Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 8 серпня 2004 року Широківською сільською радою Станично-Луганського району Луганської області був зареєстрований шлюб з відповідачем. [INFO] року у них з відповідачем народився син [PERSON]. На теперішній час син мешкає з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає не регулярно і в недостатньому обсязі, хоча є здоровою працездатною людиною, працює, має постійний доход і отримує орендну плату від оренди земельного пая, тому може надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Відповідач на своєму утриманні нікого не має, аліменти по іншим виконавчим листам не сплачує. Просила стягнути з [PERSON], [INFO], на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка не була присутня, надавши заяву про розгляд справи за її відсутністю, відповідно до якої, підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні не був присутнім, надав заяву в якій просив справу розглянути без його участі, позов визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров*я та матеріальне становище дитини; стан здоров*я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про перелік видів доходів, які враховують при визначені розміру аліментів на одного подружжя, дітей, батьків, інших осіб» №146 від 26.02.1993 р., утримання аліментів здійснюється з усіх видів заробітку і додаткової винагороди, як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з допомоги по безробіттю, допомоги по тимчасовій непрацездатності, одержуваної пенсії, тощо. Згідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» (із змінами) та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до довідки сільського голови Широківської сільської ради від 24.02.2014 р. №133 вбачається, що дитина [PERSON], [INFO], мешкає разом зі своєю матір*ю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). З огляду на викладене, у зв'язку з тим, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає нерегулярно і в недостатньому обсязі, отримує постійний доход, працюючи в ПП «Будкомфорт», має доходи з оренди земельної частки (паю) ПП [PERSON], виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), суд вважає, що відповідач зобов*язаний і має можливість сплачувати на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позову, тобто з 25.02.2014 року, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судовий збір на користь держави у сумі 243 грн. 60 коп., відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved