Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Барашівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: с. Бараші, вул. Набережна, 3, Ємільчинського району, Житомирської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], мотивуючи тим, що він помер 21.05.2016 року, після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається зокрема з житлового будинку з надвірними будівлями. Згідно заповіту позивачка є спадкоємцем вказаного житлового будинку, який належав померлому батьку. Після смерті [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Ємільчинського районного нотаріального округу, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги позивачки визнає в повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. 130 ч. 4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши зібрані по справі письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). [PERSON] помер 21.05.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП №284344 від 23.05.2016 року. Відповідно до заповіту від 01.07.2015 року [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалося, та все те, що буде належати йому на час смерті, заповів [PERSON] З ксерокопії довідки Барашівської сільської ради Ємільчинського району №1231 від 09.06.2016 року слідує, що за [PERSON] згідно погосподарської книги №6, особовий рахунок №227, рахується житловий будинок по вул. Набережна, 3 в с. Бараші Ємільчинського району Житомирської області. Згідно довідки КП «Новоград-Волинське МБТІ» №250 право власності на житловий будинок №3 по вул. Набережна в с. Бараші Ємільчинського району Житомирської області за [PERSON] не зареєстровано. Відповідно до ст.1235 ч.1 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Визнання представником відповідача пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин суд приходить до висновку, що заявлений позов про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями слід задовольнити, визнавши [PERSON] в порядку спадкування за заповітом власником житлового будинку з господарськими будівлями, які знаходяться за адресою: с. Бараші, вул. Набережна, 3, Ємільчинського району Житомирської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved