Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду 19 березня 2014 року з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину, посилаючись на те, що з відповідачем вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 18 жовтня 2008 року, шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 385. Від даного шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON],[INFO]. З вересня 2013 року вони проживають окремо, подружні відносини не підтримують,спільно господарство не ведуть. При таких обставинах подальше збереження шлюбу не можливо. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. Син проживає з нею та буде проживати з нею після розірвання шлюбу. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов»язків стосовно виховання дитини,матеріальної допомоги на утримання сина не надає. В зв»язку з викладеним позивачка змушена була звернутися до суду з заявою, в якій просить розірвати їх з відповідачем шлюб, а також стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 400грн,починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву в якій прохала справу розглядати за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог позивачки, прохав справу слухати у його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 18 жовтня 2008 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 385, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 18 жовтня 2008 року (а.с. 14). Подружні відносини між сторонами перервались з тої причини, що вони мають різні погляди на життя. З вересня 2013 року подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведеться. При таких обставинах подальше збереження шлюбу неможливо. Від вказаного шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], (а.с. 15), який проживає з позивачкою та буде проживати з нею після розірвання шлюбу. Також, в своєму позові відповідачка зазначила,що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків та матеріальної допомоги на утримання сина не надає.Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. В зв'язку з викладеним позивачка звернулась до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі 400грн, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Викладене підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, зокрема те, що відповідач є працездатним, інших дітей не має, тому суд вважає за необхідне визначити розмір стягуваних аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 400(чотириста)гривень, щомісячно починаючи з дня звернення до суду та досягнення дитиною повноліття, вважаючи, що саме такий їх розмір буде достатнім і, разом з тим, співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов'язання. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на корить позивача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору при подачі позовної заяви до суду в сумі 243,60 грн., а також витрати на користь держави, пов`язані зі сплатою судового збору при подачі позовної заяв про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 243,60 грн. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved