Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що 09 жовтня 2004 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Перечинського районного управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 37. Від даного шлюбу у них народилася одна дитина, а саме донька [PERSON], [INFO]. Однак, подружнє життя у них не склалося, у них різні характери та погляди на сімейне життя, що призводило до частих непорозумінь та сварок. Разом вони не проживають більше одного року, спільне господарство не ведуть. Крім цього, відповідач в добровільному порядку не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання малолітньої доньки, не цікавиться її проблемами та не бере участі у її вихованні. Тому просить розірвати шлюб між ними, стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до її повноліття та залишити доньку на подальше проживання при ній. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак подала заяву, у якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, однак подав заяву, у якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 09 жовтня 2004 року у відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Перечинського районного управління юстиції у Закарпатській області було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO], актовий запис №37. Від даного шлюбу у них народилася одна дитина, а саме донька [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 7). Також встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, оскільки у них різні характери, погляди на сімейне життя, разом вони не проживають більше одного року, спільне господарство не ведуть, а отже шлюб між ними існує лише формально. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них та їхній дитині, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Крім цього встановлено, що обов`язок утримувати дитину відповідач не виконує. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи обставини, передбачені ст. 182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст. 88 ч. 1 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved