Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та коштів на утримання дружини. Зазначає, що 04.07.2014 року уклала шлюб із відповідачем. Від шлюбу у них народилась дитина - син [PERSON], [INFO]. Позивачка вважає, що збереження шлюбу з відповідачем неможливе, оскільки кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім'ю, вони не ведуть спільного господарства та проживають окремо з червня 2016 р., на розірванні шлюбу наполягає. Крім того, враховуючи, що дитина знаходиться на її утриманні, позивачка, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця з 16.06.2016 року до досягнення дитиною повноліття, а також кошти на її утримання в розмірі 1\\4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, і до досягнення дитиною 3-річного віку. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище - «[PERSON]». Від позивачки до суду надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, заяв та клопотань від нього не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Шлюб між сторонами зареєстровано 04.07.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 498./а.с.7/ Від цього шлюбу народилась дитина - син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] Сторони з червня 2016 року не проживають однією сім'єю. Згідно довідки старшої по будинку від 14.06.2016 року дитина проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS]./а.с.5/ Згідно з ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розлучення може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. У відповідності до п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька (матері) або у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 6 цієї статті, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, суд, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки збереження шлюбу між сторонами неможливе, у зв'язку з тим, що кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім'ю, вони не ведуть спільного господарства та проживають окремо з червня 2016 року, дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати, а з відповідача стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частині усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та кошти на утримання позивачки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, і до досягнення дитиною 3-річного віку.

Outcome: approved