Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що під час шлюбу побудували будинок за адресою [ADDRESS], після розірвання шлюбу відповідач за угодою купівлі-продажу набув будинок за адресою [ADDRESS], такий будинок набутий за спільні кошти подружжя. Просить визнати житловий будинок за адресою [ADDRESS] спільною сумісною власністю, поділити нерухоме майно виділивши кожному окремий будинок, також поділити рухоме майно за переліком. Відповідач заперечив позов. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, пояснила, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем [PERSON], зареєстрованому 21 липня 1984 року Генічеським РАГС Херсонської області. 29 жовтня 2013 року шлюбні стосунки між ними припинені Генічеським РАГС, кожен живе своїм життям, спільного господарства вони більше не ведуть.Ще під час розбіжностей прийшли разом з чоловіком до висновку, що будинок, в якому вони проживають залишиться їй, а кошти , які вони збирали під час життя будуть надані чоловіку для придбання окремого будинку. Так сталось, що такий будинок він купив вже після розірвання шлюбу. В період шлюбу, до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства, за спільні кошти нею та відповідачем [PERSON] було набуто спірне майно, а саме житловий будинок [ADDRESS], вартістю 128 967 грн., а також комп'ютер, вартістю 10000 грн., шафа, вартістю 2000 грн., диван - куток, вартістю 6000 грн.. мийка «Кьорхер», вартістю 4500 грн., стіл комп'ютерний, вартістю 2500 грн., декоративний стіл, вартістю 5000 грн., електроінструменти, вартістю 25000 грн., спальний гарнітур, вартістю 15000 грн., стінка полірована, вартістю 20000, на загальну суму 222967 грн. Вказаний житловий будинок [ADDRESS] та перелічені вище речі являються об'єктом спільної сумісної власності подружжя, тобто [PERSON] та власністю відповідача [PERSON]. Враховуючи, що домовленості не досягнуто про порядок поділу вказаного сумісного майна, то вона вимушена звернутися до суду для вирішення цього питання у судовому порядку. Та просить, здійснити поділ спільного (сумісного) майна подружжя між [PERSON] та [PERSON]. Під час розгляду справи, позивач збільшила та уточнила позовні вимоги, в яких, доповнила, що в період їх спільного з відповідачем проживання ними за наші спільні кошти було придбано наступне майно: меблева стінка полірована - 3 000 грн.. диван кутовий - 5000 грн., дві дитячі ліжка - 5000 грн.. спальний гарнітур - 8000 грн. дитяча стінка - 3000 гри., пральна машина напівавтомат - 1000 грн., духовка - 500 грн., мікрохвильова піч - 500 грн., кухонний гарнітур - 15000 грн., комп'ютер - 7000 грн., комп'ютерний стіл - 1000 грн., тумба - 1000 грн.. електроінструменти на загальну сум) - 6000 грн.., декоративний стіл - 1000 грн., крісло - 500 грн.. холодильник - 5000 гри., прихожа - 6000 гри., компресор - 1000 грн., швейна машина - 3000 грн.. шафа для білизни - 2000 грн.. покриття для підлоги 2 шт. - 3500 грн.. робоча шафа - 4500 грн., мийка «Кьорхер» - 1500 грн.. телевізор - 1000 грн., телевізор - 2500 грн., газова плита -3500 грн. Крім того, перебуваючи у шлюбі вони вирішили за їх спільні кошти придбати житловий будинок по [ADDRESS] в м. Генічеську. У зв'язку з цим, ще до розірвання шлюбу частина їх спільних грошових коштів, була передана відповідачу. Оскільки їх сімейні стосунки зберігались майже до розірвання шлюбу, передача відповідачем решти їх спільних грошових коштів продавцю і нотаріальне посвідчення договору купівлі - продажу вказаного житла відбулось 04.11.2013 року, тобто через п'ять днів після розірвання шлюбу. З вказаних обставин вбачається, що сплачені за житло гроші є спільними грошовими коштами членів сім'ї, так як за увесь час спільного проживання вона і чоловік мали спільний бюджет . Таким чином, в період їх спільного проживання та перебування у шлюбі, ними за спільні кошти, як подружжя та членів однієї сім'ї було придбано два житлових будинки, один з яких розташований за адресою: [ADDRESS], інший по [ADDRESS] в цьому ж населеному пункті, які за якістю та ціною, є майже рівнозначні. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Враховуючи, що за даних обставин, кожному з подружжя, крім рухомого майна, може бути виділено окремий житловий будинок, тому відповідно до вимог Сімейного та цивільного законодавства, просить суд, визнати житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований в [ADDRESS], нашою спільною сумісною власністю. Поділити спільне нерухоме майно придбане нами в період шлюбу та за спіліші кошти членів сім'ї, виділивши мені у власність житловий будинок, який розташований в [ADDRESS], у власність відповідача - житловий будинок по [ADDRESS]. Виділити їй у власність рухоме майно за переліком, з яким згоден відповідач. Інше зазначене вище майно на суму 55000 гри., виділити у власність відповідачу. Стягнути з відповідача на її користь сплачені нею судові витрати. Позивач в суді позов підтримала, пояснила, що передала гроші своєму чоловікові для покупки будинку , домовились, що будинок за адресою [ADDRESS] залишається їй, а за спільні гроші чоловік покупає будинок собі. Відповідач та його представник заперечили позов в суді. [PERSON] пояснив, що будинок купив на гроші, які позичив у знайомих, у дружини в тому числі , щось доказувати в суді не збирається. Щодо поділу рухомого майна- побутової техніки, меблів згоден на поділ, який запропонований позивачем. Представник відповідача [PERSON] в суді позов заперечив, пояснив, що будинок по [ADDRESS] придбаний відповідачем на власні кошти після розірвання шлюбу, такий будинок не може бути майном подружжя. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлені наступні обставини по справі: в період шлюбу ( свідоцтво про одруження від 21.07.1984 року) подружжям набутий житловий будинок за адресою [ADDRESS], що підтверджується реєстраційним посвідченням Генічеського БТІ від 03.06.2007 року, відповідно до експертної оцінки вартість такого будинку складає 128 967 гривень. Шлюб між сторонами було розірвано 29.10.2013 року , відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу. Відповідно до договору купівлі-продажу від 04.11.2013 року , який посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], [PERSON] купив житловий будинок за адресою м.Генічеськ, [ADDRESS], як вбачається такий будинок придбаний через 5 днів після розірвання шлюбу. Згідно договору вартість такого будинку становить 126 722 гривні. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що знає [PERSON] вже 13 років, знає, що вони вирішили розлучитись, будинок по [ADDRESS] вирішили залишити дружині, а гроші, які збирали вирішили витратити на придбання будинку [PERSON]. Знає, що в вересні місяці 2013 року [PERSON] передала гроші чоловіку. Свідок [PERSON] в суді пояснила, що це її батьки, вони вирішили розлучитись, будинок по [ADDRESS] залишити мамі, а папі на спільні кошти купити будинок. Свідок [PERSON] в суді пояснив, що це його батьки, вони вирішили розлучитись, будинок по [ADDRESS] залишити мамі, а папі на спільні кошти купити будинок. Свідок [PERSON] в суді пояснив, що він є братом позивача, в вересні 2013 року приніс сестрі 30 000 доларів США , вона пояснювала, що з чоловіком розлучається та гроші потрібні для поділу майна. Позивачем надані декларації про доходи її та відповідача за період з 2005-2009 року від підприємницької діяльності, також договори про банківські вклади [PERSON] за період 2009-2010 років. Такі документи та покази свідків підтверджують наявність коштів, які набуті в результаті праці подружжям. Відповідно до ч.3,4 ст..368 ЦК України - Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. В даному випадку відповідачем не доведено джерело надходження коштів на придбання будинку по [ADDRESS] , відповідач пояснив, що це гроші, які він позичив у знайомих, в тому числі й у колишньої дружини, але підтвердження цьому не надано. Відповідно до ст.. 60 ЦПК України - Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких умов суд вважає, що будинок за адресою [ADDRESS] придбаний за сумісні кошти , в результаті спільної праці під час життя в шлюбі, тому таке майно (будинок) суд вважає спільною сумісною власністю. Таким чином суд вважає, що майно, а саме житловий будинок за адресою м.Генічеськ, [ADDRESS] та рухоме майно є спільною сумісною власністю на підставі ст..60 СК України ( ст..22 КЗпШС так як такий будинок набутий подружжям в період дії такого кодексу), також об*єктом спільної сумісної власності подружжя є житловий будинок за адресою [ADDRESS] на підставі ст..368 СК України та підлягає поділу шляхом виділу частки такого майна , порядок такого виділу регулюється ст.. 370, 364 ЦК України, ст.. 69,70,71 СК України. Відповідно до Пленуму Верховного Суду України в постанові від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб. розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до положень ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. При цьому, застосовуються загальні засади, які визначені у ст. 70 СК України, щодо яких - у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 70 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Вартість обох будинків є майже рівною, вартість рухомого майна підтверджена та не заперечується сторонами, за таких умов суд вважає, що раціональним буде поділ у вигляді виділу окремого будинку позивачу та окремого будинку відповідачу, також підлягає поділу рухоме майно, варіант який погоджений сторонами. Вимоги щодо стягнення компенсації не заявлені.

Outcome: approved