overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з даним позовом, яким просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку на утримання їх спільних дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з 22.10.2007 р. перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, однак з листопада 2015 року однією сімєю не проживають. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], на утримання яких відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги, і тому просила стягнути на її користь аліменти на утримання дітей. Позивачка надала заяву, в якій зазначила, що просить справу розглянути за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причини своєї неявки судові не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без її участі не заявив, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує (стаття 182 СК України): стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Як встановлено судом, сторони з 22.10.2007 р. перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.5), однак з листопада 2015 року однією сімєю не проживають. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6,7), які проживають з позивачкою та знаходяться на її утримання, що підтверджено довідкою №131 від 19.06.2017 року, виданою виконкомом Волноваської міської ради (а.с.11). Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, тому що відповідач є батьком дітей, які проживають з позивачкою, і відповідач зобов'язаний надавати допомогу на їх утримання, що він може робити. Оскільки позивачку при пред'явленні до суду позову звільнено від оплати судових витрат, а рішення ухвалено на її користь, суд, у відповідності до вимог, передбачених статті 88 ЦПК України, має підстави для стягнення з відповідача в дохід держави судових витрат в сумі 640,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з даним позовом, яким просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку на утримання їх спільних дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з 25.01.2008 р. перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, однак з вересня 2015 року однією сім'єю не проживають. Від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], на утримання яких відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги, і тому просила стягнути на її користь аліменти на утримання дітей. Позивачка в позовній заяві зазначила, що просить справу розглянути за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причини своєї неявки судові не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без її участі не заявив, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує (стаття 182 СК України): стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Як встановлено судом, сторони з 25.01.2008 р. перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.8), однак з вересня 2015 року однією сім'єю не проживають. Від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.4,5), які проживають з позивачкою та знаходяться на її утримання, що підтверджено довідкою №1557 від 06.04.2017 року, виданою виконкомом Волноваської міської ради. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, тому що відповідач є батьком дітей, які проживають з позивачкою, і відповідач зобов'язаний надавати допомогу на їх утримання, що він може робити. Оскільки позивачку при пред'явленні до суду позову звільнено від оплати судових витрат, а рішення ухвалено на її користь, суд, у відповідності до вимог, передбачених статті 88 ЦПК України, має підстави для стягнення з відповідача в дохід держави судових витрат в сумі 640,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з даним позовом, яким просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання їх спільної дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], яка перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку та інших доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. Позивачка в позовній заяві зазначила, що просить справу розглянути за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причини своєї неявки судові не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без її участі не заявив, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує (стаття 182 СК України): стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки, як вбачається зі свідоцтва про народження, відповідач записаний батьком [PERSON], [INFO]. Доводи позивачки, що дитина знаходиться на її утриманні, підтверджуються довідкою № 692 від 12.05.2017 року, виданою виконкомом Донської селищної ради Волноваського району Донецької області. Відповідач є працездатним, зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, бо має для цього матеріальну можливість. Оскільки позивачку при пред'явленні до суду позову звільнено від оплати судових витрат, а рішення ухвалено на її користь, суд, у відповідності до вимог, передбачених статті 88 ЦПК України, має підстави для стягнення з відповідача в дохід держави судових витрат в сумі 640,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з даним позовом, яким просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання їх спільної дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що вона 22.11.2014 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного шлюбу мають одну неповнолітню дитину доньку, [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, її вихованням не займається, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не зявилась, у своїй заяві зазначила про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи зо його відсутністю, позов визнав повністю. Відповідно до поданих заяв суд розглянув справу у відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує (стаття 182 СК України): стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Як встановлено судом, сторони 22.11.2014 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO], (а.с.6), яка проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, тому що відповідач є батьком дитини, яка проживає\~ з позивачкою, і відповідач зобов'язаний надавати допомогу на її утримання, що він може робити. Оскільки позивачку при пред'явленні до суду позову звільнено від оплати судових витрат, а рішення ухвалено на її користь, суд, у відповідності до вимог, передбачених статті 88 ЦПК України, має підстави для стягнення з відповідача в дохід держави судових витрат в сумі 640,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з даним позовом, яким просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання їх спільної дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з 13.10.1998 року по 11.01.2012 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], на утримання якого відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги, і тому просила стягнути на її користь аліменти на утримання сина. Позивачка надала заяву, в якій зазначила, що просить справу розглянути за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причини своєї неявки судові не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без її участі не заявив, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує (стаття 182 СК України): стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Як встановлено судом, сторони з 13.10.1998 року по 11.01.2012 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.3), який проживає з позивачкою та знаходяться на її утримання, що підтверджено довідкою №2626 від 13.06.2017 року, виданою виконкомом Волноваської міської ради (а.с.4). Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, тому що відповідач є батьком дитини, який проживає з позивачкою, і відповідач зобов'язаний надавати допомогу на його утримання, що він може робити. Оскільки позивачку при пред'явленні до суду позову звільнено від оплати судових витрат, а рішення ухвалено на її користь, суд, у відповідності до вимог, передбачених статті 88 ЦПК України, має підстави для стягнення з відповідача в дохід держави судових витрат в сумі 640,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з даним позовом, яким просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання їх спільної дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з 18.08.2012 року по 09.11.2016 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі.\~ Від спільного шлюбу мають одну неповнолітню дитину сина, [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, її вихованням не займається, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій зазначила, про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причини своєї неявки судові не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив, тому суд, зі згоди позивачки, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує (стаття 182 СК України): стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Як встановлено судом, сторони з 18.08.2012 року по 09.11.2016 року перебували в зареєстрованому шлюбі.\~ Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO] (а.с.3), який проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що підтверджено довідкою від 22.06.2017 року, виданою громадським квартальним комітетом (а.с.5). Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, тому що відповідач є батьком дитини, яка проживає\~ з позивачкою, і відповідач зобов'язаний надавати допомогу на її утримання, що він може робити. Оскільки позивачку при пред'явленні до суду позову звільнено від оплати судових витрат, а рішення ухвалено на її користь, суд, у відповідності до вимог, передбачених ст. 88 ЦПК України, має підстави для стягнення з відповідача в дохід держави судових витрат в сумі 640,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з даною позовною заявою до відповідача, в позовній заяві вказавши, що 20.09.2001р. в Варязькій сільській раді було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем по справі. Від спільного подружнього життя в них народилось двоє дітей: дочка [PERSON] та син [PERSON]. Перші роки подружнього життя вони з відповідачем проживали нормально, проте з часом відповідач став зловживати спиртними напоями. Часто приходив до дому в нетверезому стані, влаштовував сварки скандали. Неодноразово бив позивачку та її батьків. Після чергової сварки відповідач забрав свої речі і пішов проживати до свого батька. З того часу відповідач постійно вимагає, що б вона подала заяву про розірвання шлюбу, погрожує що буде постійно її бити. З врахуванням вищенаведеного позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Всі витрати повязані з розірванням шлюбу просить покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просить його задовольнити, в обґрунтування навела обставини, вказані в позовній заяві. Відповідач, [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Просить шлюб зареєстрований між ним та позивачкою розірвати. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: сторони втратили взаємні подружні почуття любові та поваги і примирюватися не бажають, між ними склались відносини, які не сприяють подальшому збереженню їх сімї, сторони жодних подружніх відносин вже не підтримують, саме ці обставини є дійсною причиною позову. При таких обставинах, коли подальше спільне життя не можливе, збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, тому їх шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з зазначеним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем 01 березня 1985 року, що зареєстрований міським відділом ЗАГС м. Мелітополь Запорізької області, актовий запис № 260. Дошлюбне прізвище позивачки - Гольденко. Від шлюбних стосунків сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Відповідач зловживає спиртними напоями, не бере участі матеріально в житті сімї, не бажає влаштуватися на роботу. В останній час між ними постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У звязку з цим вони припинили між собою шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство. Питання з приводу поділу майна між ними на теперішній не існує. Вважає збереження шлюбу неможливим у звязку з втратою почуття любові та взаєморозуміння з відповідачем, а тому просить шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, за місцем реєстрації. За таких обставин суд на підставі ч.4 ст. 169 ЦПК України розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 березня 1985 року міським відділом ЗАГС м. Мелітополь Запорізької області, актовий запис № 260, згідно наданої копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 7). Від шлюбних стосунків сторони неповнолітніх дітей не мають. З позову вбачається, що сторони не підтримують подружні стосунки, не проживають однією сім'єю та не ведуть спільне господарство. Причинами розпаду сімї стало те, що між ними було втрачено взаєморозуміння та відчуття любові і пошани один до одного, внаслідок різних поглядів на подружнє життя. Відповідач зловживає спиртними напоями, внаслідок чого позивачка не може продовжувати з ним спільне життя та вважає, що їх сімя розпалася остаточно і збережена бути не може, оскільки це суперечить її інтересам. У відповідності до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Враховуючи, що сторони тривалий час не підтримують подружні стосунки та не ведуть спільне господарство, між ними було втрачено почуття любові та пошани один до одного, збереження родини є неможливим, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з зазначеним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем 02.06.1989 року, що зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 706. Від шлюбних стосунків сторони не мають неповнолітніх дітей. Позивачка зазначає, що подружнє життя у неї з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, через відсутність взаєморозуміння між ними часто виникали сварки, тому вони втратили взаємні почуття любові та поваги один до одного. Крім того існують великі розбіжності в інтересах і поглядах на життя, внаслідок чого спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливими. З січня 2013 року вони з відповідачем однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть. Позивачка у судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, повідомлявся про час та місце розгляду справи за місцем проживання. За таких обставин суд на підставі ч.4 ст. 169 ЦПК України розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02.06.1989 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 706, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З позову вбачається, що сторони на даний час не підтримують подружні стосунки, не проживають однією сім'єю та не ведуть спільне господарство. Причинами розпаду сімї стало те, що між ними було втрачено взаєморозуміння та відчуття любові і пошани один до одного, а також різні погляди на подружнє життя. Позивачка вважає, що їх сімя розпалася остаточно і збережена бути не може, оскільки це суперечить їх інтересам. У відповідності до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Враховуючи, що сторони тривалий час не підтримують подружні стосунки та не ведуть спільне господарство, між ними втрачено почуття любові та пошани один до одного, збереження родини є неможливим, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: dismissed