Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом та уточненнями до нього про стягнення з відповідача на її користь суми боргу за договором позики від 26 червня 2014 року в розмірі 20 000 грн., відсотки за користування грошовими коштами за період з 01 липня 2014 року по 01 серпня 2015 року виходячи зі облікової ставки НБУ у розмірі 4284,45 грн.; інфляційні витрати за період з 01 липня 2014 року по 01 серпня 2015 року в розмірі 7449,13 грн., а також судові витрати, посилаючись на те, що 26 червня 2014 року між нею та відповідачкою укладено договір позики на суму 20 000 грн. строком 01 грудня 2014 року, проте до теперішнього часу відповідачка свої зобов'язання не виконала, грошові кошти не повернула, тому позивачка вимушена звернутись до суду із зазначеним позовом. Позивачка та її представник в судове засідання не з'явились, у адресованій суду заяві просили розглядати справу за їх відсутність, позов підтримали з зазначених підстав та просили його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді цивільної справи, що відповідає вимогам ст. ст. 224 - 226ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей; до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей; до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику, зокрема грошові кошти в строк та у порядку, що встановлені договором; позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахуванням грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 26 червня 2014 року між позивачкою [PERSON] 1.1, та відповідачкою [PERSON] укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримав від позивача в борг грошову суму в розмірі 20000 грн. строком до 01 грудня 2014 року. Факт укладення договору позики та передання позивачем визначеної грошової суми підтверджується розпискою, власноручно складеною [PERSON] в момент передачі йому суми позики, яка наявна в матеріалах справи. Проте до теперішнього часу відповідачка [PERSON] свої зобов'язання не виконала, зазначенні грошові кошти позивачці [PERSON] не повернула. За таких підстав, оскільки відповідач в судовому засіданні не оспорювала заявлені проти неї позовні вимоги, крім того свої зобов'язання за договором позики не виконала, гроші в обумовлений договором строк не повернула, суд вважає за доцільне позов задовольнити та стягнути з відповідачки на користь позивачки суму боргу за договором позики в розмірі 20 000 грн., з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, тобто за період з 01 липня 2014 року по 01 серпня 2015 року в розмірі 7449,13 грн., та відсотки за користування грошовими коштами виходячи зі облікової ставки НБУ у розмірі 4284,45 грн.. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача також судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 318,00 грн., та витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved