Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі з 25.09.2012 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO] Позивачка вказувала на те, що син являється дитиною-інвалідом дитинства, тому син проживає разом із позивачкою і обходитись без постійного догляду не може та потребує повсякчасної допомоги. У звязку із тим, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для розвитку дитини, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, до повноліття дитини щомісячно. Позивачка у судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, направила до суду уточнену позовну заяву, за якою просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% неоподаткованого мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, до повноліття дитини щомісячно, просила проводити розгляд справи за її відсутності Відповідач в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення вимог позивача. Судом встановлено, що 25.09.2002 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОК №075754. 05.12.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.11.2014 року. З матеріалів справи вбачається, що дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою №4585 від 21.07.2017 року, виданою Управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.07.2017 року та до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд врахував обставини, які передбачені в ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Однак, відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли , пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Така правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові № 6-152цс17 від 01.03.2017 року. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] являється інвалідом 2 групи, що підтверджується довідкою до акта медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0513649. На підставі ст.ст. 180-183 СК України,

Outcome: approved