Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила звільнити з - під арешту нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] яке є її приватною власністю, та на який був накладений у цивільній справі №2-4988/09 за позовом Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості; стягнути з відповідачів [PERSON] та Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» на її користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 344,10 грн. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що їй на праві особистої (приватної) власності належить цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS]. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №480915 вона є власником земельної ділянки площею 0,1745га., цільове призначення якої: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №480916 є власником земельної ділянки площею 0,0955га., цільове призначення якої: для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] У вересні місяці 2013 року вона вирішила розпорядитися своєю власністю, а саме подарувати вказане будинковолодіння своїй доньці [PERSON] На протязі вересня - жовтня місяців 2013 року вона почала проводити відповідні підготовчі дії для укладення договору дарування. Коли усі необхідні документи для укладення договору дарування фактично були зібрані їй стало відомо, що на належний їй житловий будинок накладено арешт Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 23.06.2009 року по справі №2-4988/09 за результатами розгляду заяви Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, винесено ухвалу про забезпечення позову, відповідно до якої накладено арешт на все майно [PERSON] до якого і увійшло нерухоме майно по [ADDRESS] На підставі вказаної ухвали 28.10.2009 року відділом державної виконавчої служби Жмеринського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження та накладено арешт на вказане вище майно. Проте нерухоме майно по [ADDRESS] ніколи не перебувало у власності [PERSON], так як воно з 1988 року є її власністю відповідно до вказаних вище правовстановлюючих документів. Відповідач [PERSON] за адресою по [ADDRESS] ніколи не був зареєстрованим та ніколи не проживав, а є зареєстрованим з 07.05.1998р. по [ADDRESS] В судове засідання представник позивача [PERSON] надав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги [PERSON] та просив їх задовольнити. Дану справу просив розглянути у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. В наданих до суду запереченнях проти позову зазначив, що позовні вимоги [PERSON] щодо звільнення з під арешту її майна є законними, оскільки арешт накладений з порушенням чинного законодавства та повністю підтримує вимогу [PERSON] про зняття арешту з її майна. Дану справу просив розглянути у його відсутність. Представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк», який належним чином був повідомлений в судове засідання двічі не з'явився. Заперечень до суду не надано. Заяви про розгляд справи у відсутність представника ПАТ КБ «ПриватБанк» до суду не надходило. Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи на стороні позивача - відділу державної виконавчої служби Жмеринського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, який належним був повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання двічі не з'явився. Заяви про розгляд справи у відсутність представника ВДВС Жмеринского МРУЮ до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 16.07.1988 року, виданого виконавчим комітетом Жмеринської районної Ради народних депутатів позивачці [PERSON] належить цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] (а.с.9)( оригінал ас.12 інвентаризаційної справи №24). Право власності на вказаний житловий будинок зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.09.2013року виданий Реєстраційною службою Жмеринського міськрайонного управління юстиції вінницької області (а.с.10). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №480915 позивачка [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1745га., цільове призначення якої: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], яке зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.10.2013 року, виданий Реєстраційною службою Жмеринського міськрайонного управління юстиції вінницької області(а.с.15,16). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №480916 позивачка [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0955га., цільове призначення якої: для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], яке зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.10.2013року, виданий Реєстраційною службою Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області (а.с.17,18). Позивачка [PERSON] отримала витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 04.11.2013 року відповідно до якого дізналася, що про обтяження на її майно, а саме арешт який накладений відділом державної виконавчої служби Жмеринського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області ( а.с.19). Відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.06.2009 року по справі №2-4988/09 за результатами розгляду заяви Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, винесено ухвалу про забезпечення позову, відповідно до якої на все майно [PERSON] до якого і увійшло нерухоме майно по [ADDRESS] накладено арешт (а.с.20). На підставі вказаної ухвали відділом державної виконавчої служби Жмеринського міськрайонного управління юстиції 28.10.2009 року відкрито виконавче провадження (а.с.21). Відповідно до довідки виконавчого комітету Леляцької сільської ради Жмеринського району Вінницької області від 28.10.2013 року в житловому будинку [ADDRESS] який рахується за позивачкою [PERSON] згідно запису погосподарської книги №3 особовий рахунок [NUMBER] зареєстровані та проживають власниця [PERSON], [INFO] та її дочка [PERSON], [INFO]. Малолітні та неповнолітні діти в будинку не проживають та не зареєстровані, зазначеним майном не користуються (а.с.22). Відповідно до довідки виконавчого комітету Леляцької сільської ради Жмеринського району Вінницької області від 25.11.2013 року громадянин [PERSON], [INFO], по вулиці [ADDRESS] не зареєстрований та не проживав. Відповідач [PERSON] зареєстрований [ADDRESS] в домогосподарстві що рахується за [PERSON] відповідно до записів погосподарської книги №2, об'єкт погосподарського обліку №0180. (а.с.23). Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 334 ЦК України встановлено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 114 ЦПК України позови про виключення майна з опису пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позов обґрунтований, стверджений доказами, які не суперечать один одному та підлягає задоволенню. На підставі ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору в розмірі 344,10 грн. підлягають стягненню з відповідачів. На підставі наведеного та

Outcome: approved