overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому вимагає визнати за собою право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, що розташована на території Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 5,6198, що належала її бабусі [PERSON]. \~ \~ \~ \~Через відсутність правовстановлюючих документів позивачу в нотаріальній конторі було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності у порядку спадкування. В судовому засіданні позивач наполягає на позові, відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи попереджений належним чином. Суд, розглядає справу за наявності в матеріалах справи документів в порядку ст.ст.280,281 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено що 03 червня 2012 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, що розташована на території Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 5,6198. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно із положеннями статтей 182 та 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із таких способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Як розяснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому вимагає визнати за собою право власності в порядку спадкування за законом на квартиру № 11 в житловому будинку № 9 по вулиці Бочарова в місті Вільнянську Запорізької області та земельну ділянку загальною площею 0,06 га, що розташована на території Любимівської сільської ради, цільове призначення для садівництва (Державний акт на право приватної власності на землю зареєстрований за № 290 від 10 травня 1994 року) після [PERSON], яка померла 18 липня 2013 року. \~ \~ \~ \~Через помилки у прізвищі померлої в правовстановлюючих документах позивачка позбавлена можливості оформити право власності. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивачка наполягає на позові, відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд розглядає справу за наявних в матеріалах справи документів в порядку ст.280 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки підтверджується наступними обставинами. Відповідно до ч.1\~ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до\~ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Судом, встановлено що [PERSON] мала на праві приватної власності квартиру № 11 в житловому будинку № 9 по вулиці Бочарова в місті Вільнянську Запорізької області та земельну ділянку загальною площею 0,06 га, що розташована на території Любимівської сільської ради, цільове призначення для садівництва (Державний акт на право приватної власності на землю зареєстрований за № 290 від 10 травня 1994 року). 18 липня 2013 року [PERSON] померла. Спадкоємєць позбавлений можливості оформити спадщину після померлої [PERSON], оскільки у її прізвищі існують помилки в правовстановлюючих документах. Відповідно до вимог ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому вимагає визнати за собою право власності на житловий будинок № 18 по вулиці Широкій в селі Резедівка Вільнянського району Запорізької області. \~ \~ \~ \~Через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, позивачка позбавлена можливості оформити право власності. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивачка наполягає на позові, відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Суд розглядає справу за наявних в матеріалах справи документів в порядку ст.280 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки підтверджується наступними обставинами. Відповідно до вимог ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень статті 344 ЦК України, особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно. Відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Чинним цивільним законодавством набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за субєктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння) а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйної речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦАК). Отже, враховуючи те, що позивачка добросовісно, відкрито, безперервно володіють будинками більше десяти років не приховуючи цей факт, вважаю за можливе, відповідно до чинного законодавства України, визнати за нею право власності на вищезазначене майно в порядку набувальної давності. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом в якому вказала про те, що її чоловік - [PERSON] з однієї сторони та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», з другої сторони, 05 серпня 2008 р. уклали споживчий кредитний договір відповідно до якого, банк надав кредит [PERSON] в сумі 65 тисяч доларів США. Умови договору банком виконані. Однак, позивачка вважає те, що укладенням вказаного договору було порушено її права так як договір укладено без її письмової згоди, що передбачене ст. 65 СК України, з цих підстав він не відповідає вимогам закону, а тому просить суд визнати цей договір недійсним. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з обставин, наведених в ньому. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] позов визнали. Представник відповідача - ПАТ «Райффайзен Банку Аваль» позов не визнав та зазначив про те, що позивачці було відомо про наявність укладеного споживчого договору в день його укладення - 05.08.2008 р. так як в той же день з нею, у забезпечення виконання договору, було укладено договір поруки. Виходячи з вказаного, позивачка пропустила строк позовної давності для захистом своїх прав у суді. Крім того, пославшись на Постанову Пленуму Верхового Суду України № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», п.25, представник відповідача - банку вважає те, що положення ст. 65 СК України на правовідносини, які складися між сторонами, не розповсюджуються. З вказаних вище двох підстав, представник банку вважає те, що позов задоволенню не підлягає. Оцінивши у сукупності всі, надані сторонами докази, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання про те , що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав: - правовідносини регулюються ст., ст. 31, 203 п.4, 215, 267, ЦК України, ст. 65 СК України, ст. 3 ЦПК України; - відповідно до ст.3 ЦПК України позивачка має право звернення до суду з позовом про захист свого невизнаного права ; - в судовому засіданні встановлено та не оспорено сторонами того, що дійсно 05.08.2008 р. між [PERSON] та ПАТ «Райффайзен Банк Авалем» було укладено споживчий кредитний договір який виконаний банком. В цей час [PERSON] перебував у шлюбі з позивачкою; - з аналізу ст.65 CК України вбачається те, що дійсно, при укладені не дрібних побутових договорів одним з подружжя, згода іншого повинна бути висловлена у письмовій формі. Однак, кредитний договір є правочином щодо отримання у власність певних коштів, а не договором по розпорядженню спільним майном подружжя. З цих підстав суд приходить до переконання про те , що на правовідносини, які склалися між сторонами, вимоги ст. 65 СК України не розповсюджуються; - крім того, суд бере до уваги і посилання представника банку на те, що позивачкою пропущено строки позовної давності на звернення до суду з даним позовом. На підставі вищенаведеного, ст.ёст. 31, 203 п.4, 215, 267 ЦК України, ст. 65 СК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому вказує, що 25.02.2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу виконавчим комітетом Копанівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області зроблено відповідний актовий запис за № 01. Від цього шлюбу у сторін дітей не має. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що вони є різними людьми. Спір про поділ майна відсутній. Позивачка просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. В судове засідання відповідач двічі не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та в належній формі за зареєстрованим в установленому порядку місцем його проживання, на адресу суду повернулися конверти з відміткою «за закінченням терміну зберігання», документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, від нього не надійшло повідомлення про розгляд справи у його відсутність, заперечень на позов не подано, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.9). Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 Сімейного кодексу України проголошує, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони мешкають за різними адресами та в різних населених пунктах, позивачка на примирення не згодна, від відповідача заперечень не надходило, тому позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при тих відносинах, що склалися між сторонами збереження родини неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом в якому вказує, що з відповідачем 05.07.2014 р. уклала шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Камянсько-Дніпровського районного управління юстиції у Запорізькій області під актовим записом № 31. Від шлюбу 27.09.2014 р. народилась дитина син [PERSON] Сімейне життя не склалося, проживають окремо, джерелом її доходу є кошти, які виплачує держава на дитину. Відповідач працює на ЗАЕС і отримує регулярно заробітну плату, добровільно матеріально дитину не забезпечує. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, з дня подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. \~\~ Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі 05.07.2014 р. уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС № 140909. Від шлюбу мають дитину сина [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії 1-ЖС № 262925 від 07.10.2014 р. Згідно копії довідки № 4344 від 03.07.2017 р., виданої виконавчим комітетом Камянсько-Дніпровської міської ради Запорізької області, дитина проживає разом з позивачкою. \~\~ У відповідності зі ст.ст.180\~і\~181 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. \~ Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів, суд виходить з того, що відповідач, як батько зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~\~ При визначенні розміру аліментів, суд враховує обовязок обох батьків утримувати дітей і, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, які є одними з загальних засад регулювання сімейних відносин, призначає аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу (заробітку) батька і до досягнення дитиною повноліття. \~\~ Відповідно до\~статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. \~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом в якому вказує, що з відповідачем 12.08.2006 р. уклала шлюб, зареєстрований Водянською сільською радою. 29.11.2006 р. народилась дитина син [PERSON] Рішенням суду від 03.09.2015 р. шлюб між ними розірвано. При розірванні сімейних стосунків не дійшли згоди щодо утримання дитини. Відповідач працює і отримує регулярно заробітну плату. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, з дня подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. \~\~ Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі 12.08.2006 р. уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС № 019715. Від шлюбу мають дитину сина [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії 1-ЖС № 048672 від 12.12.2006 р. \~\~ У відповідності зі ст.ст.180\~і\~181 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. \~ Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів, суд виходить з того, що відповідач, як батько зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~\~ При визначенні розміру аліментів, суд враховує обовязок обох батьків утримувати дітей і, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, які є одними з загальних засад регулювання сімейних відносин, призначає аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу (заробітку) батька і до досягнення дитиною повноліття. \~\~ Відповідно до\~статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. \~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом в якому вказує, що з відповідачем 20 липня 1991 р. уклала шлюб. 16.01.2013 р. народилась дитина донька [PERSON] Вона працює помічником вихователя дитячого садка та має мінімальну заробітну плату, відповідач працює в Камянсько-Дніпровському РЕС. Дитина проживає з нею, гроші на утримання дитини не надає, іноді купував дитині одяг, дарував подарунки. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, з дня подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. \~\~ Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, від шлюбу мають дитину доньку [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії 1-ЖС № 219634 від 22.01.2013 р. \~\~ У відповідності зі ст.ст.180\~і\~181 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. \~ Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів, суд виходить з того, що відповідач, як батько зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~\~ При визначенні розміру аліментів, суд враховує обовязок обох батьків утримувати дітей і, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, які є одними з загальних засад регулювання сімейних відносин, призначає аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу (заробітку) батька і до досягнення дитиною повноліття. \~\~ Відповідно до\~статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. \~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом в якому вказує, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 11.09.2010 року, шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Камянсько-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області під актовим записом № 62. З відповідачем від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO] Спільне життя не склалося, при розірванні сімейних стосунків, вони з відповідачем не дійшли згоди щодо утримання дитини, донька потребує постійного догляду та майнових затрат, тому самостійно забезпечувати дитину їй важко. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, з дня подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. \~\~ Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі 11 вересня 2010 р. уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС № 085974. Від шлюбу мають дитину доньку [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії 1-ЖС № 165140 від 23.06.2011 року. \~\~ У відповідності зі ст.ст.180\~і\~181 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. \~ Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів, суд виходить з того, що відповідач, як батько зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~\~ При визначенні розміру аліментів, суд враховує обовязок обох батьків утримувати дітей і, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, які є одними з загальних засад регулювання сімейних відносин, призначає аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу (заробітку) батька і до досягнення дитиною повноліття. \~\~ Відповідно до\~статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. \~\~

Outcome: approved