overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину - сина: [PERSON], [INFO]. Син проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. У зв'язку з цим позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача, щомісячно з урахуванням індексації, з моменту звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила задовольнити їх повністю. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав повністю, проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні та відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 05 червня 2013 року, позивачка та відповідач є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], який на даний момент проживає з матір'ю - [PERSON], та знаходяться на повному її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України зобов'язаний надавати. Статтею 180 Сімейного Кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного Кодексу України, передбачено що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідач є працездатною, здоровою людиною, будь-які докази того, що він не може надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини у суду відсутні, а тому приймаючи до уваги вимоги ст. 182 СК України, вважає необхідним та достатнім визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають трьох малолітніх дітей: Дарину, [INFO] р. н., [PERSON], [INFO] р. н. та [PERSON], [INFO] р. н. Діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні, матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає. У зв'язку з цим позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей у розмірі, передбаченому чинним законодавством, починаючи із дня пред'явлення цього позову і досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні та відповідно до свідоцтв про народження, позивачка та відповідач є батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] р. н., [PERSON], [INFO] р. н. та [PERSON], [INFO] р. н., які на даний момент проживають з матір'ю - [PERSON] та знаходяться на повному її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, хоча згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України зобов'язаний надавати. Статтею 180 Сімейного Кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідач є працездатною, здоровою людиною, будь-які докази того, що він не може надавати матеріальну допомогу на утримання малолітніх дітей, у суду відсутні, а тому приймаючи до уваги вимоги ст. 182 СК України, вважає необхідним та достатнім визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вони проживали у цивільному шлюбі з 2004 року по 2014 рік, від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO] р. н., який проживає та зареєстрований разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від обов'язку утримувати свою дитину. У зв'язку з цим позивачка просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 гривень щомісячно. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення заяви до суду - з 09.04.2015 р. і до повноліття дитини. Відповідач у судове засідання не з'явився, до суду надав письмові заперечення, відповідно до яких позовні вимоги визнає частково, вважає розмір аліментів, що просить стягнути позивач завищеним, посилається на те, що на теперішній час він не працевлаштований, а у зв'язку зі станом здоров'я - непрацездатний, тому просить визначити розмір аліментів в сумі 350 грн. на місяць. Також просить справу розглядати у його відсутності. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 10 січня 2012 року, позивачка та відповідач є батьками неповнолітнього [PERSON], яка народився [INFO] р. На даний час дитина проживає з матір'ю - [PERSON] та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї, виданою Виконавчим комітетом Голопристанської міської ради Херсонської області. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 ч. 1 Сімейного Кодексу передбачено, що в разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідач є непрацездатною людиною, офіційно не працевлаштований, а тому приймаючи до уваги вимоги ст. 184 СК України, вважає доцільним визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно нею було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS]. Відповідач у 2008 році був поселений у вказаній квартирі. У 2010 році відповідач покинув помешкання та не з»являється по місцю реєстрації, а тому позивачка просить визнати його таким, що втратили право на користування житловим приміщенням та зняти [PERSON] з реєстрації. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та суду пояснила, що відповідач виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю. Відповідач в судове засідання не зявився будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи. Заслухавши пояснення позивачки, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.08.1996 року виданого Кагарлицьким БТІ за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS]. У вказаному приміщенні в якості члена сім»ї у 2008 році був поселений [PERSON], який прибув до України з гостьовим візитом. По закінченню гостьового візиту відповідач покинув помешкання та не з»являвся по місцю реєстрації з 2010 року. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до актів депутата Кагарлицької міської ради було проведено обстеження квартири [ADDRESS]. При обстеженні було виявлено, що [PERSON] за вказаною адресою не проживає. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили суду факт непроживання відповідача в квартирі позивачки. Дане стверджується також копіями свідоцтва про право власності на житло, актів депутата Кагарлицької міської ради. Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. А тому, суд вважає доведеним, що відповідач без поважних причин не проживає в [INFO], а тому його слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням згідно ст.71,72 ЖК України. Судові витрати покласти на відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що останні роки спільного життя сторін супроводжуються постійними конфліктами та сварками, які призвели до втрати почуття довіри та любові один до одного. На даний час сторони проживають в одній квартирі, однак шлюбні відносини не підтримують. Крім цього, відповідач не дбає про матеріальне забезпечення сім'ї. На думку позивачки, шлюб існує лише формально, а тому подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу буде суперечить їх інтересам. Позивачка звертає увагу, що сім'я розпалась остаточно, терміну для примирення надавати не потрібно, просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з'явився, 01.09.2017 року та 05.09.2017 року подав до суду заяви, в яких просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Також зазначив, що на сьогоднішній день шлюбні відносини з позивачкою не підтримують, спільне господарство не ведуть і мають окремий бюджет. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на сімейне життя, шлюб існує лише формально, просив строк на примирення не надавати. Тому суд вважає можливим слухати справу за відсутності сторін на підставі ст. 158 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 07.08.2005 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, актовий запис за №10 (а.с.12 - копія свідоцтва про шлюб). Від спільного життя сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.13 - копія свідоцтва про народження). Сторони в своїх заявах зазначили, що не підтримують шлюбно-сімейні відносини, не ведуть спільне господарство, мають окремий бюджет. Строк на примирення надавати сторонам є недоцільним, оскільки вони втратили почуття любові один до одного, шлюб існує лише формально. Спору щодо визначення місця проживання дитини між сторонами не має. Суд, вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечило б їх інтересам. Сім'я сторін розпалась і не може бути поновлена міцною і здоровою. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливо, інших доказів сторонами не надано, тому шлюб сторін може бути розірваним. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] Шлюб було зареєстровано 16 березня 2007 р. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] З вересня 2014 р. їх сімейні стосунки з відповідачем повністю розірвані, спільне господарство з ним не веде. Дитина перебуває на її утриманні. 16.10.2014 р. рішенням Сєвєродонецького міського суду їх шлюб розірвано. Незважаючи на її неодноразові вимоги, відповідач належної матеріальної допомоги доньці не надає. Постійно приховує дійсний розмір своїх доходів. Не бере участі у додаткових витратах на дитину, повязаних з її лікуванням, оздоровленням. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу своїй дитині, так як працює техніком геодезистом комунального підприємства «Землевпорядник» Сєвєродонецької міської ради, інших аліментних зобовязань не має. Просить винести рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на її користь на неповнолітньою дитину у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Позивач до судового засідання не зявилася надала до суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, доповнень не має, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач до судового засідання не зявився, надав заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В суді встановлено: [PERSON] (дошлюбне прізвище Бондаренко) перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], з 16.03. 2007 року який розірвано 16.10.2014 р. (а.с. 7). Відповідач [PERSON] є батьком дитини [PERSON], 14.06.2009 р.н, про що свідчить запис в свідоцтві про народження (а.с.6). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, що потребують матеріальної допомоги. Суд вважає за можливе визначити до стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на на неповнолітню доньку у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі в суд позовної заяви і до повноліття дитини, оскільки відповідач здоровий, офіційно працює, дитина мешкає з позивачкою і вона знаходиться на її повному утриманні , інших дітей не має, непрацездатних осіб, які знаходилися б на його утриманні, не має, в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Судовий збір у розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача, інших судових витрат по справі немає. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого має сина [PERSON] [INFO], Син знаходиться на її утриманні. З 1 вересня 2013 року син навчаеться на денному відділенні Сєвєродонецького хіміко- механичного технікуму Східноукраїнського національного універсітету ими. В. Даля. Строк закінчення - 30 червня 2017 року . Вона має скрутне матеріальне становище, оскілки на її утриманні знаходиться ще одна дитина , тому просить стягнути з відповідача аліменти на сина [PERSON] в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 14.05. 2015 року і до закінчення дитиною навчання В судове засідання позивачка не зявилась, від неї надійшла заява в якій вона вточнила позовні вимоги , просить стягувати аліменти в розмірі 1/6 від всіх видів заробітку але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та просить справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.,позовні вимого визнав. Третя особо [PERSON]В в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.,позовні вимого підтримав. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В суді встановлено: Відповідач [PERSON]. є батьком [PERSON] [INFO]., про що свідчить запис в свідоцтві про народження (а.с.6). [PERSON] Д В. є студентом другого курсу Сєвєродонецького хіміко- механичного технікуму Східноукраїнського національного універсітету ими. В. Даля. Строк закінчення навчання - 30 червня 2017 року Відповідно до п.4 ст. 173 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи , що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та свобод інших осіб , суд вважає за можливе позовні вимоги про стягнення аліментів на повнолітью дитину , який продовжує навчання задовольнити. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що під час спільного проживання однією сім'єю без укладення шлюбу у них з відповідачем [PERSON] народилася дитина - [PERSON], [INFO] р. Спільне життя з відповідачем не склалося. Дитина залишається проживати з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Просить винести рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1\\3 від усіх видів її доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Позивач до судового засідання не з'явилася надала до суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, доповнень не має, просила розглянути справу за її відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Причини неявки до суду не відомі, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. На підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В суді встановлено: Відповідач [PERSON] є батьком дитини [PERSON], [INFO], про що свідчить запис в свідоцтві про народження (а.с. 14). Згідно довідки (а.с.5) [PERSON] проживає з позивачкою за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, що потребують матеріальної допомоги. Суд вважає за можливе визначити до стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі в суд позовної заяви і до повноліття дитини, оскільки сторони мають одну неповнолітню дитину, офіційно не працює, відомості про те, що відповідач є непрацездатним відсутні, дитина мешкає з позивачкою і вона знаходиться на її повному утриманні, інших дітей у сторін не має, в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Судовий збір у розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача, інших судових витрат по справі немає. На підставі викладеного і

Outcome: partial