Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів (цивільна справа №336/9944/14-ц, пр.2/336/506/2015). Ухвалою суду від 08.04.2015 року, постановленою в судовому засіданні, на підставі ч.2 ст. 126 ЦПК України, поєднані в одному провадженні вимоги про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів роз'єднані у самостійні провадження, оскільки їх спільних розгляд ускладнює розгляд справи. Вимоги про стягнення аліментів виокремлені у самостійне провадження, розглядаються в межах даної цивільної справи. Позивач зазначає, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.08.2007 року, для позивачки шлюб є першим, відповідач від першого шлюбу має неповнолітню доньку, аліменти на її утримання не сплачує. Від шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде мешкати разом із позивачкою. Відповідач самостійно не надає кошти на утримання дитини. Згідно заяви від 21.04.2015 року, позивач змінила вимоги про стягнення аліментів на утримання сина у твердій грошовій сумі на вимоги про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки від доходу відповідача, з дня пред'явлення позову, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач офіційно працевлаштований. Під час проведення судового засідання позивач не була присутня, надала суду заяву, вх.№ від 21.04.2015 року про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні уточнених позовних вимог на підставі зазначених доводів Відповідач також подав письмову заяву, вх.№ від 21.04.2015 року, за змістом якої просить розглядати справу за його відсутності, позов та обставини справи визнає. Судом визнано можливим розглядати справу за відсутності сторін, в загальному порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, суд на підставі ст. 174 ЦПК України приймає визнання позову, яке не суперечить змісту закону та не порушує права сторін, внаслідок чого ухвалює рішення про задоволення позову. Стосовно заявлених позовних вимог суд виходить з правового змісту ч.1 ст. 180, ч. 2 ст. 182, ч.1 ст. 183 СК України, а саме з наявності законодавчо закріпленого обов'язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено, сторони від шлюбу, зареєстрованого 24.08.2007 року (свідоцтво про шлюб [NUMBER], а.с.4), мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5), актовий запис №384 від 01.04.2008 року. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Позов до суду було пред'явлено позивачкою 22.12.2014 року, що підтверджується вхідним штампом на позовній заяві (а.с.1). На час розгляду справи шлюб між сторонами не розірваний, дитина перебуває на утриманні позивачки, мешкає разом з нею. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], РНОКПП [NUMBER], адреса реєстрації за місцем проживання: [ADDRESS], офіційно працює машиністом 3 розряду ПАТ «Запорізький оліяжиркомбінат» (м.Запоріжжя, вул.Харчова, буд.3), отримує постійний заробіток, що підтверджено копією трудової книжки та довідкою про доходи від 17.04.2015 року №113/282. Коштів на утримання дитини самостійно відповідач не надає. Інших стягнень за виконавчими листами з відповідача не провадиться. На підставі наведеного суд вважає за доцільне стягувати аліменти з відповідача на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) [PERSON], щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з 22.12.2014 року до досягнення дитиною повноліття. За змістом ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 243,60 грн., від сплати якого позивач була звільнена при пред'явленні позову до суду. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved