Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом і просить суд виселити [PERSON] з житлового приміщення (квартири) розташованої за адресою [ADDRESS], та стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати. Свої вимоги мотивує тим що, на теперішній час оформлюю право власності на вказану квартиру. У даному житловому будинку також проживає [PERSON] однак поведінка відповідача робить неможливим для позивачки проживання в одній квартирі, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання позивачка не зявилася, але на адресу суду надіслала заяву в якій на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, та просила слухати справу без її участі, також не заперечували проти заочного винесення рішення. Відповідач до судового засідання не зявився, хоча був повідомлений про день слухання справи належним чином, про причини неявки суд не повідомив, а тому за згодою позивачки суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] зареєстрована та мешкає за адресою [ADDRESS], що підтверджується довідкою наданою виконкомом Березанською сільською радою Біляївського району Одеської області №1031 від 24.11.2016 року. На даний час позивачка оформлюю право власності на вказану квартиру що підтверджується рішенням Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області від 23.04.2015 року №19/2015. В даній квартирі мешкає колишній співмешканець позивачки [PERSON], відносини з яким припинилися 3 року тому, який не є співвласником житла, будь яких прав на житло не має, за вказаною адресою не зареєстрований, що підтверджується довідкою наданою виконкомом Березанською сільською радою Біляївського району Одеської області №1033 від 24.11.2016 року, однак відповідач добровільно з квартири виселятися не бажає, постійно вчиняє сварки, про що свідчить лист від Біляївського ВП ГУНП №43/10836 від 26.10.2016 року. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст.317, ч.1 ст.319, ч.1 ст.321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші незаборонені законом угоди. Водночас відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст.109 ЖК УРСР виселення із займаного житлового приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Згідно ст.116 ЖК УРСР якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення Виходячи з вищенаведеного, а також принципів розумності та справедливості, та враховуючи, що поведінка відповідача робить неможливим для позивачки проживання в одній квартирі, створює позивачці перешкоди реалізовувати своє право власності, а тому її порушене право підлягає захисту, шляхом виселення відповідача з квартири. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідачки підлягають стягненню на користь позивачки судові витрати, повязані зі сплатою судового збору у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved