Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивачка звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом до [PERSON], третя особа - відділ реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачці належить на праві власності на житловий будинок [ADDRESS]. В вищезазначеному будинку зареєстрований відповідач, який являється сином позивачки. Однак, останній не проживає в будинку з 2004 року. На підставі вищевикладеного, ураховуючи, що відповідач не проживає в будинку більше 10 років, позивачка просить суд визнати його таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але від неї надійшла письмова заява з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги, викладені в позовній заяві підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. У судове засідання відповідачка не з'явилася з невідомих причин, не повідомивши суд про причини своєї неявки, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, заяви про розгляд справи за її відсутності чи заперечень проти позову не надіслала. Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Згідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступними підставами. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як вбачається з вимог ст. 383 ЦК України, власник будинку має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї. Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок /квартиру/, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Позивачці на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS]./а.с.6-9/ В вищезазначеному будинку зареєстрований [PERSON], однак не проживає більше ніж 10 років, що підтверджується довідкою про склад сім'ї./а.с. 14/ Те, що відповідач не проживає в будинку, але залишається зареєстрованим, порушує право позивачки передбачене Конституцією України, статтею 319 ЦК України, на повне, на власний розсуд володіння, розпорядження і користування належним йому майном. На підставі викладеного, суд вважає можливим визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] і.

Outcome: approved