Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

Позивачка звернулася до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , в якому просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] у грошовій сумі 550,00 грн., щомісячно з [PERSON] на підставі рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 14.09.2016 року. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що на теперішній час стягуваних по рішенню суду коштів недостатньо для утримання дитини та вони визначені у розмірі меншому ніж встановлено діючим законом. Тепер у дитини збільшилися потреби в навчанні, розвитку та іншому. Оскільки, на момент звернення до суду, між сторонами не було досягнуто домовленості, щодо обов`язків утримувати неповнолітню дитину, позивач вважає що розмір аліментів на дитину потрібно збільшити та стягувати з відповідача у твердій грошовій сумі 2000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку з викладеним, позивач вимушена була звернутися до суду з даним позовом. Відомостей про звернення позивача до суду з аналогічним позовом немає. 19.03.2020 року суддею направлявся запит щодо підтвердження місця реєстрації відповідача. Ухвалою судді від 23.04.2020 року провадження по справі було відкрито та призначено до слухання у судовому засіданні. Позивач [PERSON] до суду не з`явилася, надала заяву про розгляд даної справи у її відсутності, позов підтримала і просила задовольнити його у повному обсязі. Відповідач до суду не з`явився, 12.05.2020 року надав до суду заяву з проханням слухання справи по суті проводити у його відсутності та за участю його представника - адвоката Ляшева В.О. Крім того, 05.05.2020 до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області надійшов відзив від відповідача [PERSON] у якому останній зазначив, що він з вимогами позивача по справі незгодний з наступних підстав. З дня стягнення з нього аліментів на утримання сина він в повній мірі виконував рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 14 вересня 2016 року і сплачував аліменти у розмірі 550,00 грн. на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина. Протягом довго часу він не працював, так як хворів і часто знаходився на стаціонарному лікуванні і практично не мав будь-якого заробітку. На сьогодні відповідач працює медичним працівником на ставці медсестри Комунального некомерційного підприємства «Куп`янське територіальне медичне об`єднання» і його заробітна плата складає до 5000 грн. без урахування податку на доходи фізичних осіб. Відповідач стверджує, що він не може виконувати фізичну тяжку роботу, що позбавляє його працювати на фізичних роботах та одержувати більшу заробітну плату. Практично він одержує заробітну плату для проживання та купівлю ліків, так як постійно хворіє і часто лікуюся на стаціонарному лікуванні за свої кошти. Відповідач стверджує, що у нього, окрім вказаного розміру заробітної плати, будь-якого майна не має, інших доходів в зв`язку зі станом здоров`я не має, що позбавляє його можливості сплачувати аліменти на утримання дитини в указаному позивачем розмірі. Позивач по справі відмовляється обговорювати з відповідачем питання про сплату аліментів. [PERSON] вважає, що відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України він може сплачувати із свого заробітку суму аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 50 відсотків від суми прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Враховуючи неявку у судове засідання всіх учасників справи, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач зазначив свою позицію з приводу заявлених позовних вимог, вказавши у відзиві від 05.05.2020 року, що він заперечує з приводу заявлених позовних вимог та не заперечує з приводу часткового задоволення позову та стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини його доходів, суд вважає можливим провести розгляд справи на підставі наявних доказів. З`ясувавши позицію позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст. 76, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судовим розглядом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 01 жовтня 2006 року, який було розірвано на підставі рішення Чорнухинського суду Полтавської області від 05 червня 2013 року, рішення суду набрало законної сили 18.06.2013 (а.с. 8-9). Сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Згідно рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 14.09.2016 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 550,00 грн. щомісячно, починаючи з 14.06.2016 року та до повноліття дитини (а.с.11-14). Виконуючий обов`язки старости виконавчого комітету Чорнухинської селищної ради надав довідку №280 від 25.04.2020 про те, що [PERSON] , 2007 року народження знаходиться на повному утриманні [PERSON] , 1983 року народження, жительки [ADDRESS] . В довідці також зазначено, що сім`я проживає в господарстві [PERSON] (а.с. 15). Неповнолітній [PERSON] , 2007 року народження, навчаться у 7 класі Кізлівського ліцею імені В.П. Лугового Чорнухинської селищної ради Полтавської області. За період навчання [PERSON] зарекомендував себе як старанний, дисциплінований учень, користується повагою серед вчителів та учнів, що підтверджується довідками директора Кізлівського ліцею імені В.П. Лугового (а.с. 16-17). Позивач працює завідувачем аптечного пункту у МЛА №200 філії ПОКП «Полтавафарм» та отримала за півроку роботи (вересень 2019 - лютий 2020) заробітну плату у розмірі 35937,03 грн., що підтверджується довідкою про доходи з місця роботи (а.с. 18). Відповідач працює на посаді - «медична сестра» в комунальному некомерційному підприємстві «Куп`янське територіальне медичне об`єднання» (хірургічне відділення) та отримав за півроку роботи (листопад 2019 - квітень 2019) заробітну плату у розмірі 31547,02 грн., що підтверджується ксерокопією довідки з місця роботи (а.с. 35). Згідно ксерокопії виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 1557 травматологічного відділення КГБ [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 06.04.2018 по 16.04.2018 з діагнозом: посттравматичний ОХЗ шийного відділу хребта з корінцевим синдромом. [PERSON] , за результатами висновку лікаря, потребує звільнення від важкої фізичної праці та довгого перебування на сонці (а.с. 36-40). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, за змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Разом з тим, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Така ж правова позиція викладена у постанові ВСУ від 05.02.2014 при розгляді справи № 143цс13. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що з часу присудження аліментів, які були визначені на дитину, значно збільшилась вартість життя. У зв`язку з чим, вищевказаний розмір аліментів на утримання дитини не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини, оскільки даний розмір не повинен бути менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи законодавчо встановлений прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років, а також розмір мінімальної заробітної плати, і ті обставини, що на даний час відповідач працює, має стабільний дохід, за рекомендацією лікарів звільнений від робіт пов`язаних з тяжким фізичним навантаженням, визнав позов частково та не заперечував проти стягнення з нього 1/4 частини його доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та зміні спосібу стягнення аліментів з твердої грошової суми у розмірі 550,00 грн. на 1/4 частину від усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Зміна способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу відповідача є доцільною, у зв`язку з тим, що під час ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів, суд дійшов висновку про стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі через те, що [PERSON] на той час не працював та мав мінливий, нерегулярний заробіток, тому, для забезпечення якнайкращих прав дитини, було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі. На даний час відповідач офіційно працевлаштований, у зв`язку з чим стягнення аліментів у частці від доходу відповідача буде відповідати фактичним обставинам справи, а також буде достатнім для задоволення потреб дитини відповідного віку. Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні, а відтак позов підлягає частковому задоволенню. Пунктом 23 Постанови № 3 Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляд справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснює, що у новому розмірі аліментів сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі ст. ст. 133, 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судові витрати підлягають стягненню з відповідача у дохід держави.

Outcome: partial