Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

Позивачка звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідачки на її користь суму боргу у розмірі 109\~927,56 грн., з яких 91\~161,00 грн. - сума основного боргу; 17\~275,54 грн. - проценти за користування коштами: 1\~491,02 грн. - 3% річних від суми боргу за період прострочення та судові витрати по справі покласти на відповідача. При цьому позивач зазначає, що 19 лютого 2016 року вона передала відповідачці у борг суму грошей у розмірі 3400 доларів США, а відповідачка взяла на себе зобовязання повернути їй гроші в строк до 01 жовтня 2016 року. На дату складання позовної заяви, НБУ встановлено курс гривні щодо долара США, за яким 1 долар США коштував 26,812058 гривень. З урахуванням офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, заборгованість відповідачки перед нею за договором позики від 19 лютого 2016 року становить: 3400 доларів США х 26,812058 гривень = 91161,00 гривень. Договір позики між ними був оформлений борговою розпискою відповідачки. До теперішнього часу відповідачка суму позики не повернула і повертати у добровільному порядку відмовляється, у звязку з чим, вона змушена звернутися до суду з зазначеним позовом. Позивачка в судове засідання не зявилася, надавши суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилася, її представник [PERSON], приймаючи участь в судовому засіданні в режимі відео конференції з Нововоронцовським районним судом Херсонської області, з позовними вимогами не погодився, посилаючись на те, що відповідачка заперечує факт взяття в борг грошових коштів та написання нею розписки від 19.02.2016 року, копія якої була додана до позовної заяви. Відповідач наполягає на тому, що вона грошових коштів у позивачки не позичала. Відповідачка лише просто знайома з позивачкою, вони є абсолютно сторонніми особами, тому не зрозуміло, чому одна людина позичає грошові кошти іншій людині, якщо вони ледь знайомі, не мають між собою ніяких стосунків. З позовної заяви це не зрозуміло, позивачка жодним чином не пояснила, в зв'язку з якими обставинами вона позичала їй грошові кошти. Відповідачка декілька разів бачилась із позивачкою, так як позивачка підтримувала стосунки з її покійним чоловіком [PERSON]. Їй відомо, що [PERSON] купив у позивачки автомобіль РЕМАІАТ МЕСАИЕ. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого Центром ДАІ 3502, ця подія мала місце 03.11.2015 року. На той час відповідачка з чоловіком вже не проживала, а проживала у своєї матері, чоловік продовжував проживати в [INFO]. Тому відповідачка не мала ніякого відношення до цієї угоди купівлі-продажу автомобіля. 08.02.2016 року її чоловік помер, вона припускає, що він не розрахувався за придбаний автомобіль, тому позивачка вирішила витребувати борг з неї. Але вона не має ніякого відношення до цього автомобіля. Також вона відмовилась від прийняття спадщини після смерті чоловіка, за домовленістю між родичами, спадщину прийняла їхня спільна дочка [PERSON]. Копія розписки, надана до позовної заяви, навіть якщо припустити, що її написання мало місце, підтверджує те, що даний документ було складено з порушенням вимог, які ставляться до документів, які б можна було визнано договором, в тому числі договором позики, як цього бажає позивачка. Так вказаний документ не містить обов'язкової вказівки на місце його складання. З наданого документу не зрозуміло, де він був укладений. Тому такий документ не можливо визнати договором позики, так як договір, в якому не вказано місце його складання, є нікчемним. Саме до такого висновку можна прийти, аналізуючи норми цивільного законодавства. Вона грошові кошти в борг не брала, розписку не писала. Достатніх доказів на підтвердження своїх позовних вимог позивачкою не надано, позов ґрунтується лише на припущеннях, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню за недоведеністю. Просить відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 19 лютого 2016 року між сторонами укладено договір позики про що свідчить оригінал розписки, написаної відповідачкою, що надана позивачкою. На підставі даного договору грошової позики позивачка передала відповідачці грошові кошти у розмірі 3400 доларів США, що на день складання позовної заяви еквівалентно 91161,00 гривень (3400 доларів США х 26,812058 гривень = 91161,00 гривень), а відповідачка зобовязалася повернути суму позики в строк до 01 жовтня 2016 року. Заперечення представника відповідача щодо не складання відповідачкою вищевказаної розписки, суд вважає безпідставними, оскільки будь-яких доказів щодо цього ним не наведено. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, оскільки позивачкою на підтвердження укладення з відповідачкою договору позики надано оригінал розписки, а відповідач, оспорюючи цю обставину, не надав жодного доказу, який би це спростовував, суд, оцінивши надані докази, вважає доводи позивача переконливими та обставину щодо укладання сторонами договору позики доведеною. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Крім того, відповідно до п.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Не виконавши зобовязання щодо своєчасного повернення грошової позики до 01 жовтня 2016 року, відповідачка продовжує користуватися грошима позивача, таким чином, позивач обґрунтовано просить стягнути з відповідача відсотки за користування позикою. Таким чином, на користь позивачки підлягає стягненню з відповідачки за договором позики від 19 лютого 2016 року, а саме: 91161,00 грн. - сума основного боргу; 644,32 долари США, що еквівалентно 17275,54 грн. - проценти за весь період прострочення, а саме: з 20.02.2016 року до 21.04.2016 року = 3 400 дол. США (сума боргу) * 22.0% (облікова ставка НБУ за цей період) / 365 днів (кількість днів у році) * 62 дні (кількість днів користування коштами) = 127,06 дол. США; з 22.04.2016 року до 26.05.2016 року = 3 400 дол. США (сума боргу) * 19.0% (облікова ставка НБУ за цей період) / 365 днів (кількість днів у році) * 35 днів (кількість днів користування коштами) = 61,95 дол. США; з 27.05.2016 року до 23.06.2016 року = 3 400 дол. США (сума боргу) * 18.0% (облікова ставка НБУ за цей період) / 365 днів (кількість днів у році) * 28 днів (кількість днів користування коштами) = 46,95 дол. США; з 24.06.2016 року до 28.07.2016 року = 3 400 дол. США (сума боргу) * 16.5% (облікова ставка НБУ за цей період) / 365 днів (кількість днів у році) * 35 днів (кількість днів користування коштами) = 53,79 дол. США; з 29.07.2016 року до 15.09.2016 року = 3 400 дол. США (сума боргу) * 15.5% (облікова ставка НБУ за цей період) / 365 днів (кількість днів у році) * 49 днів (кількість днів користування коштами) = 70,75 дол. США; з 16.09.2016 року до 27.10.2016 року = 3 400 дол. США (сума боргу) * 15.0% (облікова ставка НБУ за цей період) / 365 днів (кількість днів у році) * 42 дні (кількість днів користування коштами) = 58,68 дол. США; з 28.10.2016 року до 13.04.2017 року = 3 400 дол. США (сума боргу) * 14.0% (облікова ставка НБУ за цей період) / 365 днів (кількість днів у році) * 168 днів (кількість днів користування коштами) 219,09 дол. США; з 14.04.2017 року до 18.04.2017 року = 3 400 дол. США (сума боргу) * 13.0% (облікова ставка НБУ за цей період) / 365 днів (кількість днів у році) * 5 днів (кількість днів користування коштами) = 6,05 дол. США. Всього процентів за весь період: 127,06 + 61,95 + 46,95 + 53,79 + 70,75 + 58,68 + 219,09 + 6,05 = 644,32 доларів США,що по курсу НБУ станом на дату оформлення позовної заяви становить 17275,54 гривень (644,32 доларів США х 26,812058 гривень). Крім того, на користь позивачки підлягає стягненню з відповідачки 3% річних від суми боргу за весь період прострочення, який станом на 18.04.2017 року становить 199 днів (з 02.10.2016 року до 18.04.2017 року), розмір яких складає 55.61 дол. США. що в еквівалентно до національної валюти станом на 18.04.2017 року становить 1 491.02 грн. (з розрахунку 26,812058 грн. за 1 дол. США згідно офіційного курсу НБУ станом на 18.04.2017 року). Розрахунок: 3 400 дол. США (сума боргу) * 3% / 365 (кількість днів у році) * 199-(кількість днів прострочення) = 55.61 дол. США. Посилання представника відповідача на інші обставини (щодо купівлі автомобіля чоловіком відповідачки у позивачки), суд до уваги не приймає, оскільки це не стосується предмету спору, який розглядається судом. Позивачка є інвалідом ІІ групи та звільнена від сплати судового збору. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачки підлягають стягненню судові витрати на користь держави, що складаються з судового збору в розмірі 1099,28 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved