Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивачка звернулася 05.07.2016 року до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], щомісячно по 1/4 частині від усіх видів заробітку на кожну дитину, проте не менше 30 % від прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем позивачка має двох спільних дітей, перебувала у зареєстрованому шлюбі. Діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач є батьком дітей, добровільної допомоги на їх утримання не надає. У судове засідання позивачка заявлені вимоги підтримала повністю, просила суд задовольнити позову. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що завжди добровільно надавав допомогу на утримання своїх дітей. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідач у справі приходиться батьком неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Діти мешкає разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1 ст.183 СК України, визначається судом. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, приймаючи до уваги: те, що батьки в рівних частках зобовязані утримувати дитину, а також матеріальне положення обох сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню та стягненню з відповідача аліментів на утримання їх неповнолітніх дітей щомісячно по 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття, а потім по 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття молодшою дитиною. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та згідно ст. 9 Закону України Про судовий збір, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,2 гривень із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. Згідно ч.2 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Також суд не бере до уваги заперечення відповідача з наступних підстав. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 181 СК України, розмір коштів на утримання дітей(аліментів) може бути визначений за домовленістю батьків або за рішенням суду, при цьому право вибору способу визначення має той з батьків, з ким проживають діти. Таким чином, факт надання відповідачем добровільної допомоги на утримання дітей не обмежує права позивача на звернення до суду для визначення розміру аліментів. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 191 СК України,

Outcome: partial