Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач по справі є батьком їх спільних дітей, але від виконання своїх батьківських обов'язків відверто ухиляється, не цікавиться їх життям і здоров'ям, не виховує і не утримує їх, не піклується про їх розвиток, виїхав до АРК, змінив громадянство і проживає окремо, не надає жодної матеріальної допомоги та не сплачує аліменти. Відповідач покинув її з дітьми і до цього часу жодних передбачених законодавством батьківських обов'язків не виконував. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву із проханням розглядати справу без неї, підтримала позовні вимоги. Не заперечила проти заочного рішення та просила судові витрати залишити за нею. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У зв'язку з чим, суд, з урахуванням думки позивачки, вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 77, ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 10 листопада 2007 року між сторонами по справі було зареєстровано шлюб, відділом реєстрації актів цивільного стану Джанкойського міськрайонного управління юстиції Автономної Республіки Крим, Україна. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей, сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 19 вересня 2016 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Як встановлено з матеріалів справи, відповідач [PERSON] є батьком малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач покинув позивачку з дітьми, виїхав до АР Крим і проживає окремо, від виконання батьківських обов'язків ухиляється, не забезпечує синів необхідним харчуванням, медичним доглядом, не цікавиться їх здоров'ям і життям, не виховує і не утримує їх, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не проявляє належної турботи до них, не відвідує, не надає жодної матеріальної допомоги та не сплачує аліменти. Органом опіки та піклування Обухівської районної державної адміністрації Київської області зроблено висновок (від 07.02.2017 року) про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В матеріалах справи містяться письмові пояснення [PERSON] та [PERSON] про те, що [PERSON] не бере жодної участі у вихованні своїх синів і будь-якої матеріальної допомоги дітям не надає. Його сини [PERSON] та [PERSON] проживають зі своєю матір'ю, [PERSON], яка піклується про них та займається їх вихованням. На даний час діти всім необхідним для проживання та розвитку забезпечені. Згідно з висновком органу опіки та піклування Обухівської районної державної адміністрації Київської області, позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є доцільним. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. За приписами п. п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для її розвитку. Викладені обставини підтверджуються позовною заявою, письмовими поясненнями [PERSON] та [PERSON], свідоцтвами про народження дітей, довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб № 522 від 13.02.2017 року, довідками з Української міської лікарні про перебування дітей на обліку під наглядом сімейного лікаря від 30.03.2017 року, характеристикою [PERSON], що надана за місцем його навчання в Українській ЗОШ І-ІІІ ст. № 1. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення відповідача від виховання дітей лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Суд бере до уваги, що відповідач упродовж тривалого часу не відвідував своїх малолітніх синів та не цікавився їх станом здоров'я, умовами виховання, розвитку, проживання, не надавав добровільної матеріальної допомоги та аліментів на утримання дітей не сплачує. Діти проживають разом із позивачем, що підтверджується відповідною довідкою про склад сім'ї від 13.02.2017 року. Статтею 150 СК України встановлено, що «батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний стан, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарання, які принижують людську гідність дитини», а стаття 155 СК України передбачає, що «здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини», але відповідач свої зобов'язання щодо виховання та розвитку доньки не здійснює. Позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов'язки. З'ясувавши обставини справи, характер ставлення батька до дітей, суд дійшов висновку, що відповідач від виконання своїх батьківських обов'язків ухиляється, нехтує ними, маючи можливість виконати їх, не утримує синів, не виховує їх, не спілкується з ними і не вживає активних дій для спілкування, не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, не цікавиться їх здоров'ям і життям, тому в найвищих інтересах дітей, для захисту їх прав, [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно його малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO].

Outcome: approved