Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з відповідачем знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 2010 року, актовий запис № 226. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON] , [INFO] . На сьогоднішній день ведення між ними спільного господарства припинено, з 2018 року сторони не живуть однією сім`єю, спільне життя між ними не склалося, у зв`язку з різними поглядами на життя та різними правилами співжиття, спільну мову між ними на даний час знайти неможливо. Подальше сумісне життя, примирення між позивачем та відповідачем та збереження сім`ї є неможливим та таким, яке буде суперечити їх інтересам. Просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано 20 листопада 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у місті Херсоні, актовий запис №226 від 20.11.2010 року. Позивачка в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити та шлюб розірвати. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки, шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада»; відзиву на позов не подав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положення мст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серії [NUMBER] виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у місті Херсоні 20.11.2010 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] . Як вказує позивач у своєму позові, з 2018 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені та не відновлювались. На примирення позивач не згодна, так як подальше збереження сім`ї є неможливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ст.. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст..112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили спільні шлюбні відносини, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Таким чином, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам. Згідно ст.. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved