Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, посилаючись на слідуючі обставини. [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON]. Після його смерті на території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області залишилася земельна ділянка площею 2,64 га, яку він успадкував після померлої [INFO] [PERSON], написавши 28.03.2008 року заяву про прийняття спадку та надавши її до Татарбунарської районної державної нотаріальної контори Одеської області, однак свідоцтво про право на спадок не отримав. За життя, а саме 25.06.2002 року спадкодавець [PERSON] зробила розпорядження на випадок своєї смерті на ім'я чоловіка позивачки [PERSON] та [PERSON], яким заповіла їм сертифікат на право на земельну частку (пай) в певних частинах. Спадкоємець [PERSON] заяву про прийняття спадку до нотаріуса в установлений законом срок не подавав. Чоловік померлої - [PERSON], який проживав разом з нею на день відкриття спадщини, помер [INFO], інших спадкоємців, які прийняли спадок, не має. Після смерті [PERSON], спадок прийняла його дружина - позивачка по справі, так як на день його смерті проживала та була зареєстрована з ним за одною адресою, а саме: по [ADDRESS], їхня донька - [PERSON] подала заяву про відмову від спадку на користь позивачки. 22.09.2014 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по закону на нерухоме майно у вигляді спадкової земельної ділянки розміром 2,64 га, належної [PERSON] у зв'язку з тим, що в правовстановлюючому документі на ім'я [PERSON] - Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ - ОД № 083670 відсутній кадастровий номер земельної ділянки. Право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права, а саме в державному земельному кадастрі, а припиняється в зв'язку зі смертю власника. Враховуючи викладені обставини, позивачка вимушена звернутись до суду з вказаним позовом при визнання за нею права власності на вищезазначену земельну ділянку. В судове засідання позивачка не з'явилась, але направила до суду заяву з проханням справу заслухати у її відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги. Представник відповідача - Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області направив до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує, вважаючи їх обґрунтованими та законними. Третя особа, на стороні відповідача [PERSON] надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення позову заперечував, вважаючи, що він має право на частку земельної ділянки, яку заповіла йому за життя мати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як передбачено нормою ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Так, у першу чергу, як передбачено ст.1261 ЦК України, право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частина перша статті 1223 ЦК України передбачає право на спадкування осіб, визначених у заповіті. Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що [INFO] померла [PERSON], яка за життя зробила розпорядження на випадок своєї смерті на ім'я [PERSON] та [PERSON] на належний їй сертифікат на право на земельну частку (пай) № 0550946, однак встигла за життя, а саме, 24 лютого 2004 року отримати Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 083670 (а.с.12) взамін зазначеного сертифікату. Заповіт внесений в спадковий реєстр і ніхто з часу смерті спадкодавця заповіт не оспорював. З витребуваної судом спадкової справи № 114/2008 (а.с.33-45) після смерті [PERSON], видно, що чоловік позивачки - [PERSON] 01.04.2008 року надав заяву до Татарбунарської районної державної нотаріальної контори Одеської області про прийняття спадку після смерті своєї матері, тобто фактично прийняв спадок, так як вступив в управління та володіння майном, але за життя не отримав свідоцтво про право на спадщину ні по закону, ні по заповіту та, відповідно, не переоформив на своє ім'я Державний акт на земельну ділянку, що залишилась після смерті [PERSON] [INFO] чоловік позивачки - [PERSON] помер. Вона, як спадкоємиця першої черги за законом, звернулася до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області із заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по закону на нерухоме майно у вигляді спадкової земельної ділянки розміром 2,64 га, належної [PERSON], що перейшла у спадок її чоловіку, у зв'язку з тим, що в правовстановлюючому документі на ім'я [PERSON] - Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ - ОД № 083670 відсутній кадастровий номер земельної ділянки. Право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права, а саме в державному земельному кадастрі, а припиняється в зв'язку зі смертю власника. Саме відсутність вказаного правовстановлюючого документу стала причиною звернення останньої до суду. Вказані обставини підтверджуються дослідженими судом доказами, а саме: - копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №083670 (а.с.12), згідно якого [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,64 га, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; - копією витягу з технічної документації про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки за № В-Н-845 від 26.09.2014 року (а.с.5), із якої вбачається, що вартість земельної ділянки загальною площею 2,64 га, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, власником якої є [PERSON], згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ - ОД № 083670, отриманого взамін сертифікату, складає 85936 грн. 50 коп.; -копією заповіту від 25.06.2002 року (а.с.10) яким [PERSON] зробила розпорядження на випадок своєї смерті на ім'я [PERSON] та [PERSON] щодо належного їй сертифікату на право на земельну частку (пай) № 0550946, у землі, яка перебуває у колективній власності в СГК «Дельжилер», розміром 3,8 умовних кадастрових гектар; -копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (заповіти/спадкові договори) №13934350 від 02.04.2008 року (а.с.35), згідно якого вищезазначений заповіт внесений в спадковий реєстр та є чинним на теперішній час; - довідкою виданою виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області № 234 від 17.04.2014 року (а.с.13), із якої видно, що гр.[PERSON], [INFO] на день своєї смерті, [INFO] була зареєстрована та проживала по [ADDRESS]. Крім неї, у будинку був зареєстрований її чоловік [PERSON], 1921 року народження; - копією домової книги для прописки громадян в будинку [ADDRESS] підтверджується, що [PERSON], [INFO] був прописаний в ньому на постійному проживанні (а.с.15-16); - листом нотаріуса (а.с.17), яким позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по закону на нерухоме майно у вигляді спадкової земельної ділянки розміром 2,64 га, належної [PERSON], що перейшла у спадок чоловіку позивачки [PERSON], в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно; - копією заяви № 53352959 від 07.09.2012 року (а.с.18), із якої вбачається, що [PERSON] відмовляється від прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] на користь дружини померлого [PERSON]; - інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 07.09.2012 року (а.с.21), якою повідомляється, що за результатами пошуку спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] інформація відсутня; - копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №31609874 від 07.09.2012 року (а.с.22) підтверджується, що після смерті спадкодавця [PERSON] відкрита спадкова справа приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] за № 59/2012; - інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 07.09.2012 року (а.с.23) якою повідомляється, що за результатами пошуку за вказаними параметрами у спадковому реєстрі після померлого [PERSON] інформація відсутня; - копією заяви № 182 від 01.04.2008 року, що міститься в спадковій справі №114/2008 до майна померлої [INFO] [PERSON], згідно якої [PERSON] приймає всю спадщину після смерті своєї матері - [PERSON](а.с.33-34); - інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи) від 02.04.2008 року (а.с.36), якою повідомляється, що за результатами пошуку спадкової справи після померлої [PERSON] інформація відсутня. - копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №13934509 від 02.04.2008 року (а.с.37), із якого вбачається, що після смерті спадкодавця [PERSON], померлої [INFO] відкрита спадкова справа Татарбунарською районною державною нотаріальною конторою Одеської області за № 114/2008. Крім того, як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 14.08.1982 року (а.с.8), 14.08.1982 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований у Білгород-Дністровському відділі РАЦСу Одеської області, про що було зроблено актовий запис за № 310. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.05.2012 року (а.с.7) [PERSON] помер [INFO] в м.Ізмаїл Одеської області. Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.03.2008 року (а.с.8) підтверджується, що [PERSON] померла [INFO] в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.05.2013 року (а.с.9) видно, що [PERSON] помер [INFO] в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], хоча й не отримав за життя свідоцтво про право на спадщину за заповітом чи за законом, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а інші спадкоємці за заповітом та за законом у спадок не вступили, суд вважає, що до позивачки, як дружини спадкодавця [PERSON] в порядку першої черги спадкування за законом, перейшло право на прийняття належної йому частки спадщини, відповідно до ч.1 ст.1276 ЦК України. Заперечення третьої особи по справі - [PERSON] щодо не визнання позову та його претензії на частку спадкової земельної ділянки, що залишилась після смерті [PERSON] по заповіту, суд не може прийняти до уваги, оскільки останній не надав суду доказів звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері в установлений законом строк чи звернення до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. А тому, в силу ч.1 ст.1272 ЦК України він вважається таким, що не прийняв спадщину. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частина 2 статті 60 ЦПК України визначає, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін, виникає спір. За встановлених обставин, які підтверджуються матеріалами справи, суд вважає, що за [PERSON] має бути визнано право власності на земельну ділянку площею 2,64 га, розташовану на території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, що перейшла у спадок по заповіту її чоловіку [PERSON], належну на праві приватної власності [PERSON], згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД за № 083670, виданого 24.02.2004 року.

Outcome: approved