Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з цим позовом і повідомила, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого мають дочку - [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Також повідомила, що вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а тому має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Просила стягувати з відповідача аліменти на її користь, на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі, в розмірі 3500 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття та просила стягувати аліменти на її користь, на її утримання, в твердій грошовій сумі, в розмірі 3000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною - [PERSON], [INFO] трьох років. Позивачка та відповідач у судове засідання не з'явились, надавши заяви у яких просять розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги, відповідно, підтримують і визнають. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Суд вважає, що у відповідності до ст. 174 ЦПК України позовні вимоги підлягають задоволенню, так як визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3-х років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та перебувають на її утриманні, відповідач будучи батьком дитини добровільно матеріальної допомоги на її утримання та на утримання дружини не надає. Дані факти стверджуються сукупністю доказів. Відповідно до Свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 06.09.2013 року Відділом ДРАЦС по місту Ладижину Тростянецького МРУЮ у Вінницькій області видно, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до Свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Відділом ДРАЦС по місту Ладижину Тростянецького МРУЮ у Вінницькій області видно, що [PERSON] та [PERSON], є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Ці докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані з дотриманням закону, не суперечать один одному та ніким не оскаржуються. Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що можливо стягувати з відповідача аліменти на користь позивачки, на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі, в розмірі 3500 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття та стягувати аліменти на користь позивачки, на її утримання, в твердій грошовій сумі, в розмірі 3000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною - [PERSON], [INFO] трьох років. На підставі ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь держави 243,60 грн. судового збору. На підставі ст. ст. 10, 60, 212, 213 - 215, 367 ЦПК України,

Outcome: approved