Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що 18 червня 2011 року сторони зареєстрували шлюб. В період шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, вони різні по характеру люди, з різними поглядами на життя та сімейні відносини. Шлюб між сторонами розпався остаточно, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Позивачка в судовому засіданні участі не приймала, однак надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання був сповіщений у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суду не повідомив, клопотань щодо розгляду справи у його відсутності або про відкладення судового засідання не подав. Заперечень на позов не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін, суд, зі згоди позивачки, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи згоду позивачки та відсутність відповідача, суд постановляє заочне рішення. У судовому засіданні встановлено, що 18 червня 2011 року між сторонами укладено шлюб, про що першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зроблено актовий запис за №362 (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]). В період шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбні стосунки, сім'я повністю розпалася, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння, взаємовідносини між сторонами погіршилися, втратили почуття любові й поваги один до одного. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка вирішила після розірвання шлюбу повернути собі дошлюбне прізвище «[PERSON]». Враховуючи, що побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України), суд задовольняє позовні вимоги позивачки про розірвання шлюбу. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на позивачку.

Outcome: approved