Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, яку в подальшому уточнила та просить суд зобов'язати [PERSON] не чинити їй перешкоди, як власнику у користуванні та володінні будинком, розташованим за адресою: Львівська області Кам'янка-Бузький район с. Новий Яричів, вул. Незалежності, 85/1, шляхом виселення з даного будинку та зняття з реєстрації за вищевказаною адресою, а також зобов'язати Новояричівську селищну раду Кам'янка-Бузького району Львівської області зняти з реєстрації місця проживання [PERSON], покласти судові витрати на відповідача. Свої вимоги мотивує тим, що 04.05.1990 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, після укладення якого вони жили в її будинку, який знаходиться за адресою: Львівська обл., Кам'янка-Бузький р-н, с. Новий Яричів, вул. Незалежності, 85/1. Від шлюбу у них є троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Проте після 18 років спільного життя вони перестали розуміти одне одного, в сім'ї постійно відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що подружні відносини між ними припинилися, оскільки 24 червня 2008 року шлюб між ними було розірвано. Після цього відповідач залишився проживати у вищевказаному житловому приміщенні, а вона з дітьми переїхала жити до своєї мами. У звязку з вищевикладеним [PERSON] була вимушена звернутись до суду з даним позовом. Представник позивачки в судовому просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляд справи до суду не прибув причин своєї неявки суду не повідомляв. Представник Новояричівської селищної ради в судове засідання не зявився, але в телефонограмі просить суд проводити розгляд справи у його відсутності у вирішенні справи покладається на розсуд суду. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та представника Новояричівської селищної ради, на підставі наявних у справі доказів. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Частиною 1 ст.8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод визначено, що кожен має право на повагу до свого житла. Судом встановлено, що 04.05.1990 року між сторонами було укладено шлюб від якого в них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Після одруження [PERSON] та [PERSON] проживали в житловому будинку, який знаходиться за адресою: Львівська обл., Кам'янка-Бузький район, с. Новий Яричів, вул. Незалежності, 85/1. 24 червня 2008 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-СГ №024685 від 24.06.2008 року. Як вбачається з матеріалів справи вищевказаний будинок, позивач та її мати успадкували від дідуся позивачки - [PERSON], а саме ? частки в будинку належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину серії та номер: 201, ВТР № 157466, виданий 29.01.2014 Кам»янка-Бузькою нотаріальною конторою, що також підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії АТ № 735902 та ? частки в будинку належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину серії та номер: 207, ВТР № 157466, виданий 29.01.2014 Кам»янка-Бузькою нотаріальною конторою, що також підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕАТ № 735903 В даному будинку також зареєстровані діти позивачки, що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Новояричівської селищної ради Кам'янка-Бузького району Львівської області від 17.08.2015 року за №674. Проте, як вбачається з акту комісії в складі майстрів ЛКП «Під Зуброю» від 10.08.2015 року, а також довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописки від 12.08.2015 року за №4101 [PERSON] разом з дітьми проживають в [PERSON] за адресою вул. [PERSON], 31А/37 в м. Львів. Також як вбачається з відповіді на адвокатський запит від 08.09.2015 року, начальника Кам'янка-Бузького районного відділу поліції, що разом з [PERSON] за адресою: Львівська області, Кам'янка-Бузького району, с. Новий Яричів, вул. Незалежності, 85/1, станом на 10.09.2015 року без реєстрації проживає [PERSON] [INFO], уродженка с. Вінницькі Стави, Васильківського району, Київської області, зареєстрована в [INFO]. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.ст.317, 319 ЦК України та ст.150 ЖК Української РСР слідує, що власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном; власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Крім того статтею 317 Цивільного кодексу України та ст.150 Житлового кодексу України також передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У даному випадку та в силу ст.64 ЖК України відповідач не є членом сім'ї позивачки, його проживання обмежує право останньої у здійсненні нею права користування та розпорядження власним житлом. Згідно статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Із ст.391 ЦК України слідує, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01.11. 1996 р. № 9, наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Також ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року, передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Отже, зняття особи з реєстраційного обліку проводиться компетентним (уповноваженим державою) органом та залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового чи цивільного законодавства. А тому спору між позивачем та третьою особою з приводу зняття відповідачів з реєстраційного обліку немає. Таким чином, передбачений ст.391 ЦК України спосіб захисту порушеного права може бути реалізований через ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», шляхом позбавлення особи права користування житловим приміщенням. Відтак, виходячи зі змісту зазначених норм закону, прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, відповідно, є підставою для зняття цієї особи з реєстрації, тому додатково зобов'язувати реєстраційні органи вчинити такі дії немає потреби. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач не виявив бажання прибути до суду, і не надав суду належних доказів про те, що він є власниками (співвласником) спірного житлового будинку, чи/або є членом сім'ї позивачки, і на законних підставах володіє ним. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За таких обставин та з огляду на те, що відповідач продовжує бути зареєстрованим в будинку позивачки, тим самим створюючи позивачці перешкоди в користуванні житловим приміщенням, позивачка, як власник житла, вправі вимагати усунути перешкоди в користуванні та розпоряджанні житлом шляхом позбавлення відповідача права на користування житловим будинком, який знаходиться за адресою Львівська області, Кам'янка-Бузького району, с. Новий Яричів, вул. Незалежності, 85/1 та зняття з реєстрації його місця проживання. На підставі наведеного та

Outcome: approved