Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що в серпні 2014 року вона усно уклала з відповідачем [PERSON] договір купівлі-продажу в нього житлового будинку в селі Комісарівка Березанського району Миколаївської області по вулиці Слави № 46 за 15 тисяч доларів США. В рахунок плати за зазначений будинок вона передала йому 10 тисяч доларів США, а в рахунок решти 5000 доларів США автомобіль марки ВАЗ-2101, належний її батьку, який було оформлено на сина відповідача [PERSON] [PERSON] В свою чергу відповідач [PERSON] передав їй житловий будинок в якому вона деякий час проживала зі своєю сім»єю. Договір купівлі-продажу будинку вони мали посвідчити нотаріально пізніше через відсутність у неї коштів на оформлення договору, які вона мала сплатити сама. Після того, як вона з сім»єю оселилася в цьому будинку, виявилося, що в ньому неможливо проживати через наявність на стінах грибка і надмірну вологість в ньому. У зв»язку з цим вона передумала купувати цей будинок. Посилаючись на те, що для договору купівлі-продажу будинку відповідно до ст. 657 ЦК України встановлена обов»язкова письмова форма та обов»язкове нотаріальне посвідчення і, що в разі недодержання сторонами вимог закону відповідно до статті 220 ЦК України такий договір є нікчемним, позивачка просить застосувати реституцію, як наслідок недійсності правочину, та стягнути з відповідачів [PERSON] 10 тисяч доларів США, що еквівалентно 236000,00 грн. та [PERSON] 5000 доларів США, що еквівалентно 118000,00 грн. В судовому засіданні позивачка та її представники позовну заяву підтримали, зіславшись на обставини, викладені в позові. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали та пояснили суду, що позивачем не доведено те, що будинок не придатний для проживання в ньому позивачки зі своєю сім»єю з вини відповідача. Позов також не підлягає задоволенню, оскільки позивачем зазначено дві його підстави, а саме наявність в будинку грибка та надмірної вологості і недійсність правочину. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що на нього дійсно було переоформлено автомобіль ВАЗ-2101, який було передано в рахунок оплати за будинок, але позов він не визнає, так як він не є власником будинку. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка за усною домовленістю з відповідачем [PERSON] купила в нього, належний йому на праві власності будинок в с. Комісарівці Березанського району Миколаївської області по вул. Слави, 46 за 15 тисяч доларів США і, що в рахунок сплати вартості за будинок нею було [PERSON] передано 10 тисяч доларів США та автомобіль марки ВАЗ 2101, реєстраційний номер [NUMBER], належний [PERSON], який перебував у користуванні по довіреності у позивачки та [PERSON] і який в подальшому було переоформлено на сина [PERSON] [PERSON] (а с. 13-19,80, ). Належність будинку № 46 по вул.Слави в с.Комісарівка Березанського району Миколаївської області на праві власності відповідачу [PERSON] підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та Технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду, інвентарний номер 385, реєстраційний номер 185(а.с. 14-19). Те, що позивачка розрахувалася з відповідачем [PERSON] за придбаний нею будинок підтверджується його розпискою (а.с.13). Статтею 657 ЦК України встановлена обов»язкова письмова форма для договорів купівлі-продажу нерухомого майна та обов»язкове нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна. Оскільки сторонами при укладені договору купівлі-продажу житлового будинку недодержані вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір відповідно до ст. 220 ЦК України є нікчемним. Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин) і у цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Зі змісту ч.1 ст.216 ЦК України вбачається, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов»язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов»язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, -відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред»явлена будь-якою заінтересованою особою (ч.5 ст.216). Оскільки на день постановлення рішення 10000 дол. США по офіційному курсу НБУ стосовно гривні коштує 218177 34грн., то позовні вимоги задовольняються в гривневому еквівалентні частково в цій сумі, а не в сумі 236000,00 грн., як просить позивачка. Що стосується позовних вимог позивачки до відповідача [PERSON] про стягнення з нього вартості автомобіля, який було передано позивачкою в рахунок вартості будинку і який зараз належить [PERSON] на праві приватної власності не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] домовився з позивачкою про те, що в рахунок вартості будинку вона також передасть йому автомобіль ВАЗ-2101, реєстраційний номер [NUMBER], належний на праві власності [PERSON], яким позивачка мала право розпоряджатися на підставі нотаріально посвідченого доручення і який ними було оцінено в 5000 доларів США (а.с.122-125). Даний автомобіль на вимогу відповідача [PERSON] було переоформлено у приватну власність відповідача [PERSON] Те, що зазначений автомобіль перебуває у приватній власності відповідача [PERSON] підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.80). З п.10 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 06.11.2009 року № 9 « Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вбачається, що реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216ЦК(435-15)) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв»язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред»явлена тільки стороні недійсного правочину. Оскільки відповідач [PERSON] не є стороною недійсного правочину, то позовні вимоги до нього не підлягають задоволенню. З відповідача [PERSON] на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України. Задовольняючи частково позовні вимоги позивачки, суд не бере до уваги заперечення представника відповідача [PERSON] про те, що позовні вимоги, зокрема не підлягають задоволенню з тих підстав, що позивачкою в позові зазначено дві його підстави, такі як недійсність правочину та наявність в будинку на стінах грибка, що унеможливлює нормальне проживання в ньому. Суд вважає, що підставою позову є недійсність правочину, а іншими обставинами, що стосуються стану будинку, позивачка тільки обґрунтовує причини з яких вона відмовилася від нотаріального посвідчення укладеного в усній формі договору купівлі-продажу будинку. Ухвалюючи рішення, суд не бере до уваги покази свідків, опитаних в ході розгляду справи, оскільки вважає, що вони не мають значення по справі. На підставі викладеного,

Outcome: partial