Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, у звязку із навчанням. В обґрунтування зазначила, що від шлюбу з відповідачем вона має сина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з нею та знаходиться у неї на утриманні. Після закінчення школи та отримання середньої освіти він вступив на денну форму навчання до Запорізького національного університету на оплатній основі, де буде навчатись до 30.06.2020 року. Відповідач добровільно не виконує свої батьківські обовязки по відношенню до сина та не приймає ніякої участі в його утриманні. Позивачка працює викладачем у школі № 103 в м. Запоріжжя, отримує лише заробітну платню та вимушена самотужки сплачувати за навчання сина, а тому не має можливості самостійно в повній мірі утримувати сина, який продовжує навчання. Син потребує матеріальної допомоги у звязку із продовженням навчання, оскільки він навчається на денній формі, потребує харчування, одягу, витрат на організацію навчання тощо. Інших осіб окрім позивачки та відповідача, які б могли надавати матеріальну допомогу на утримання їх сину немає. У звязку із чим позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання у твердій грошовій сумі у сумі 1500 гривень, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення сином навчання, але не більш ніж до виповнення йому 23-річного віку. Позивач в судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином в установленому законом порядку. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивача. Додатково зазначив, що просить не розглядати вимоги позовної заяви стосовно оголошення відповідача у розшук, оскільки судом встановлено його реєстрації, на задоволенні інших вимог наполягав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача та відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Вивчивши матеріали справи, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЖС №006561 від 28.01.1999 року батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. 11.03.2015 року [PERSON], [INFO] змінив імя про що складено актовий запис № 14 та видано свідоцтво про зміну імені серії І-ЖС №005911. Прізвище, власне імя, по-батькові після державної реєстрації зміни імені [PERSON]. З наданих до суду документів, зокрема з довідки №1667 від 25.07.2017 року Запорізького національного університету, договору №527/Д про надання освітніх послуг між Запорізьким національним університетом та фізичною (юридичною) особою від 20.08.2016 року вбачається, що [PERSON] є студентом 2-го курсу денної форми навчання з терміном навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року. Як роз'яснено Пленумом Верховного Суду України в п.20 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності до вимог ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], у твердій грошовій сумі у сумі 1500 гривень, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду, тобто з 14.09.2017 року і до закінчення [PERSON] навчання, але не більш ніж до виповнення йому 23-річного віку. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідача також належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі ст. ст. 80, 141, 182, 191, 199, 200 СК України,

Outcome: approved