Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним уточненим позовом. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що 27 червня 2014 року між ПАТ «БАНК ПЕРШИЙ» та [PERSON], було укладено договір №ДФ-063070 про наступне: [PERSON], як клієнт ПАТ « Банк Перший», передала, а ПАТ «Банк Перший» прийняв для зберігання грошові кошти у розмірі - 20 000,00 грн. ( двадцять тисяч гривень 00 коп.) на строк 91 (дев'яносто один) день. Згідно з п. 2.1. даного договору позивачу нараховувалися проценти на суму вкладу в розмірі - 24.00 (Двадцять чотири) відсотки річних. У п. 2.3 зазначеного договору вказується, що відсотки нараховуються щоденно на суму вкладу. Відсотки на вклад виплачувались щомісячно про що вказується в п.2.6. даного договору. На час закінчення дії договору банк виплатив позивачу відсотки за користування вкладом за 2 місяці, що підтверджується відповідними квитанціями які додані до позову. По закінченню строку дії договору №ДФ - 063070, 26 вересня 2014 року позивач звернулася до співробітників відповідача з заявою про повернення грошових коштів у зв'язку з закінченням дії договору. Сума на момент повернення депозиту разом з відсотками за останній місяць становила 20 335,34грн. (двадцять тисяч триста тридцять п'ять грн.. 34 коп.). Відповіді на заяву позивач не отримала. Після того, позивач ще не одноразово звертався до співробітників банку з проханням повернути кошти, але їй було відмовлено. Відповідно до договору банківського вкладу, а також згідно п. 3.1.1. укладеного договору позивач безперечно має право безперешкодного повернення вкладу після закінчення строку дії договору. Відмову Банка повертати банківський вклад вважаємо необґрунтованою і незаконною, а також такою, що порушує права позивача, передбаченні укладеним договором. Крім депозиту та відсотків за користування Банківським вкладом в період дії договору, відповідно до ст. 625 ЦК України відповідач має відшкодувати позивачу суму основного боргу з урахування встановленого індексу інфляції та 3% річних, а також відповідно до п. 2.4. Договору та ст. 1061 ЦК України відповідач має виплатити позивачу відсотки за весь час користування вкладом. Розрахунок 3% річних. На день подання позову розраховано 3% річних за дні прострочення виплати депозиту. Спочатку розраховано 3% річних за кожен день прострочення депозиту. 1) Сума депозита помножена на 3% річних: (20000 грн. * 0.03= 600 грн.) 2) 3% річних на всю суму депозиту розділено на кількість днів одного року, що дорівнює 3% річних за один день: (600грн. : 365 = 1 грн. 64 коп.) 3)Сума 3% річних за один день помножується на кількість днів невиплати депозиту з 27 вересня 2014 р. по 26 лютого 2015 р., що дорівнює суму 3% річних за дні прострочення депозиту: (2,46 грн. * 152 = 373 грн.92коп.) Отже, сума 3% річних за дні прострочення депозиту з 20 вересня по 26 лютого 2015 р. становить 373,92 (триста сімдесят три грн.. дев'яносто дві коп..) Згідно відомостей Міністерства фінансів України, індекс інфляції становить: ·вересень 2014 року -102,9% ·жовтень 2014 року - 102,4% ·листопад 2014 року - 101,9% ·грудень 2014 року - 103% Загальний індекс інфляції розраховується шляхом перемноження місячних індексів і складає 110,6% Суму 3% річних за дні прострочення помножується на індекс інфляції за весь період 2014 року і ділиться на 100 відсотків: ( 373 грн. 68 коп. * 110,6 %:100% = 413 грн.29 коп.) Згідно зі ст. 41 Конституції України позивачка має право розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд, та не може бути протиправно позбавлена права власності. Право приватної власності є непорушним. Також відповідач, крім матеріальної шкоди завдав ще й моральної шкоди, про що свідчать відповідні незручності спричинені цією неприємною ситуацією які певним чином змінили звичний устрій життя позивачки: Позивач дуже розраховувала на кошти, які повинна була отримати по закінченню дії договору банківського вкладу, але внаслідок незаконних дій відповідача, втратила душевний спокій та нормальний сон, моральні страждання посилилися у зв'язку з категоричним небажанням відповідача повернути гроші. Також з вини відповідача у позивачки погіршився стан здоров'я. Окрім того, для оплати незапланованих витрат, пов'язаних з наданням юридичних послуг та судових витрат, в такий складний час для людей і країни, позивачка змушена була позичати кошти у своїх друзів та знайомих. За наявності зазначених обставин розмір моральної шкоди Позивач оцінює в 10 000, 00грн.,(десять тисяч грн..00коп). На сьогоднішній день, ПАТ «БГ БАНК», є правонаступником усіх прав та зобов'язань ПАТ «БАНК ПЕРШИЙ», тому в уточненій позовній заяві змінено Відповідача. Оскільки між позивачем та відповідачем було укладено договір банківського вкладу, між ними виникли правовідносини, що регулюються Законом України «Про захист прав споживачів». В зв'язку з усім вищезазначеним позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму депозитного вкладу у розмірі : 20000,00грн.( двадцять тисяч гривень 00 копійок); суму несплачених відсотків за останній місяць у розмірі 335,34 (триста тридцять п'ять грн.. 34 копійок), суму 3% річних з урахування індексу інфляції у сумі 413,29 (чотириста тринадцять грн..29 копійок.); кошти на правову допомогу у розмірі 3500,00грн ( три тисячі п'ятсот гривень 00 коп.); суму моральної шкоди у розмірі 10000 грн. (десять тисяч гривень 00коп.); В судове засідання представник позивача не з'явилася, надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає, не проти розгляду справи у заочному порядку. Представник відповідача, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду справи був повідомлений належним чином неодноразово, від представника відповідача до суду не надійшло ані заяви про розгляд справи за їх відсутністю, ані заперечення чи відзиву на позовну заяву, тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача у заочному порядку, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 червня 2014 року між ПАТ «БАНК ПЕРШИЙ» та [PERSON], було укладено договір №ДФ-063070 про наступне: [PERSON], як клієнт ПАТ « Банк Перший», передала, а ПАТ« Банк Перший» прийняв для зберігання грошові кошти у розмірі - 20 000,00 грн. ( двадцять тисяч гривень 00 коп.) на строк 91 (дев'яносто один) день. (а.с.7, 9) Згідно з п. 2.1. даного договору позивачу нараховувалися проценти на суму вкладу в розмірі - 24.00 (Двадцять чотири) відсотки річних. У п. 2.3 зазначеного договору вказується, що відсотки нараховуються щоденно на суму вкладу. Відсотки на вклад виплачувались щомісячно про що вказується в п.2.6. даного договору. На час закінчення дії договору банк виплатив позивачу відсотки за користування вкладом за 2 місяці, що підтверджується відповідними квитанціями які додані до позову. По закінченню строку дії договору №ДФ - 063070, 26 вересня 2014 року позивач звернулася до співробітників відповідача з заявою про повернення грошових коштів у зв'язку з закінченням дії договору (а.с.8,10) Сума на момент повернення депозиту разом з відсотками за останній місяць становила 20 335,34грн. (двадцять тисяч триста тридцять п'ять грн.. 34 коп.). Відповіді на заяву позивач не отримала. Після того, позивач ще не одноразово звертався до співробітників банку з проханням повернути кошти, але їй було відмовлено. Відповідно до договору банківського вкладу, а також згідно п. 3.1.1. укладеного договору позивач безперечно має право безперешкодного повернення вкладу після закінчення строку дії договору. Відмову Банка повертати банківський вклад вважаємо необґрунтованою і незаконною, а також такою, що порушує права позивача, передбаченні укладеним договором. Крім депозиту та відсотків за користування Банківським вкладом в період дії договору, відповідно до ст. 625 ЦК України відповідач має відшкодувати позивачу суму основного боргу з урахування встановленого індексу інфляції та 3% річних, а також відповідно до п. 2.4. Договору та ст. 1061 ЦК України відповідач має виплатити позивачу відсотки за весь час користування вкладом. Розрахунок 3% річних. На день подання позову розраховано 3% річних за дні прострочення виплати депозиту. Спочатку розраховано 3% річних за кожен день прострочення депозиту. 1) Сума депозита помножена на 3% річних: (20000 грн. * 0.03= 600 грн.) 2) 3% річних на всю суму депозиту розділено на кількість днів одного року, що дорівнює 3% річних за один день: (600грн. : 365 = 1 грн. 64 коп.) 3)Сума 3% річних за один день помножується на кількість днів невиплати депозиту з 27 вересня 2014 р. по 26 лютого 2015 р., що дорівнює суму 3% річних за дні прострочення депозиту: (2,46 грн. * 152 = 373 грн.92коп.) Отже, сума 3% річних за дні прострочення депозиту з 20 вересня по 26 лютого 2015 р. становить 373,92 (триста сімдесят три грн.. дев'яносто дві коп..) Згідно відомостей Міністерства фінансів України, індекс інфляції становить: ·вересень 2014 року -102,9% ·жовтень 2014 року - 102,4% ·листопад 2014 року - 101,9% ·грудень 2014 року - 103% Загальний індекс інфляції розраховується шляхом перемноження місячних індексів і складає 110,6% Суму 3% річних за дні прострочення помножується на індекс інфляції за весь період 2014 року і ділиться на 100 відсотків: ( 373 грн. 68 коп. * 110,6 %:100% = 413 грн.29 коп.) Згідно зі ст. 41 Конституції України позивачка має право розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд, та не може бути протиправно позбавлена права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 22 Конституції України, Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Банківський вклад є власністю позивачки, тому відповідач відмовою повернути суму вкладу, порушив конституційні права позивача. Також відповідач, крім матеріальної шкоди завдав ще й моральної шкоди, про що свідчать відповідні незручності спричинені цією неприємною ситуацією які певним чином змінили звичний устрій життя позивачки: Позивач дуже розраховувала на кошти, які повинна була отримати по закінченню дії договору банківського вкладу, але внаслідок незаконних дій відповідача, втратила душевний спокій та нормальний сон, моральні страждання посилилися у зв'язку з категоричним небажанням відповідача повернути гроші. Також з вини відповідача у позивачки погіршився стан здоров'я. Окрім того, для оплати незапланованих витрат, пов'язаних з наданням юридичних послуг та судових витрат, в такий складний час для людей і країни, позивачка змушена була позичати кошти у своїх друзів та знайомих. У відповідності до ст. 79 ЦПК України, витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат та підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України. Згідно ч.2 ст. 84 ЦПК України, граничні розміри компенсації витрат на правову допомогу встановлюються законом. До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником витрати. Згідно постанови від 01 жовтня 2002 року по справі № 30/63 Верховний Суд України звернув увагу, що судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами. (а.с.11, 12) В порядку ст. ст. 23, 1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, внаслідок порушення її прав. За наявності зазначених обставин розмір моральної шкоди Позивач оцінює в 10000грн.,(десять тисяч грн..00коп). Встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб і є одним із засобів захисту порушених цивільних прав і інтересів. На сьогоднішній день, ПАТ «БГ БАНК», є правонаступником усіх прав та зобов'язань ПАТ «БАНК ПЕРШИЙ», тому в уточненій позовній заяві змінено Відповідача. Оскільки між Позивачем та Відповідачем було укладено договір банківського вкладу, між ними виникли правовідносини, що регулюються Законом України «Про захист прав споживачів». Згідно з ч. 5 ст. 110 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 р. (зі змінами) «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» споживачі за власним вибором звертаються до суду за місцем свого проживання. Жоден із цих судів не вправі відмовити у прийнятті позовної заяви або переслати її до іншого суду з мотивів непідсудності. За таких обставин суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved