Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 02.06.2007 року за актовим записом № 123 у відділі РАЦСу Хустського районного управління юстиції Закарпатської області, та ставить вимогу про стягнення з відповідача аліментів у розмірі по 1000 гривень щомісячно на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON],[INFO] та доньки [PERSON], [INFO]. Посилається на те, що вони з відповідачем є люди різних характерів, поглядів на життя, між ними постійно виникали сварки та непорозуміння. На даний час сімейних стосунків між сторонами не має і їх шлюб існує формально. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, не бере участі у їх вихованні. Відповідач є працездатним, інших утриманців не має, і зобов»язаний надавати допомогу на утримання дітей. Відповідач не має постійного місця роботи, отримує мінливий заробіток, який є достатнім для того, щоб сплачувати аліменти на утримання дітей. Позивачка самостійно не в змозі утримувати та належним чином забезпечувати дітей. В судове засідання позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом відправлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення судової повістки, однак причини його неявки суду не відомі. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, виходячи з наявних у справі даних про права і взаємовідносини сторін, та беручи до уваги те, що позивачка не заперечила у поданій до суду заяві проти вирішення справи без участі відповідача [PERSON], провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.06.2007 року, від якого мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON],[INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Дана обставина стверджена в судовому засіданні оглянутими свідоцтвом про реєстрацію шлюбу між сторонами та копіями свідоцтв про народження дітей. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, позивачка не бажає примирення та відновлення шлюбних відносин з відповідачем, не бажає проживати в шлюбі з відповідачем, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Оцінивши в сукупності встановлені по справі докази, з врахуванням віку неповнолітніх дітей, та потреб для їх нормального утримання і виховання, суд прийшов до висновку, що позивачка обґрунтовано та правомірно ставить свої позовні вимоги, про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, так як відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобовязаний забезпечити утримання своїх неповнолітніх дітей, до досягнення ними повноліття. При розгляді даної справи встановлено, що відповідач має мінливий дохід. Однак, який саме розмір заробітку чи доходів у відповідача не встановлено. В судовому засіданні також не встановлено доказів, які б свідчили про наявність у відповідача стабільного заробітку або доходів, а тому на думку суду питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача слід вирішувати на підставі ст. 184 СК України, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі, частково задовольнивши позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дітей. Судові витрати по справі, підлягають до стягнення з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України. Враховуючи наведене та

Outcome: partial