Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги, середнього заробітку та компенсацій за час затримки розрахунку. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка працювала в ПАТ «ОНЗ» по 25.09.2014 року, та була звільнена за ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Відповідач нарахував, але не виплатив їй заробітну плату за період з серпня 2014 року по день звільнення. Тому позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі, середній заробіток за час затримки розрахунку та компенсацію по день винесення рішення. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, та не повідомив про причину неявки, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, тому суд відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачка працювала в ПАТ «ОНЗ» по 25.09.2014 року, та була звільнений за ч.1 ст. 40 КЗпП України. Відповідач нарахував, але не виплатив їй заробітну плату за період з серпня 2014 року по день звільнення. Що згідно з розрахунковим листом ПАТ «ОНЗ» складає 25116 грн. 23 коп. У відповідності зі ст. 115, 116 КЗпП заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно ст. 47 КЗпП власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника. В судовому засіданні встановлено, що відповідач в порушення вимог ст. 115 КЗпП не сплатив позивачу заробітну плату за період з серпня 2014 року по день звільнення, в зв'язку з чим виникла заборгованість. Оскільки відповідач не надав суду довідки про заборгованість по заробітній платі позивача, суд при розрахунку суми заборгованості виходив з копій довідок наданих позивачем. Так заборгованість складає 25116 грн. 23 коп. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Розрахунок заборгованості по заробітній платі з урахуванням компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати розраховується відповідно до Порядку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 року, з урахуванням індексу інфляції за період з серпня 2014 року по березень 2015 року включно. Так, сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції становить: 25116 грн. 23 коп.* 100,8 % * 102,9%* 102,4%* 101,9%* 103,0%* 103,1%* 105,3%* 110,8% (індекс інфляції з серпня 2014 по березень 2015 року включно) = 33679 грн. 72 коп. Та саме ця сума підлягає стягненню. Розрахунок середнього заробітку провадиться відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995р. з відповідними змінами та доповненнями. Згідно п. 2 зазначеного Порядку обчислення середньої заробітної плати провадиться виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Так середньоденна заробітна плата позивача складає 393 грн. 50 коп. Весь час затримки розрахунку за період з 01 серпня 2014 по 20 квітня 2015 року становить 188 робочих дня, таким чином середній заробіток за час затримки розрахунку становить (393 грн. 50 коп. х 188 днів) = 73978 грн. які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у відповідності до ст. 117 КЗпП України. Суд не може застосувати строк звернення до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку оскільки зі ст. 117 КЗпП України відповідач повинен виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, що є підставою для стягнення з відповідача вказаного середнього заробітку. Суд не може взяти до уваги розрахунок зроблений представником позивача, оскільки він є невірним. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved