Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 3 листопада 2015 року. Від даного шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Незважаючи на те, що шлюб між ними не розірвано, вони проживають окремо один від одного. Згідно до рішення Чигиринського районного суду від 17.11.2016 року, з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття. Однак з часу ухвалення судового рішення змінилось законодавство щодо стягнення аліментів, зокрема, відносно їх мінімального розміру на одну дитину, а матеріальне становище відповідача покращилось, оскільки він періодично працює за кордоном, де отримує високу заробітну плату. Тому стягувана з відповідача сума аліментів на даний час є недостатньою і навіть частково не покриває ті витрати, які вона несе на утримання дочки, у зв`язку з чим просить суд змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, що стягуються з відповідача і стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі однієї чверті його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття. В судове засідання сторони не викликалися. Вивчивши в порядку спрощеного провадження матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ст. 180 СК України, обоє батьків рівною мірою зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, в судовому засіданні було встановлено, що згідно до рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 17.11.2016 року, з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. А відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, суд виходить з принципу розумності та враховує загальноприйняту практику визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу), а також потреби дітей, майновий стан сторін. З матеріалів справи вбачається, що суми аліментів, яку сплачує на даний час відповідач на утримання дочки [PERSON] в розмірі 800 грн. Щомісячно, явно недостатньо і вона не покриває всі ті витрати, які несе позивачка на утримання дитини. Так, судячи зі змісту довідки про склад сім'ї № 301 від 23.03.2018 року, виданої Вершацькою сільською радою Чигиринського району, позивачка, незважаючи на те, що шлюб між сторонами не розірвано, проживає окремо від відповідача за адресою: с. Вершаці Чигиринського району разом з дочкою [PERSON], матір'ю [PERSON] та братом [PERSON] А відповідно до довідки від 11.04.2018 року, виданої Чигиринським управлінням соціального захисту населення, позивачка перебуває на обліку в даному управлінні до досягнення дитиною трирічного віку, де отримує допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн. щомісячно. З наведеного випливає, що позивачка на даний час не має змоги на належному рівні одноособово матеріально забезпечувати дочку. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як передбачено ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому суд погоджується з визначеним позивачкою розміром аліментів у розмірі однієї чверті від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і враховує загальноприйняту практику стягнення аліментів в частці від доходу відповідача, що узгоджується з вимогами ч. 2 ст. 182 СК України, враховуючи при цьому дохід останнього та визначений ч.5 ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання однієї дитини у вигляді 1/4 частки заробітку чи доходу платника аліментів. З врахуванням того, що відповідач, будучи працездатними як за віком, так і за станом здоров'я, оскільки доказів протилежного він суду не надав, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дочки, суд вважає за необхідне змінити розмір та спосіб стягуваних з нього аліментів з 800 гривень на одну чверть від його заробітку (доходу), але не менше встановленого мінімального та не більше встановленого максимального розміру аліментів, щомісячно до повноліття дитини, беручи до уваги, що законом чітко встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більшим десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Крім того з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та,

Outcome: approved