про те, що 22.04.1961р. «[PERSON]» уклав шлюб з «[PERSON]», яка після одруження взяла прізвище «[PERSON]» (а.с.14). Згідно із свідоцтвом про народження, виданим 03.05.1966 року Краснозаводським бюро РАГС міста Харкова, оформленим російською мовою, «[PERSON]» народилася [INFO] року в місті Харкові та її батьком є «[PERSON]», а матір'ю - «[PERSON]» (а.с.11). Як вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим 18.10.1985р. Покотилівською селищною радою Харківського району Харківської області, також оформленим російською мовою, «[PERSON]», яка народилася [INFO] року у м.Харкові, після укладення шлюбу з «[PERSON]», [INFO], взяла прізвище «[PERSON]» (а.с.12). У паспорті громадянина України серії [NUMBER], виданому 18.11.2000р. Харківським РВ УМВС України у Харківській області на ім'я позивачки [PERSON], яка народилася [INFO] року у м.Харкові, міститься запис на аркуші 10 про укладення у Покотилівській селищній раді 18.10.1985р. шлюбу з [PERSON], [INFO] (а.с.3). Як вбачається з паспорту позивачки, вона є зареєстрованою у [ADDRESS] (а.с.3). В той же час, згідно з копією акту №05.30/01.02 від 30.01.2012р., виданого комісією, до складу якої увійшов депутат Покотилівської селищної ради Харківської області, підтверджено, що [PERSON] проживає за вказаною адресою один (а.с.18) . Відповідно до відомостей, що містяться у заповіті, посвідченому 10.09.1966р. державним нотаріусом 6-ї ХДНК, який складений українською мовою, «[PERSON]», яка проживає у [ADDRESS], на випадок своєї смерті зробила розпорядження все її майно заповідати її синові «[PERSON]», який проживає разом з нею (а.с.16). У договорі дарування, посвідченому 07.04.1967р. державним нотаріусом 6-ї ХДНК в реєстрі за №1069, який складений українською мовою, «[PERSON]», яка проживає у [ADDRESS], подарувала «[PERSON]», який проживає там же, жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.6-7). Згідно з позначкою Харківського міськБТІ, яка міститься на зворотній стороні договору та яка складена російською мовою, на підставі цього договору було зареєстроване право власності на вказане нерухоме майно за «[PERSON]». У технічному паспорті на вказане домоволодіння [ADDRESS], складеному російською мовою, відомості про власника також зазначені російською мовою: «[PERSON]» (а.с.8-10). Листом № 2318857 від 03.07.2012 р. Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» надано відповідь, що право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS], зареєстроване за [PERSON]на підставі договору дарування, посвідченого 6-ю ХДНК, 07.04.1969р., р.№1069 (а.с.4). Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 05.05.1995р. Харківським міським відділом РАГС та складеним українською мовою, підтверджується факт смерті [INFO] «[PERSON]» у м.Харкові, Червонозаводському районі (а.с.5). В свою чергу, свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 20.04.1993р. міським ЗАГС м.Харкова та складеним російською мовою, підтверджується факт смерті [INFO] «[PERSON]» у м.Харкові, Червонозаводському районі (а.с.13). Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 15.11.2013р. №00013047043, 04.02.1962р. у м.Харкові народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.75). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданим 10.04.2014р. відділом РАЦС по м.Харкову реєстраційної служби ХМУЮ, [INFO] у м.Харкові помер [PERSON] (а.с.76). Як вбачається з листа Харківського обласного державного архіву від 23.04.2014р. №1189/01-21 за результатами перевірки наявності спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] за період 1995-2001 р.р. встановлено відсутність заяв про прийняття спадщини, відмову від спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину. Також встановлено, що спадкова справа не заводилась (а.с.80). Листом Першої харківської державної нотаріальної контори від 14.05.2014р. №2560/01-16 підтверджено, що за період 2001-2014р.р. відсутні відомості про наявність спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] (а.с.83). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що позивачка є її матір'ю, а [PERSON] - дідом і, відповідно, батьком позивачки, який проживав у [ADDRESS]. Коли він захворів, то позивачка переїхала до нього за вказаною адресою для догляду. У [INFO] [PERSON] помер. Крім позивачки він також мав сина, який помер вже після його смерті. Після смерті [PERSON] позивачка залишилася проживати у цьому будинку. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що знає родину позивачки. Коли її батько, [PERSON] захворів, то позивачка переїхала доглядати його у його будинок [ADDRESS], оскільки він був лежачим хворим. Копією посвідчення [NUMBER] про поховання [PERSON] підтверджено, що позивачкою було здійснене поховання її батька (а.с.17). Відповідно до копії Свідоцтва про добровільне страхування майна серії 00067 №588634 від 02.05.1996р. позивачкою було застраховано будинок [ADDRESS] (а.с.15). Таким чином, проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності та взаємозв'язку, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини, на які позивачка посилалась як на обґрунтування своїх позовних вимог. Так, відповідно до ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суду підсудні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі факту родинних відносин між фізичними особами. Верховний Суд України звертає увагу на те, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинуть на спадкові права й обов`язки інших осіб та за наявності інших спадкоємців і спору між ними (п.2 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»). В судовому засіданні було встановлено, що у документах, виданих на ім'я батька позивачки ([PERSON]), які складені українською мовою є розбіжності у варіантах написання його прізвища, які пов'язані з фонетичними особливостями при перекладі з російської мови. Але це не впливає на факт належності йому правовстановлюючого документу - договору дарування житлового будинку [ADDRESS], посвідченого 07.04.1969 року 6-ю харківською державною нотаріальною конторою в реєстрі за №1069. В свою чергу, від факту належності спадкодавцю (батькові позивачки) вищевказаного правовстановлюючого документу залежить можливість реалізації позивачкою своїх спадкових прав та отримання нею спадщини. Оскільки час відкриття спадщини після померлого у [INFO] [PERSON], а також час фактичного прийняття спадщини позивачкою відбулися до набрання чинності Цивільним кодексом України 2003р., то за правилами п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, до спірних правовідносин застосовується правила Цивільного кодексу УРСР 1963р. Так, відповідно до ч.1 ст.529 Цивільного кодексу УРСР 1963р., при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 549 ЦК УРСР 1963р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Наданими суду доказами підтверджено, що у зв'язку зі смертю [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок [ADDRESS]. Оскільки судом встановлено, що позивачка на момент його смерті її батька (тобто на час відкриття спадщини після нього) проживала разом з ним та після його смерті у [INFO] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном - будинком [ADDRESS], то вона є такою, що прийняла спадщину за правилами ст.549 УК УРСР 1963р. На цей час інших спадкоємців після померлого [PERSON], окрім позивачки, немає. На підставі викладеного, ст.ст.1-11, 57-61, 212, 214, 215, 256 Цивільного процесуального кодексу України,-

Outcome: approved