Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому посилається на те, що 20.07.2016 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, про що Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, зроблено актовий запис №1039. Стверджує, що спільне життя із відповідачем не склалось внаслідок перебування чоловіка в Чернівецькій установі виконання покарань №33, різних поглядів на сімейне життя, несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння. Стосунки між нею та відповідачем припинились, подальше збереження шлюбу неможливе. Від даного шлюбу у сторін є малолітня донька [PERSON], [INFO] Посилаючись на норми матеріального права, просить суд, шлюб між нею та відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила суд розірвати шлюб. Стверджувала, що у наданий судом строк на примирення, відновлення стосунків не відбулося. Шлюб носить суто формальний характер, а ні відповідач , а ні його батьки не цікавляться їх спільною дитиною, не допомагають у її вихованні. Відповідач та його представник у судове засідання не з»явилися. [PERSON], згідно даних Державної установи «Чернівецька установа виконання покарань №33» від 28.11.2018 року , перебуває під вартою Враховуючи окремий порядок оповіщення осіб, що знаходяться під ватрою, судом через адміністрацію Державної установи «Чернівецька установа виконання покарань №33» [PERSON]В направлялась копія позовної заяви та додатків до неї ( а.с. 13,15). Відповідно до договору про надання правової допомоги від 23.11.2017 року, представником [PERSON] є [PERSON] ( а.с.20). Відповідно до заяви [PERSON] розгляд справи відкладався для надання терміну на ознайомлення з матеріалами справи та підготовкою до судового засідання. Клопотання [PERSON] від 21.12.2017 року, ухвалою суду від 22.12.2017 року було задоволено та сторонам надавався двохмісячний строк на примирення. Про час , дату та місце розгляду справи повідомлялися сторони. Представник [PERSON] у судове засідання не з»явився , хоча був належним чином повідомленим про дату слухання справи, шляхом надсилання судової повістки та здійсненням телефонограми на його мобільний телефон. Про причини своєї неявки до суду не повідомив. Враховуючи те, що представник відповідача про причини своєї неявки до суду не повідомив, а позивачка стверджувала, що примирення між нею та відповідачем неможливе, суд вважає, що подальше затягування розгляду справи призведе до порушення прав позивачки та примушування до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до вимог п.п 1,2,4, ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивачка не заперечувала проти розгляду даної справи за відсутності відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 20 липня 2016 року між позивачкою та відповідачем зареєстровано шлюб (а/с.5). Відповідно до копії свідоцтва про народження - у сторін 19.10.2016 року народилася донька [PERSON]. ( а.с . 8). Матеріали справи не містять відомостей про те, що сторони підтримують між собою подружні стосунки та ведуть спільне господарство. Відповідно до ст.ст. 110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Суд надавав сторонам двомісячний термін на примирення, однак сторони не примирилися впродовж зазначеного терміну. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. При таких обставинах, суд вважає, що сімя у сторін остаточно розпалась і зберегти її не можливо, а тому їх шлюб підлягає розірванню. Згідно ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Крім того, згідно із положеннями ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Крім того, згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання цього шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи зазначені вище вимоги закону та бажання позивачки, після розірвання даного шлюбу її і надалі слід іменувати прізвищем «Онофрей». Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі наведеного вище, враховуючи положення ст. 264 ЦПК України, відповідно до якої під час ухвалення рішення суд , окрім іншого вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити , суд вважає за можливе прийняти рішення про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved