Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить суд зобовязати відповідачів виплатити їй депозитні вклади, що залишились після смерті її батьків, також позивачка просить суд вважати її єдиним спадкоємцем після смерті її матері [PERSON] У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила задовольнити. Представники відповідачів у судовому засіданні позов не визнали, з підстав викладених у запереченнях на позовну заяву. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов недоведений, необґрунтований та такий, що не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON], яка померла 25.01.2014 року, та [PERSON], який помер 21.02.2014 року. [PERSON] мала депозитні внески у ПАТ КБ «Приватбанк» договір № SAMDNWFD0070041575900 від 23.12.2013 року та у ПАТ «Ощадбанк» договір № 37614304 від 15.07.2013 року. Позивачці було відмовлено у видачі депозитних внесків, внаслідок чого вона вимушена була звернутися до суду. Згідно вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України законодавцем визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог і заперечень. У відповідності до ст. 1059 ЦК України, договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Після прийняття спадщини нотаріус видає свідоцтво про право на спадщину із зазначенням імені спадкоємця та часток у спадщині. Відповідно до п. 10.15 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, № 492 банк здійснює виплату вкладу спадкоємцю власнику рахунку на підставі відповідного свідоцтва по право на спадщину або дозволу нотаріуса на одержання спадкоємцем частини вкладу спадкодавця, або за рішення суду. У відповідності до п. 23 договору № SAMDNWFD0070041575900 від 23.12.2013 року виплата вкладу спадкоємцю проводиться на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом. Крім того, до матеріалів справи позивачем надано Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи № 55803007, заведеної на спадкодавця [PERSON]. Відомостей про відкриття спадкової справи на спадкодавця [PERSON] позивачем не надано. У відповідності до ст. 19 Конституції України Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Законодавством та договором встановлений порядок видачі вкладу спадкоємцям на підставі свідоцтва про право на спадщину. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Проте, позивачем не надано суду переконливих доказів в розумінні ст. 57-66 ЦПК України, які б підтверджували обставини, на які позивач посилається в позовній заяві. На підставі чого, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON]

Outcome: dismissed