Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

Позивачка звернулася до відповідачів з позовом, в якому на підставі ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр», ст.ст. 90, 152, 153 Земельного кодексу України просила скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області №259 від 4 березня 2016 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,0761 га (кадастровий номер 5625410100:02:001:0023) для ведення садівництва на території Сарненської міської ради Рівненської області та передачу земельної ділянки у власність [PERSON] ; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки та скасувати право власності №13656509 від 12 березня 2016 року за [PERSON] на вищевказану земельну ділянку. Позов обґрунтувала порушенням відповідачами прав власника належної їй земельної ділянки згідно Державного акту на право приватної власності на землю РВ00023 від 15 січня 1996 року. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, пояснили, що з 1996 року позивачка є власником земельної ділянки, яка їй була виділена під будівництво садиби. Бажаючи подарувати її сину, вона замовила нову документацію та звернулась у відділ у Сарненському районі Держеокадастру для присвоєння кадастрового номера, однак отримала відмову у реєстрації земельної ділянки, оскільки вона на 73,56% співпадає з ділянкою відповідачки [PERSON] , внесеної до земельного кадастру. Внаслідок протиправних дій відповідачів позивачка позбавлена права здійснювати правомочності власника щодо належної їй ділянки, а тому просила захистити порушене право та задовольнити позов. Представник відповідачки [PERSON] позову не визнав, зазначив, що [PERSON] протягом тривалого часу не здійснювала державної реєстрації земельної ділянки, технічна документація видана з порушенням закону. Натомість для [PERSON] земельній ділянці був присвоєний кадастровий номер, протягом тривалого часу вона користувалась земельною ділянкою, про що було відомо позивачці, належна останній ділянка є відмінною від земельної ділянки позивачки, вони мають різне цільове призначення, категорія земель не призначена для будівництва і обслуговування садиби; у задоволенні позову просив відмовити. Представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області Кириченко О. В. позову не визнала, у відповідача не було підстав відмовляти [PERSON] у реєстрації земельної ділянки за її заявою для ведення садівництва при наявності технічної документації із землеустрою, яка 16 лютого 2016 року була погоджена відповідачем. На підставі клопотання [PERSON] від 23 лютого 2016 року, погодженого проекту землеустрою, витягу з ДЗК, довідки з статзвітності про належність ділянки до земель запасу сільськогосподарського призначення державної власності, був виданий оскаржуваний наказ № 259 від 4 березня 2016 року. Сторони подали письмові відзиви та відповідь на відзив з доводами, аналогічними викладеним вище. В судове засідання 17 серпня 2021 року відповідачі [PERSON] , представник Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області та представники третіх осіб - ПП «Геопростір», відділу у Сарненському районі Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області не з`явились, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Представник відповідачки [PERSON] подав письмове клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з участю в розгляді іншої справи. Клопотання представника відповідачки про відкладення розгляду справи судом розцінюється як необґрунтоване, участь у іншому провадженні не є поважною причиною неявки, про його участь в розгляді справи було погоджено з іншими учасниками, відповідачка [PERSON] повторно не з`явилась до суду, причини своєї неявки суду не повідомила. Суд на підставі ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників, які належним чином повідомлялися про дату, час та місце судового засідання, та не з`явились. Заслухавши пояснення представників, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Оспорюваним наказом ГУ Держгеокадастру у Рівненській області № 259 від 4 березня 2016 року затверджений проект землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки площею 0,0761 га для ведення садівництва та передачу їй у власність вказаної земельної ділянки за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності. Зазначений наказ виданий на підставі: технічної документації від 29 січня 2016 року ПП «Геопростір»; витягу з Державного земельного кадастру НВ-5601978402016 від 17 лютого 2016 року, згідно якого земельна ділянка площею 0,0761 га (кадастровий номер 5625410100:02:001:0023) для ведення садівництва на території Сарненської міської ради Рівненської області, зареєстрована 17 лютого 2016 року Управлінням Держгеокадастру у Сарненському районі Рівненської області; викопіювання з плану землекористування території Сарненської міської ради; акту від 4 лютого 2016 року прийому-передачі межових знаків; переліку обтяжень прав на земельну ділянку № 267 від 16 лютого 2016 року з описом меж; довідки Управління Держгеокадастру у Сарненському районі Рівненської області від 13 жовтня 2015 року № 0310602 з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (форми 6-зем) про належність ділянки до земель запасу сільськогосподарського призначення державної власності; письмового клопотання [PERSON] від 23 лютого 2016 року. Право власності відповідачки [PERSON] на земельну ділянку, реєстрацію якого просила скасувати позивачка, оформлене шляхом його внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення за індексним номером 13656509 від 12 березня 2016 року реєстратора Сарненського районного управління юстиції, що підтверджується інформаційною довідкою ДЗК про право власності та речові права на земельну ділянку від 19 лютого 2021 року. Судом враховується, що право власності на земельну ділянку [PERSON] площею 0,10 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель посвідчується Державним актом на право приватної власності на землю РВ00023, виданим Головою Сарненської міської ради 15 січня 1996 року на підставі рішення Сарненської міської ради від 21 грудня 1995 року № 563 про передачу у приватну власність земельної ділянки в межах згідно з планом, про що зареєстровано в книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за № 17. Правомірність підстав видачі вказаного правовстановлюючого документа підтверджується відповідним рішенням виконавчого комітету Сарненської міської ради від 21 грудня 1995 року № 563 про вилучення земельної ділянки по [ADDRESS] із земель Сарненської дослідної станції та надання її у приватну власність [PERSON] із зобов`язанням встановлення її меж в натурі. Технічною документацією із землеустрою ФОП [PERSON] підтверджуються обставини складення на основі польових вимірів кадастрового плану земельної ділянки по [ADDRESS] та експлікації земель, що передаються у власність, встановлення погоджених [PERSON] меж в присутності суміжних користувачів. Рішенням державного кадастрового реєстратора № РВ-5600784272021 від 26 січня 2021 року [PERSON] відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру в зв`язку з розташуванням у межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки; при перетині із земельною ділянкою з кадастровим номером 5625410100:02:001:0023 площа на 73,56% співпадає з вказаною ділянкою. У відповідності до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 7 липня 2011 року № 3613-VI «Про державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Таким чином, з виникненням у [PERSON] права власності на земельну ділянку (згідно Державного акту від 15 січня 1996 року) виникли підстави вважати таку ділянку сформованою незалежно від присвоєння кадастрового номера, а тому передача у власність 73,56% цієї земельної ділянки для [PERSON] порушує право власності позивачки. За змістом ст. 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. У відповідності до ч. 10,11 ст. 24 Закону України від 7 липня 2011 року № 3613-VI «Про державний земельний кадастр» ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності). Таким чином порушене право власності [PERSON] на земельну ділянку підлягає поновленню на підставі ст.ст. 391, 393 ЦК України, ст. 152 ЗК України у заявлений нею та передбачений ст. 16 ЦК України спосіб шляхом скасування наказу про затвердження проекту землеустрою, державної реєстрації земельної ділянки а також шляхом скасування права власності відповідачки [PERSON] на земельну ділянку. На підставі викладеного, ст.ст. 90, 152 ЗК України, ст.ст. 391, 393 ЦК України,

Outcome: approved