Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Позивачка звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог у своїй позовній заяві посилалася на те, що з 1999 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. У шлюбі з відповідачем народилася донька – [PERSON]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча має можливість надавати таку допомогу. Позивачка у судове засідання не з’явилася, відповідно до письмової заяви просила суд слухати справу за її відсутності, та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки – [PERSON], [INFO] у розмірі 500 гривень щомісячно до повноліття дитини. Відповідач у судове засідання не з’явився, відповідно до письмової заяви просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги позивачки визнає частково, не проти стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої доньки, однак просив суд позовні вимоги позивачки задовольнити частково, стягнувши з нього аліменти у розмірі 450 грн. щомісячно. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Так, згідно свідоцтва про шлюб серії 1-КИ №176790 виданого 25 листопада 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, 06 листопада 1999 року за актовим записом №08 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Литвин) [PERSON]. У шлюбі народилася донька – [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-КИ №080260 видане 01 вересня 2001 року виконкомом Миколаївської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №10). Як встановлено у судовому засіданні, відповідач у добровільному порядку допомогу на утримання доньки не надає, що змусило позивачку звернутися до суду за захистом свого порушеного права з позовом про стягнення аліментів. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов’язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, а частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст. 181 СК України). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ст. 191 СК України). Відповідач згідно письмової заяви не заперечував проти стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі, однак просив позов задовольнити частково, стягнувши з нього аліменти у розмірі 450 грн. щомісячно. На підставі вищевикладеного, враховуючи матеріальний стан позивачки, обставини справи, той факт, що відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі, офіційно не працює, добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, суд вважає за необхідне частково задовольнити вимоги позивачки, стягнувши з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 450 грн. щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial