Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 22.10.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції Київській області, актовий запис № 306. Від шлюбу мають малолітню дитини - [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з матір'ю. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони тривалий час, не ведуть спільного господарства та не проживають як сім`я. Позивачка просила шлюб розірвати з причин відсутності порозуміння у сім'ї, довіри, різних поглядів на життя, у зв'язку із чим між подружжям виникло повне непорозуміння один одного. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольни та винести заочне рішення. Відповідач до суду не з'явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться у матеріалах справи, заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило, тому суд, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши письмові докази, суд вважає вимоги позивачки щодо розірвання шлюбу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним iз подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22 жовтня 2011 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції в Київській області, актовий запис № 306 (а.с. 7), сторони від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], який на теперішній час проживає з матір'ю (а.с. 8). Шлюбні відносини між сторонами фактично, сторони тривалий час не проживають разом, не ведуть спільного господарства, подальше подружнє життя та збереження сім'ї є неможливим, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, сім'я розпалась з причини постійних сварок, різних поглядів на життя, відсутністю порозуміння між подружжям. Враховуючи вищевикладене та ті обставини, що позивачка продовжує наполягати на розірванні шлюбу суд, враховуючи стійке волевиявлення направлене на розірвання шлюбу з відповідачем та обставини справи, вважає за необхідне задовольнити заявлені позовні вимоги. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати у сумі 640,00 гривень Шлюб сторони розривають вперше.

Outcome: approved