Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що її баба [PERSON] була власником будинковолодіння № 19 по вул. Б.Хмельницького в с. Клубівці, Тисменицького району Івано-Франківської області. Право власності на вказане будинковолодіння не було зареєстровано, належний правовстановлюючий документ відсутній. Вартість будинковолодіння на даний час складає 187464 грн. 11.03.1994 р. баба померла, після її смерті належне їй будинковолодіння успадкувала її дочка [PERSON] шляхом вступу в управління, володіння та розпорядження спадковим майном. Однак не оформила своїх спадкових прав. 04.12.2016 р. мама позивачки [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Клубовецької сільської ради Тисменицького району, згідно якого все належне їй на день смерті майно заповіла позивачці. Після смерті 04.04.2017 р. мами позивачка прийняла спадщину відповідно до вимог ст.1269 ЦК України, оскільки 19.05.2017 р. подала до Тисменицької районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Спадкоємцями за законом першої черги є її рідні сестри - відповідачки у справі, які спадщину не прийняли і на неї не претендують. У звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове будинковолодіння нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Просила визнати за нею право власності на будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом після померлої матері. Позивачка у судове засідання не зявилася, у поданій суду заяві просила справу розглянути в її відсутності, позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідачки у судове засідання не зявилися, у поданих суду заявах позов визнали, не заперечували щодо його задоволення, просили справу розглянути в їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що баба позивачки [PERSON] була власником будинковолодіння № 19 по вул. Б.Хмельницького в с. Клубівці, Тисменицького району Івано-Франківської області, 1967 року побудови, інвентаризаційна вартість якого на даний час складає 187464 грн. Право власності на вказане будинковолодіння підтверджується відповідним записом у погосподарській книзі сільської ради, однак, право власності не було зареєстровано, належний правовстановлюючий документ відсутній. Після смерті 11.03.1994 р. [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй будинковолодіння, яку прийняла її дочка [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.). Після смерті 04.04.2017 р. матері позивачка як єдиний спадкоємець за заповітом, посвідченим 04.12.2016 р. секретарем виконкому Клубовецької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України, подавши 19.05.2017 р. до Тисменицької районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Спадкоємці за законом першої черги рідні сестри позивачки, які є відповідачами у справі, спадщину після смерті матері не прийняли і на неї не претендують. Вказані обставини, які відповідачками не заперечувались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами. З огляду на те, що відсутність правоустановлюючого документу на спадкове будинковолодіння позбавляє позивачку можливості оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку, за нею слід визнати право власності на будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом після померлої матері. На підставі наведеного, відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.), ст. ст. 1223, 1268, 1269 ЦК України,

Outcome: approved