Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивачка звернулася до Жидачівського районного суду Львівської області із позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею права та обов'язки забудовника житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року з правом введення житлового будинку в експлуатацію та реєстрацію права власності вказаного будинку на своє імя. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. Після смерті матері відкрилась спадщина на житловий будинок у [ADDRESS], забудовником якого була її мати, його будівництво завершено, проте не здано в експлуатацію та не зареєстровано право власності на нього. Відтак позивачка як єдина спадкоємиця після смерті матері звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв'язку з тим, що у неї відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, що унеможливлює прийняття нею спадщини після смерті матері та належній реалізації її спадкових прав. Тому вона змушена звертатися до суду за захистом своїх справ. Позивачка подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача Журавнівської селищної ради Жидачівського району Львівської області, надіслав до суду заяву про розгляд заяви без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Частина 1 статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Відповідно до положень ст.ст.11,59,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03 жовтня 2012 року, [PERSON] померла [INFO] року у м. Ходорів Жидачвського району Львівської області. Судом встановлено та підтверджено документально (свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15 березня 1961 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 01 січня 1980 року) той факт, що позивачка [PERSON] є дочкою померлої [PERSON] Згідно рішення виконавчого комітету Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області № 402 від 18 вересня 1998 року, будівельного паспорта на забудову земельної ділянки, дозволу на виконання будівельних робіт № 50 від 10 грудня 1998 року та проекту індивідуального житлового будинку, померлою [PERSON] було розпочато будівництво житлового будинку [ADDRESS] За ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно із ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. Виходячи зі змісту ч.ч.1, 2 ст. 331 ЦК України, ч.1 ст. 182 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об'єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності. Отже, право власності на новостворене нерухоме майно виникає лише після прийняття його в експлуатацію та реєстрації права власності на не майно. До цього моменту нерухомого майна юридично не існує, а згідно з ч. 3 ст. 331 ЦК України забудовник вважається лише власником матеріалів та обладнання, які були використані в процесі такого будівництва (створення майна). Згідно з пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами спадкової справи № 66, заведеної після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, що позивачка [PERSON], як спадкоємець першої черги по закону після смерті матері у, встановлений законом, строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Спадщину у вигляді земельних ділянок та вкладу у банку прийняла. Та у видачі їй свідоцтва про право на спадщину у вигляді житлового будинку [ADDRESS], який будівництвом завершений та не зданий в експлуатацію, відмовлено у зв'язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів та таке майно. Враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved