Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 квітня 2013 року близько 13.45 по вул.. Гетьмана в м.Києві сталася дорожньо- транспортна пригода з участю автомобіля «Skoda Fabia» р.н. [NUMBER], що належить їй на праві приватної власності, та тролейбуса МАЗ-103Т: б/н 17.13, який належить КП «Київпастранс та яким керував [PERSON] Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження № 55/13 від 16.05.2013 року вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок пошкодження авто при ДТП становить 10 759,02 грн.. В позасудовому порядку відповідач не відшкодував позивачці завдані збитки, тому просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 10 759,02 грн. та судові витрати. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з тих же підстав, просила позов задовольнити. Представник відповідача позов не визнав, в задоволенні позову просив відмовити. 3-тя особа - [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності третьої особи. Заслухавши пояснення представника позивача та представника КП «Київпастранс», дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 20.04.2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілем «Skoda Fabia» р.н. [NUMBER], що належить позивачці на праві приватної власності, та тролейбусом МАЗ-103Т: б/н 17.13, який належить КП «Київпастранс та яким керував [PERSON] Вина [PERSON] у дорожньо - транспортній пригоді підтверджується постановою Солом»янського районного суду м. Києва від 31.05.2013 року (а.с. 4-5). Як вбачається зі звіту з оцінки збитків після ДТП № 55/13 від 16.05.2013 року розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля внаслідок ДТП становить 10759,02 коп. (а.с. 6-12). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У відповідності до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до положень ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Стаття 1192 ЦК України передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», відповідальність юридичної особи настає у випадках, коли особа, з вини якої заподіяно шкоду, перебуває з даною організацією в трудових відносинах і шкоду заподіяно нею у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків, незалежно від того, постійним, тимчасовим, сезонним, за трудовим договором чи на інших умовах вона була працівником цієї організації». Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про Практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» відшкодування збитків повинно здійснюватись винною особою відповідно до реальної вартості втраченого майна. Судом встановлено, що [PERSON] на час вчинення ДТП перебував в трудових відносинах з КП «Київпастранс». З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що КП «Київпастранс» є особою відповідальною за заподіяну позивачу матеріальну шкоду. Представник КП «Київпастранс» заперечуючи проти позову зазначив про те, що оцінка автомобіля проведена з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки як передбачено ст. 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійно оціночну діяльність в Україні», підставою для проведення оцінки майна є договір між суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання та замовником оцінки, а такий договір між позивачем та суб'єктом оціночної діяльності не укладався, тому наданий суду звіт є неналежним доказом. Вказані пояснення суд не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами, крім того, відповідачем будь-яких доказів того, що позивачу завдано матеріальний збиток в іншому розмірі суду не надано. Від сторін, клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи, не надходило. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача до КП «Київпастранс» про відшкодування матеріальної шкоди відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому пілягають задоволенню. Стягненню з відповідача підлягають також судові витрати. На підставі викладеного, ст.ст. 11, 1166, 1172, 1187 ЦК України,

Outcome: approved