Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у шлюбі, який розірвано рішенням Попаснянського районного суду Луганської області від 03.08.2015. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком у свідоцтві про народження якого вказано відповідача. Син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Добровільно питання щодо розміру аліментів на утримання сина та порядку їх сплати між нею та відповідачем не вирішено. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на місяць для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеному у позові, доповнивши, що відповідач добровільно сплачував половину вартості дорогого одягу, але на щоденне утримання підлітка цих коштів не вистачає. Відповідач має роз'їзний характер роботи, тому по два тижні на місяць вдома відсутній. Дитина знаходиться у батька по вихідних днях, коли відповідач не у відрядженні. У зв'язку з цим заперечує твердження відповідача, що дитина проживає і з матір'ю, і з батьком в однаковій мірі. Вона працює та отримує заробітну плату в середньому 7000 грн. на місяць. Несе витрати на харчування, лікування сина, купівлю побутових речей, на навчання тощо. Відповідач бере участь лише при значних покупках. Дитина на диспансерному обліку у лікарів не перебуває. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що не згоден сплачувати аліменти на утримання сина в судовому порядку, так як мав з позивачкою домовленість про поділ витрат на придбання одягу сину навпіл. Син проживає разом з матір'ю та разом з ним в однаковій мірі, бо з п'ятниці по неділю син знаходиться у нього. Він згоден давати більше грошей на утримання сина, але особисто сину, а не позивачці. З часу розірвання шлюбу він не сплачував позивачці систематично грошову допомогу на утримання сина, а брав участь у витратах, про які вона повідомляла. Зазначив, що у разі стягнення аліментів, їх розмір повинен бути меншим, щоб він міг купувати щось сину особисто. Працює у КМС-134 ПАТ «Укрзалізниця», його щомісячний заробіток до нарахування у середньому складає 8000 грн. Аліментних зобов'язань не має, проживає один, утриманців не має, на обліку у лікарів не перебуває. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі, розірваному рішенням Попаснянського районного суду Луганської області від 03.08.2015 (а.с.5). Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого батьком вказаний відповідач (а.с.3). Дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою (а.с.4). Сторони не досягли згоди щодо розміру аліментів на утримання дитини, що вбачається з пояснень сторін. Задовольняючи позов, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, відповідач, який проживає окремо від дитини, зобов'язаний утримувати свого неповнолітнього сина, а тому позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню. При цьому суд зазначає: з пояснень сторін вбачається, що неповнолітній [PERSON] перебуває у батька на вихідних, але не щотижня у звязку з роз'їзним характером роботи відповідача, та на канікулах. Це свідчить про те, що дитина переважно проживає разом з матір'ю. Окрім того, відповідачем суду не надано доказів на підтвердження того, що дитина проживає разом з ним. Відповідно до ст. 182 ч.1 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи матеріальний стан відповідача, який працює та його заробітна плата в середньому складає 8000 грн. на місяць, що визнано сторонами; проживає один, утриманців не має, має задовільний стан здоров'я, а також з огляду на задовільний стан здоров'я дитини, суд вважає обгрунтованим розмір аліментів на утримання дитини у 1/4 частці всіх видів доходів відповідача щомісячно. Посилання відповідача на те, що згоден сплачувати аліменти сину особисто, не грунтуються на законі, оскільки законодавством передбачено право одного з батьків, з ким проживає дитина, на отримання аліментів. Окрім того, дитина є неповнолітньою та має неповну дієздатність. На підставі ст. 88 ЦПК України, оскільки рішення постановлено на користь позивачки, яку звільнено від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 640 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 180-183 СК України,

Outcome: approved