Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості та пені по аліментам на утримання дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, пояснивши, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23.11.2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 2000 грн. щомісяця, починаючи з 7.07.2011 року і до його повноліття. 8.08.2013 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Ушенко Ю.П. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2-7098/11, виданого Дарницьким районним судом м. Києва від 7.08.2013 року щодо стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина. Однак відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків і не сплачує аліментів, заборгувавши станом на 1.09.2013 року 52 000 грн. При зустрічі відповідач, усвідомлюючи незадовільний стан здоров'я позивачки, незаконним шляхом примушував її писати розписки про отримання ненаданих грошових коштів в рахунок сплати аліментів. Тому вказану суму просять стягнути в судовому порядку як заборгованість по аліментам разом з 87 600 грн. пені за несвоєчасну сплату аліментів. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що після вступу рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23.11.2011 року в законну силу відповідач у добровільному порядку своєчасно сплачував позивачці аліменти на утримання дитини. При виклику його до відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві він завжди надавав державному виконавцю квитанції, яка звіряла з розрахунком та повідомляла його про відсутність заборгованості. Вказаний факт підтверджує і довідка вказаної виконавчої служби. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Як передбачено ч.4, ст.194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23.11.2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 2000 грн. щомісяця, починаючи з 7.07.2011 року і до його повноліття (а.с.3). 8.08.2013 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Ушенко Ю.П. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2-7098/11, виданого Дарницьким районним судом м. Києва від 7.08.2013 року щодо стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина (а.с.4). Вказаною посадовою особою за період з 7.07.2011 року по 1.09.2013 року була нарахована заборгованість по аліментам в суму 52 000 грн., про що свідчить розрахунок 1542/7 (а.с.5). У вересні 2013 року боржник сплатив 46 000 грн. в рахунок сплати аліментів (а.с.29), тому 13.09.2013 року державним виконавцем повідомлено боржника [PERSON] про залишок заборгованості, зобов'язавши останнього у добровільному порядку сплатити 6000 грн. (а.с.28). В подальшому відповідач виконав свій обов'язок як по сплаті заборгованості, так і по поточній виплаті аліментів і станом на 1.11.2013 року та на 1.12.2013 року заборгованість по аліментам відсутня, що підтверджується перерахунком заборгованості (а.с.30; 40), текстом відповіді відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві представнику позивачки [PERSON] (а.с.31), ксерокопіями фіскальних чеків (а.с.32-33). Ствердження позивачки та її представника про те, що відповідач, застосовуючи фізичну силу та погрози, змушував позивачку писати розписки про отримання ненаданих грошових коштів в рахунок сплати аліментів, суд не може покласти в основу рішення, поскільки вони не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні та спростовуються їхніми ж показаннями про те, що, усвідомлюючи протиправність вказаних діянь відповідача, вони до прокуратури та міліції не звертались, будь-яких протиправних дій в суді не оскаржували. За таких обставин суд вважає, що поскільки будь-яка заборгованість відповідача по сплаті аліментів на користь позивачки на утримання їх малолітнього сина не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні, тому в задоволенні позову про стягнення 52 000 грн. заборгованості по аліментам необхідно відмовити на підставі описаних вище обставин. У відповідності до ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Поскільки суд відмовляє у задоволенні позову про стягнення заборгованості по сплаті аліментів на підставі відсутності такої, тому і не підлягає задоволенню вимога позивачки про стягнення з відповідача пені в розмірі 87 600 грн. Згідно ст.79; 88 ЦПК України при відмові у задоволенні позову в повному обсязі, судовий збір, від якого була звільнена позивачка при зверненні до суду, відноситься за рахунок держави.

Outcome: dismissed