Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.06.2017 року вона придбала у відповідачів за договором купівлі-продажу домогосподарство, розташоване за адресою: Сумська область, м. Лебедин, вул. Любарська, 14, що складається з житлового будинку під літ.«А» деревяного 1943 року побудови, загальною площею 59,0 м2, житловою площею 30,0 м2, до складу якого входять: коридор, площею 5,0 м2; кухня, площею 5,7 м2; житлова, площею 6,2 м2; житлова, площею 11,2 м2; житлова, площею 12,6 м2; веранда, площею 11,7 м2; кладова, площею 6,6 м2 та надвірних споруд: веранди дощатої під літ. «а»; літньої кухні деревяної під літ. «В»; веранди дощатої під літ. «в»; сараю деревяного під літ. «Б»; погреба цегляного під літ. «п/г»; огорожі дощатої №1-2. При підписання договору купівлі-продажу позивачка сплатила [PERSON], яка на підставі належним чином оформленої довіреності також є повноважним представником [PERSON], грошові кошти за придбане майно та отримала на нього правовстановлюючі документи. Одночасно сторони домовилися, що посвідчать договір купівлі-продажу нотаріально у строк до 30.06.2017 року. В той же час [PERSON] свого обов'язку щодо оформлення в нотаріальній формі договору купівлі-продажу майна всіляко ухиляються, а тому договір до цього часу не укладений. З огляду на викладене, позивачка просила визнати за нею право власності на придбане майно. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися. Позивачка в адресованій суду заяві просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідачі в наданій заяві вказали, що проти задоволення позову не заперечують, справу також просять розглянути у їх відсутності. Третя особа проти позову не заперечила, просить справу розглядати без її участі. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги повязані зі спорами про право власності на нерухоме майно, позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні було встановлено наступне. 18.06.2017 року за договором купівлі-продажу [PERSON], яка також діяла за дорученням [PERSON], продала позивачці домогосподарство, розташоване за адресою: Сумська область, м. Лебедин, вул. Любарська, 14, що складається з житлового будинку під літ.«А» деревяного 1943 року побудови, загальною площею 59,0 м2, житловою площею 30,0 м2, до складу якого входять: коридор, площею 5,0 м2; кухня, площею 5,7 м2; житлова, площею 6,2 м2; житлова, площею 11,2 м2; житлова, площею 12,6 м2; веранда, площею 11,7 м2; кладова, площею 6,6 м2 та надвірних споруд: веранди дощатої під літ. «а»; літньої кухні деревяної під літ. «В»; веранди дощатої під літ. «в»; сараю деревяного під літ. «Б»; погреба цегляного під літ. «п/г»; огорожі дощатої №1-2. На підтвердження укладеної угоди сторони підписали договір купівлі-продажу (а.с. 16), з якого вбачається, що вони узгодили всі істотні умови договору, а саме його ціну, порядок передачі майна, порядок оплати вартості та про наступне нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу у строк до 30.06.2017 року. В той же день позивачка провела розрахунок за придбане майно та отримала його у фактичне користування згідно акту приймання-передачі (а.с. 17). Однак, право власності [PERSON] до цього часу належним чином не оформлене, оскільки відповідачка ухиляється від виконання взятих на себе зобовязань щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. У відповідності зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У відповідності зі ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004р. N952-IV встановлено, що речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обовязковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом. Частною 1. ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що обовязковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі і право власності на нерухоме майно. Згідно з ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. У відповідності зі ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу, позивачка зі свого боку виконала взяті на себе зобовязання, сплативши вартість придбаного майна та прийняла його у своє володіння і обидві сторони вчинили взаємні дії для настання юридично значимих наслідків, що підтверджується зібраними доказами, суд приходить до висновку, що наявні всі передумови для визнання за [PERSON] права власності на спірне майно.

Outcome: approved