Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано, згідно до рішення Чигиринського районного суду від 06.12.2016 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що вона самостійно не в змозі утримувати малолітню дочку та створювати їй належні умови для розвитку, навчання, лікування та оздоровлення, а відповідач ухиляється від її утримання і добровільно матеріальної допомоги не надає, позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з нього аліментів в розмірі 1200 гривень щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка спочатку підтримала свої позовні вимоги, а потім зменшила їх та прохала стягнути з відповідача аліменти в розмірі 700 гривень, пояснивши суду, що останній матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, хоча має таку можливість. Відповідач позов визнав частково та пояснив суду, що він не зможе сплачувати аліменти в такій сумі через те, що з 05.01.2017 року не працює, до того ж ще й виплачує кошти за два кредити. А тому згідний сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи (свідоцтво про народження № 226395) (а.с.3), відповідач є батьком малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. А відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як передбачено ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Судом встановлено і підтверджується довідкою № 05 від 05.01.2017 року, виданою Тіньківською сільською радою, що дочка сторін проживає з позивачкою (а.с.7). Також в судовому засіданні встановлено та вбачається з довідки №1 від 19.01.2017 року, виданої СТОВ «Агростар», що відповідач з 05.01.2017 року в даному товаристві не працює і до теперішнього часу не працевлаштувався, з чого суд робить висновок про наявність у відповідача нерегулярного та мінливого доходу. Позивачка в судовому засіданні заперечувала проти сплати відповідачем аліментів в частці від його доходу. А відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виходячи з цього, суд, враховуючи, що позивачка є працездатною і не позбавлена обов`язку теж забезпечувати дитину, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дочки в добровільному порядку не надає, але має можливість забезпечувати дочку, оскільки є працездатним, що інших утриманців він не має, що встановлено в судовому засіданні та підтверджується довідкою про склад сім`ї № 134 від 20.01.2017 року, вважає можливим стягнути з нього аліменти в розмірі 700грн. Також з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640грн. На підставі викладеного та,

Outcome: approved