Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом у березні 2014 року, пославшись в своєму позові на наступне. Від шлюбних відносин вона та [PERSON] мають неповнолітнього сина -[PERSON]. 22.03.2011 року шлюб між ними розірвано. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 16.10.2008 року у справі №2-3372/2008 року з Відповідача на користь Позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.09.2008 року до повноліття дитини. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 18.09.2012 року у справі №1515/2518/12 встановлений новий розмір аліментів у твердій сумі в розмірі 572.00 грн. щомісячно. Однак відповідач неповністю виплачує призначені аліменти, внаслідок чого станом на 18.01 2014 року за ним утворилася заборгованість по виплаті мені аліментів в сумі 8312.54 грн., що підтверджується доданим до заяви розрахунком державного виконавця. За таких обставин вона звертається до суду з приводу стягнення заборгованості та неустойки з прострочення сплати аліментів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та надав заперечення в яких просив відмовити позивачці в задоволенні позову, посилаючись на неможливість сплати аліментів в повному обсязі, а також неустойки оскільки він не працює, переніс операцію та має на утриманні другу родину та дитину, яку також не може забезпечити матеріально. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, розглядаючи спір у межах заявлених вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 16.10.2008 року у справі №2-3372/2008 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.09.2008 року до повноліття дитини. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 18.09.2012 року у справі №1515/2518/12 встановлений новий розмір аліментів у твердій сумі в розмірі 572.00 грн., щомісячно. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах, складеного державним виконавцем ВДВС Комінтернівського РУЮ Одеської області Марчук О.В., заборгованість [PERSON] станом на 18.01 2014 року по виплаті мені аліментів складає 8312.54 грн. Згідно довідки з ДНЗ «Сонечко» №29 від 26.04.2012 року грошові кошти за перебування [PERSON], [INFO], вносить безпосередньо мати - [PERSON] Батько [PERSON] дитину не відвідував, життям та вихованням дитини не цікавився. Згідно довідки з НВК «ЗОШ І-ІІІ ст. - ЛІЦЕЙ с. Першотравневе» №449 від 15.11.2012 року [PERSON] дитину не відвідував, життям та вихованням дитини не цікавився, школу відвідували мати [PERSON] та дідусь. Згідно листа з Територіальної державної інспекції з питань праці в Одеській області від 28.02.2014 року, [PERSON] працював з 18.10.2012 року підсобним робітником в ТОВ ТМ «Страж», та отримував заробітну плату за фактично відпрацьовані часи, виходячи з розміру посадового окладу. Згідно довідки з Комінтернівського районного центру зайнятості №232/35-02 від 25.04.2014 року [PERSON] перебуває на обліку в Комінтернівському районному центрі зайнятості з 18.04.2014 року. Згідно виписки з історії хвороби №1677 Комінтернівської ЦРЛ [PERSON] 30.04.2014 року переніс оперативне лікування, перебував на лікуванні в районній лікарні з 28.04.2014 року по 08.05.2014 року. У відповідності до ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Отже, за період з 01.11.2012 року по 12.03.2014 року сума неустойки, складає 13668.92 грн., а саме: за жовтень 2012 р. з 01.11.2013 р. - 572.00 грн. х 0,01% х 497 дні = 2857.75 грн., за листопад 2012 р. з 01.12.2013 р. - 572.00 грн. х 0,01% х 467 дні = 2650.75 грн., за лютий 2013 р. з 01.03.2013 р. - 572.00 грн. х 0.01% х 377 днів = 2167.75 грн., за травень 2013 р. з 01.06.2013 р. - 572.00 грн. х 0,01% х 285 днів = 1638.75 грн., за червень 2013 р. з 01.07.2013 р. - 572.00 грн. х 0,01% х 255 днів = 1466.25 грн., за липень 2013 р. з 01.08.2013 р. - 272.00 грн. х 0,01% х 224 днів = 609.28 грн., за серпень 2013 р. з 01.09.2013 р. - 572.00 грн. х 0,01% х 193 дні = 1109.75 грн., за вересень 2013 р. з 01.10.2013 р. - 272.00 грн. х 0,01% х 163 дні = 443.36 грн., за жовтень 2013 р. з 01.11.2013 р. - 272.00 грн. х 0,01% х 132 дні = 359.04 грн., за листопад 2013 р. з 01.12.2013 р. . - 272.00 грн. х 0.01% х 102 дні = 277.44 грн., за січень 2014 р. з 01.02.2014 р. - 222.00 грн. х 0,01% х 40 днів = 88.80 грн. Згідно зі ст.14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Згідно зі ст.223 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що дитина потребує гідного утримання для догляду, виховання та задоволення жиитєвих потреб. Суд не приймає твердження відповідача щодо неможливості сплати аліментів та неустойки через хворобу та відсутність роботи, оскільки заборгованість по аліментах виникла до захворювання відповідача, захворювання відповідача не є важким та таким, що загрожує життю або позбавляє можливості працювати. В той же час матеріальне забезпечення дітей, створення належних умов для виховання та розвитку, є обов'язком батьків, відповідно до норм діючого законодавства, а отже перелічені обставини, на які посилається відповідач в своїх запереченнях, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову.

Outcome: approved