Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно їх двох малолітніх дімей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 04 жовтня 2016 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04.09.2018 розірвано. Від шлюбу вони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які зареєстровані та проживають разом з нею. Зазначає, що після розірвання шлюбу відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не цікавиться життям синів, не виявляє бажання побачитися з ними, не відвідує їх у дошкільному навчальному закладі. Аліменти [PERSON] не сплачує і заборгованість станом на 01.07.2021 становить 26 222,99 грн. Рішенням виконавчого комітету Лосинівської селищної ради від 28.04.2021 №129 затверджено висновок органу опіки та піклування про неучасть батька у вихованні дітей. Позивачка та її представник - адвокат Приходько С.О. у судовому засіданні підтримали позов за викладених у ньому обставин. Позивачка пояснила, що після реєстрації шлюбу з відповідачем вони спільно проживали всього 14 днів, після чого вона у стані вагітності перейшла проживати до своєї матері. По досягненню дітьми у 2018 році їх шлюб було розірвано. У 2019 році вона в судовому порядку стягнула з [PERSON] аліменти, але він сплатив тільки близько 700 грн у листопаді 2021 - вже після подання нею вказаного позову до суду. Протягом більше двох - 2019 року відповідач не спілкується з дітьми і не проявляє такого бажання. Відповідач у судовому засіданні визнав фактичні обставини, викладені позивачкою, але заперечує проти позбавлення його батьківських прав з посиланням на те, що він працевлаштується і буде сплачувати аліменти на дітей. Представник органу опіки та піклування -Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області подала заяву до суду про розгляд справи за їх відсутності та про підтримку позову. Дослідивши усі докази по справі та оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов наступного висновку. У свідоцтві про народження дітей батьками зазначені: батько - [PERSON] - відповідач по справі, мат - [PERSON] (а.с.10-11). Зміна прізвища позивачки з [PERSON] на [PERSON] , а потім на [PERSON] підтверджується копією рішення суду про розірвання шлюбу та копією свідоцтва про шлюб (а.с.12). З довідки Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби від 21.07.2021 №37370 вбачається, що заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на дітей станом на 01.07.2021 становить 26 222,99грн. (а.с.6). Згідно довідки, виданої директором Лосинівського дошкільного закладу «Сонечко», батько [PERSON] не займається вихованням синів, не виконує своїх батьківських обов`язків, не цікавиться життям синів у дошкільному закладі, жодного разу не приводив та не забирав їх з дитячого садка (а.с.9). Лосинівською селищною радою від 28.04.2021 №129 затверджено висновок органу опіки та піклування про неучасть батька у вихованні дітей(а.с.8-9). Рішення виконавчого комітету Лосинівської селищної ради Ніжинського району, як органом опіки та піклування, затверджено висновок від 12.11.2021 №268 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження його належної участі у вихованні дітей, що є елементами протиправного невиконання відповідачем передбачених ст.150 СК України обов`язків щодо виховання та розвитку дітей, де зазначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст.164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої ст.164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої ст.164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Постанова Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснює, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). По справі не здобуто доказів, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] буде суперечити їх інтересам. На думку суду, поведінка відповідача є такою, що свідчить про його ухилення від виконання обов`язку по вихованню дітей. Такий акт свідомої поведінки [PERSON] розцінюється судом як небажання виконувати свій батьківський обов`язок по відношенню до дітей. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивачки обґрунтовані на законі і доведені в судовому засіданні, тому [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно його синів, оскільки зазначена міра є виправданою з огляду на необхідність захистити інтереси дітей.

Outcome: approved