Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом про зміну розміру аліментів, що стягуються з відповідача [PERSON], на у тримання доньки - [PERSON] ,08.03.2011 р. н. і просить визначити стягнення аліментів у твердій грошовій сумі по 1200 гривень щомісячно. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що проживала з відповідачем в шлюбі, від якого у них народилася донька [PERSON]. За рішенням Хустського районного суду від 16 серпня 2012 року шлюб між ними розірвано та визначено стягнення аліментів з відповідача по 400 гривень у твердій грошовій сумі щомісячно, до осягнення дитиною повнолітнього віку. Однак, на сьогоднішній день через подорожчання всіх видів товарів та послуг, ця сума настільки не значна, що їй важко утримувати та належно забезпечувати дитину. Її заробітків не вистачає для нормального забезпечення і виховання дитини. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі, так як постійно їздить на заробітки за кордон, де заробляє достатньо коштів необхідних для забезпечення дитини самим необхідним з врахуванням її віку. В добровільному порядку відповідач не збільшує виплату аліментних коштів, тому вона звернулася до суду з позовом про зміну розміру аліментів що стягуються на дитину, збільшивши розмір їх виплати, який визначений попереднім судовим рішенням від 16.08.2012 року. В судове засідання позивачка не зявилася. Її представником [PERSON] до суду подано заяву, в якій вона просить провести розгляд справи у її відсутності, повністю підтримує позовні вимоги та просить стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі по 1200 грн. щомісячно, так як відповідач більшість часу знаходиться в Чеській Республіці на заробітках і має можливість сплачувати на утримання дитини аліменти у сумі що вказана позивачкою в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та участі відповідача, позовні вимоги визнав частково зазначивши, що відповідач має змогу виплачувати позивачці аліменти в розмірі по 700 гривень щомісячно до досягнення дитиною повнолітнього віку. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Зясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази додані до позовної заяви суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживали в шлюбі, який між ними розірвано за рішення Хустського районного суду від 16 серпня 2012 року. Від цього шлюбу у них народилася донька - [PERSON], 08.03.2011 р. н., яку виховує та утримує позивачка. Вказана обставина стверджена в судовому засіданні дослідженими письмовими доказами наявними в матеріалах справи. При вирішення питання про розірвання шлюбу між сторонами, за рішенням Хустського районного суду від 16.08.2012 року в користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки з відповідача стягуються аліменти в твердій грошовій сумі по 400 грн. щомісячно, до досягнення нею повнолітнього віку. На час розгляду справи в суді встановлено, що вказані аліментні обвязки відповідач виконує. Як вбачається з обставин справи вказаний розмір аліментів є незначним і не відповідає вимогам ч.2 ст.182 СК України, відповідно до якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. В судовому засіданні також встановлено, що відповідач їздить за межі України на заробітки, однак даних про фактичний розмір доходів які він отримує працюючи за кордоном не має. Також представником відповідача у поданій письмовій заяві визнано позовні вимоги частково, а саме бажання та можливість сплачувати аліменти в розмірі по 700 гривень на утримання дитини щомісячно, до досягнення повноліття. Оцінивши в сукупності встановлені по справі докази, з врахуванням віку дитини, та потреби для її нормального утримання і виховання, суд дійшов висновку що позивачка обґрунтовано та правомірно ставить свої позовні вимоги, так як відповідно до ст.ст. 180,192 СК України відповідач зобовязаний забезпечити утримання своєї дитини, до досягнення повноліття, а тому позовні вимоги позивачки про зміну розміру аліментів, що стягуються з позивача слід задовольнити і визначати їх розмір, відповідно до положень ст.184 СК України, у твердій грошовій сумі, оскільки даних про наявність постійного місця праці та стабільних доходів відповідача під час розгляду справи не встановлено. Враховуючи наведене та

Outcome: partial