Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про визнання відповідача особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS] В обґрунтування своїх вимог позивачка послалась на те, що вона проживає у вказаній квартирі разом з малолітніми дітьми: [PERSON] та [PERSON] . В квартирі також зареєстрований відповідач, однак у квартирі не проживає вже понад два роки. Реєстрація відповідача позбавляє її - позивачку- у повній мері можливості реалізувати право на вільне користування, розпорядження, володіння своїм майном. Відповідач не приймає ніякої участі у сплаті комунальних послуг, поліпшення стану житлового приміщення. В той же час розмір плати за комунальні послуги нараховуються з урахуванням всіх зареєстрованих осіб, що призводить до збільшення її витрат на оплату комунальних послуг. Ухвалою суду від 9 листопада 2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження. В судове засідання позивачка та відповідач не з`явились. Позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач подав заяву про визнання позову, просив справу розглянути у його відсутності. За таких обставин відповідно до ст.ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З довідки про зареєстрованих осіб від 08.09.2020 вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано 4 осіб, а саме: [PERSON] , [INFO] , малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а також [PERSON] , [INFO] , З свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З акту від 2 листопада 2020 року, складеного позивачкою, а також мешканцями квартир [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] , вбачається, що [PERSON] з 2016 року не проживає за адресою: [ADDRESS] , його особисті речі в квартирі відсутні. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України п ри тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Як зазначено у статті 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідач направив суду заяву про визнання позову. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не порушує прав та інтересів інших осіб. Аналізуючи наведені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач зареєстрований, але фактично за зазначеною адресою без поважних причин не проживає з 2016 року, тобто більше 6 місяців, комунальні послуги не сплачує, ніяких витрат по утриманню квартири не несе, на житло не претендує, позов визнав. Таким чином, позовні вимоги про визнання відповідача особою, яка втратила право користування жилим приміщенням, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved