overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 13.06.2012 року року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від спільного життя у них народився син [PERSON], [INFO] Поскільки відповідач не надає коштів на утримання сина, позивачка просила в судовому порядку стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1\\4 частини від усіх видів його заробітку, а також кошти на її особисте утримання. В судове засідання позивачка не з»явилась про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, направила до суду заяву в якій уточнила свої позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини заробітку, від коштів на особисте утримання відмовилася, також просила справу розглядати у її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд на підставі ст.224 ЦПК України вважає за необхідне провести заочний розгляд даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.06.2012 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що сторони не проживають разом, син перебуває на утримання матері, відповідач добровільно грошових коштів на його утримання не надає. Згідно ст.180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.183 СК україни частка заробітку \\ доходу\\ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки судом встановлено, що відповідач не надає позивачці грошової допомоги на утримання дитини , суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду 16.11.2015 р. і до повноліття дитини. Крім того, з відповідача на користь держави належить стягнути 487 грн 20 коп судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 15.04.1986 по 18.09.2015 вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, під час подружнього життя ними за спільні кошти була придбана квартира [ADDRESS], яка зареєстрована на ім»я відповідача. Згідно висновку експерта від 25.08.2015 вартість даного об»єкта нерухомості складає 529 562 грн . На даний час у позивачки виникла потреба виділити свою подружню частку у спільній сумісній власності. А тому позивачка просила суд визнати квартиру [ADDRESS] їхньою з відповідачем спільною сумісною власністю подружжя , визнати за нею право власності на 1\\2 частку в цьому майні та відшкодувати їй за рахунок відповідача половину понесених судових витрат. Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, судові витрати просила поділити між сторонами порівну. Відповідач в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення . Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.04. 1986 р , від спільного життя мають двох повнолітніх дітей. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 07.09.2015, яке набрало законної сили 18.09.2015 р., шлюб між сторонами було розірвано. Згідно довідки ЖБК « Престиж» № 274 від 14.05.1993 р. [PERSON] є власником трикімнатної квартири [ADDRESS], пайовий внесок в сумі 1 078 483 крб було виплачено 05.03.1993 р. Державна реєстрація прав [PERSON] на нерухоме майно проведена 15.05.1993 р. Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини \\ навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо\\ самостійного заробітку\\ доходу\\. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, судом встановлено, що квартира [ADDRESS] є спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] , а тому вимоги позивачки про визнання за нею право власності на 1\\2 частку даного майна є обґрунтованими. На підставі ст.88 ЦПК України підлягають до задоволення і вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь половини понесених на оплату судового збору судових витрат в сумі 1324 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 17.09.2002 по 24.02.2014 вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, під час подружнього життя ними за спільні кошти була придбана квартира [ADDRESS], яка зареєстрована на ім»я відповідача. Згідно висновку експерта від 18.04.2014 вартість даного об»єкта нерухомості складає 394 000 грн . На даний час у позивачки виникла потреба виділити свою подружню частку у спільній сумісній власності. А тому позивачка просила суд визнати квартиру [ADDRESS] їхньою з відповідачем спільною сумісною власністю подружжя , визнати за нею право власності на 12 частку в цьому майні та відшкодувати їй за рахунок відповідача понесені судові витрати. Представник позивачки в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, судові витрати просив поділити між сторонами порівну. Представник відповідача подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення . Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17.09.2002 , від спільного життя мають дитину [PERSON], [INFO] Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 24.02.2014 шлюб між сторонами було розірвано. За договором купівлі-продажу квартири від 02.09.2005, посвідченого нотаріально, [PERSON] придбав-купив у продавця [PERSON] за ціною 103 525 грн квартиру [ADDRESS]. Державна реєстрація прав [PERSON] на це нерухоме майно проведена 05.09.2005 р. Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо самостійного заробітку доходу. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, судом встановлено, що квартира [ADDRESS] є спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] , а тому вимоги позивачки про визнання за нею право власності на 12 частину даного майна є обґрунтованими. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 19.09.2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від спільного життя у них народився син [PERSON], [INFO] Поскільки відповідач не надає коштів на утримання сина, позивачка просила в судовому порядку стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1\\4 частини від усіх видів його заробітку . В судове засідання позивачка не з»явилась про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, направила до суду заяву в якій просила справу розглядати у її відсутності, свої вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд на підставі ст.224 ЦПК України вважає за необхідне провести заочний розгляд даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.09.2012 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що сторони не проживають разом, син перебуває на утримання матері, відповідач добровільно грошових коштів на його утримання не надає. Згідно ст.180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.183 СК україни частка заробітку \\ доходу\\ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки судом встановлено, що відповідач не надає позивачці грошової допомоги на утримання дитини, суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду 22.07..2016 р. і до повноліття дитини. Крім того, з відповідача на користь держави належить стягнути 551 грн 20 коп судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 19 вересня 1997 року по 12 травня 2015 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від спільного життя у них народилося двоє дітей, син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] Поскільки відповідач не надає коштів на утримання дітей, позивачка просила в судовому порядку стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 500 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивачка не з»явилась про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, направила до суду заяву в якій уточнила свої позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, також просила справу розглядати у її відсутності, свої уточненні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд на підставі ст.224 ЦПК України вважає за необхідне провести заочний розгляд даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 1997 року по 12 травня 2015 року, від спільного життя мають двох дітей, сина [PERSON], 14.05.2001 р.н та сина [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що сторони не проживають разом, діти перебувають на утримання матері, відповідач добровільно грошових коштів на їх утримання не надає. Згідно ст.180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.183 СК україни частка заробітку \\ доходу\\ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки судом встановлено, що відповідач не надає позивачці грошової допомоги на утримання дітей, суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивачки аліменти на їх утримання в розмірі 1\\3 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду 21.07.2016 р. і до повноліття. Крім того, з відповідача на користь держави належить стягнути 551 грн 20 коп судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 2002 р. перебувала у фактичних шлюбних відносинах із відповідачем. Від спільного життя у них народилася донька [PERSON], [INFO] . Поскільки відповідач не надає коштів на утримання доньки, позивачка просила в судовому порядку стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 14 частини від усіх видів його заробітку . В судове засідання позивачка не з»явилась про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, направила до суду заяву в якій просила справу розглядати у її відсутності, свої вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з»явився, направив до суду заяву в якій позов визнав у повному обсязі, просив справу розглядати у його відсутності. Згідно ст174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони з 2002 року перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що сторони не проживають разом, донька перебуває на утримання матері, відповідач добровільно грошових коштів на її утримання не надає. Згідно ст.180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.183 СК україни частка заробітку доходу матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки судом встановлено, що відповідач не надає позивачці грошової допомоги на утримання дитини , суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 14 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду 13.05.2014 р. і до повноліття дитини. Крім того, з відповідача на користь держави належить стягнути 243 грн 60 коп судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 2003 року по 2013 рік перебувала у фактичних шлюбних відносинах із відповідачем, від спільного життя вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Поскільки відповідач не надає коштів на утримання сина, позивачка просила в судовому порядку стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1\\4 частини від усіх видів його заробітку . В судове засідання позивачка не з»явилась про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, направила до суду заяву в якій просила справу розглядати у її відсутності, свої вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд на підставі ст.224 ЦПК України вважає за необхідне провести заочний розгляд даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що з 2003 року по 2013 рік перебувала у фактичних шлюбних відносинах із відповідачем, від спільного життя вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що сторони не проживають разом, син перебуває на утримання матері, відповідач добровільно грошових коштів на його утримання не надає. Згідно ст.180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.183 СК україни частка заробітку \\ доходу\\ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки судом встановлено, що відповідач не надає позивачці грошової допомоги на утримання дитини , суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду 21.03.2016 р. і до повноліття дитини. Крім того, з відповідача на користь держави належить стягнути 551 грн 20 коп судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 2011 року перебуває у фактичних шлюбних відносинах із відповідачем, від спільного життя вони мають доньку [PERSON], [INFO], на даний час сторони проживають окремо. Поскільки відповідач добровільно не надає коштів на утримання доньки, позивачка просила в судовому порядку стягнути з нього на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1\\4 частини доходу щомісячно до її повноліття. В судове засідання позивачка не з»явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, направила до суду заяву в якій підтримала свої позовні вимоги, просила суд справу розглядати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, направив до суду заяву в якій позов визнав у повному обсязі, просив справу розглядати у його відсутності. Згідно ст174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2011 року по 2015 рік, від спільного життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], донька перебуває на утриманні матері, відповідач добровільно грошових коштів на її утримання не надає. Згідно ст.180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.183 СК України частка заробітку \\ доходу\\ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки судом встановлено, що відповідач не надає позивачці грошової допомоги на утримання доньки, суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти в розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду 14.01.2016 р. і до її повноліття. Крім того, з відповідача на користь держави належить стягнути 551,20 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 2011 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах із відповідачем, від спільного життя вони мають доньку [PERSON], [INFO], на даний час сторони проживають окремо. Поскільки відповідач добровільно не надає коштів на утримання дитини, позивачка просила в судовому порядку стягнути з нього на свою користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1\\4 частини доходу щомісячно до її повноліття. В судове засідання позивачка не з»явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, направила до суду заяву в якій підтримала свої позовні вимоги, просила суд справу розглядати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, направив до суду заяву в якій позов визнав у повному обсязі, просив справу розглядати у його відсутності. Згідно ст174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2011 року, від спільного життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], дитина перебуває на утриманні матері, відповідач добровільно грошових коштів на її утримання не надає. Згідно ст.180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.183 СК України частка заробітку \\ доходу\\ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки судом встановлено, що відповідач не надає позивачці грошової допомоги на утримання дитини, суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти в розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду 14.03.2016 р. і до її повноліття. Крім того, з відповідача на користь держави належить стягнути 551,20 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 20 червня 2011 року перебуває з відповідачем у шлюбі зареєстрованому виконкомом Лунківської сільської ради Герцаївського району Чернівецькій області, актовий запис № 03. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину. Через зловживання відповідачем спиртними напоями та грою в азартні ігри в сім'ї виникали сварки та скандали, за наслідками яких відносини між ними погіршились та фактично шлюб припинено. Вважає подальше спільне проживання з відповідачем таким, що суперечить їх інтересам та інтересам дитини, а тому просила суд розірвати шлюб укладений з відповідачем. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON], підтримав позовні вимоги посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] проти розірвання шлюбу сторін не заперечував, водночас просив зважати, що мотиви позову про які зазначено у позовній заяві є лише ствердження позивачки. В дійсності, сама позивачка безпричинно ініціювала сварки та скандали, через що відповідач був змушений у березні поточного року залишити сім'ю, а тому сторони проживають окремо. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], [PERSON] та [PERSON], тобто сторони, 20 червня 2011 року уклали шлюб зареєструвавши його у виконкомі Лунківської сільської ради Чернівецькій області, актовий запис № 03. (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Судом встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують й спільне господарство як подружжям не ведеться. Статтею 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з установлених обставин справи, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально без будь-яких на то ознак сім'ї, тому подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечать їх інтересам та інтересам дитини, у зв'язку із чим їх шлюб підлягає розірванню. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судові витрати. На підставі ст.ст. 56, 105, 112 СК України,

Outcome: approved