Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Позивачка звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі та додаткових витрат на дитину. Посилалась на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 06 травня 2011 року було розірвано. Від шлюбу у них [INFO] народилася дочка [PERSON]. Після фактичного припинення сімейних відносин, дитина проживає та знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач належним чином їй не допомагає. Вона (позивачка) працює асистентом кафедри педіатрії та дитячих інфекційних хвороб у вищому Державному навчальному закладі України «Буковинський медичний університет» та за сумісництвом лікарем педіатром-неонатологом у КМУ «Обласна дитяча клінічна лікарня». Однак отриманих коштів (заробітної плати) не вистачає щоб у повній мірі утримувати дочку. Дочка [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку в КМУ «Міська дитяча поліклініка» у педіатра, ендокринолога з діагнозом високо рослість сімейно-конституційного ґенезу, ДНЗ І а ст.., нетоксичний. Оскільки дочка потребує оздоровлення в літній період часу, нею за власні кошти було придбано путівку №2-013 на ІІ оздоровчу зміну до дитячого табору «Джерельце», вартістю 6 750 грн. Крім того, дочка навчається в Чернівецькій музичній школі №2 за класом фортепіано, відвідує художню студію «Жива фарба», а також спортивний комплекс «Спорт Лайф». Зазначає, що відповідач [PERSON] офіційно не працює, стан здоров»я його задовільний, непрацездатних осіб та інших неповнолітніх дітей у нього на утриманні немає. У зв'язку із цим, просила стягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 250 грн. щомісячно, а також додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 1 250 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, незважаючи на те, що належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Надала заяву, в якій судове засідання просила провести у її відсутність. Позов підтримала у повному обсязі. У разі відсутності відповідача, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Справа слухалась у відсутність відповідача [PERSON], який в судове засідання не з'явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що позивачка не заперечувала проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає, що по справі слід постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Одним із найголовніших та найважливіших обов'язків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів нашого суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Отже, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав. Цей обов'язок закріплений в Конституції України (статті 51, 52), а також в Сімейному кодексі України (статті 180-201). У відповідності до положення ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Так, судом встановлено, що сторони з 12 серпня 2001 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 06 травня 2011 року було розірвано (а.с.4). Від шлюбу у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] (а.с.5). Після розірвання шлюбу, спільна дитина сторін проживає разом із матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні (а.с.13). Згідно довідки про доходи Вищого державного навчального закладу України «буковинський державний медичний університет» від 29.07.2016 року, позивачка працює у вказаній установі на посаді асистента кафедри педіатрії та дитячих інфекційних хвороб. Середньомісячний дохід позивачки за період з січня 2016 року по червень 2016 року становить 8 497 грн. 50 коп. (а.с.15). Крім того, [PERSON] працює за сумісництвом на посаді лікаря педіатра-неонатолога в Комунальній медичній установі «Обласна дитяча клінічна лікарня». Загальна сума її доходу за період з 14.03.2016р. по 10.04.2016р. становить 747 грн. 12 коп. (а.с.16). Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено нормами ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При призначенні аліментів суд враховує те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Як було встановлено судом, що відповідач є працездатною особою, стан здоров'я його задовільний, непрацездатних осіб чи неповнолітніх дітей у нього на утриманні немає, іншої сім'ї у нього також немає. Таким чином, враховуючи зазначені вище вимоги закону та наведені вище обставини, підтверджені дослідженими судом доказами, а також з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища сторін і їх малолітньої дитини, відсутності на утриманні відповідача інших дітей та непрацездатних батьків, суд вважає, що на підставі ст.184 СК України з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивачки [PERSON] на утримання малолітньої доньки аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1250 грн., щомісячно, починаючи з 04 серпня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Судом встановлено, що малолітня [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку в КМУ «Міська дитяча поліклініка» у педіатра, ендокринолога з діагнозом високорослість сімейно-конституційного ґенезу, ДНЗ І а ст., нетоксичний. Рекомендовано провести оздоровлення дитини в літній період часу (а.с.10,11). З метою оздоровлення дочки, позивачкою було придбано путівку №2-013 на ІІ оздоровчу зміну до дитячого табору «Джерельце». Вартість путівки становить 6 750 грн. Згідно довідки студії малювання «Жива фарба» від 01 серпня 2016 року, [PERSON] з 01 вересня 2013 року по даний час проходить навчання у студії. Плата за навчання становить 300 грн. щомісячно (а.с.6). Крім того, малолітня дочка сторін навчається в Чернівецькій музичній школі №2 за класом фортепіано та відвідує спортивний комплекс «Спорт Лайф». Абонемент про надання спортивно-оздоровчих послуг, становить 2500 грн. на рік (а.с.7-9). Як роз'яснив пленум Верховного суду України у своїй постанові «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року судам необхідно звернути увагу на те, що до передбаченої ст. 185 СК участi в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здiбностей, хворобою, калiцтвом тощо), можна притягати лише батькiв. У цих випадках iдеться про фактично зазнанi або передбачуванi витрати, тому їх необхiдно визначати у твердiй грошовiй сумi. При одночасному розглядi вимог про стягнення алiментiв i додаткових витрат їх має бути визначено у рiшеннi окремо (п.18). Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] на утримання малолітньої [PERSON] слід стягувати додаткові витрати на утримання доньки у розмірі 1250 грн., починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved