Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з даним позовом про надання їй дозволу на виготовлення проїзного документу та виїзд дитини за кордон. В позовній заяві позивачка посилається на те, що перебувала з відповідачем [PERSON] в шлюбі, який розірвано рішенням Хустського районного суду від 18.06.2013 року. За час перебування в шлюбі у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дочка залишилася на її утриманні і проживає разом з нею. На даний чає у позивачки виникла необхідність оформлення проїзного документу для виїзду за кордон неповнолітньої дочки. Однак на неодноразові звернення до відповідача щодо необхідності отримання згоди для можливості виготовлення проїзних документів та виїзду дочки за межі України, відповідач ігнорує прохання позивачки та відмовляється надати згоду на виїзд дитини за кордон. Тому вона просить суд постановити рішення, яким надати дозвіл на виготовлення проїзного документу для виїзду за кордон неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], та надати дозвіл на її виїзд за кордон в супроводі матері, або іншої уповноваженої нею особи, без згоди батька. В судове засідання представник позивачки [PERSON] [PERSON], подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом відправлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення судової повістки, однак причини його неявки суду не відомі. Представники третьої особи - Хустського РВ ГУДМС України в Закарпатській області, в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, однак причини його неявки суду не відомі. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, виходячи з наявних у справі даних про права і взаємовідносини сторін, та беручи до уваги те, що позивачка та її представник не заперечили в поданій заяві проти вирішення справи без участі відповідача, справу слухати у відсутності відповідача [PERSON] та представника РВ ГУ ДМС, ухваливши проведення заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, позивачка перебувала з відповідачем [PERSON] в шлюбі, який розірвано 18.06.2013 року. За час перебування в шлюбі у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дочка залишилася на утриманні позивачки та проживає разом з нею. На даний чає у позивачки виникла необхідність оформлення проїзного документу для виїзду за кордон неповнолітньої доньки. Однак на неодноразові звернення до відповідача щодо необхідності отримання згоди для можливості виготовлення проїзних документів та виїзду доньки за межі України, відповідач ігнорує прохання позивачки та відмовляється надати згоду на виїзд дитини за кордон. Отримати таку згоду у добровільному порядку від відповідача не можливо, оскільки останній в судове засідання на розгляд справи не зявився. Тому позивачка просила суд постановити рішення, яким надати їй дозвіл на виготовлення проїзного документу для виїзду за кордон неповнолітньої дочки разом з нею, без згоди її батька. Під час розгляду справи судом не встановлено яких-небудь обмежень для реалізації права позивачки щодо виїзду за кордон зі своєю неповнолітньою дочкою. Дані правовідносини регулюються Законом України „Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, Цивільним кодексом України, Сімейним кодексом України. У відповідності до ст. 313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Крім цього, згідно ст.4 Закону України „ Про порядок виїзду та вїзду в Україну громадян України за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. З врахуванням обставин справи та встановлених доказів, а також враховуючи інтереси неповнолітньої дочки сторін, забезпечення умов її виховання, утримання та нормального розвитку в умовах сімї, суд вважає позовні вимоги позивачки обґрунтованими та доведеними в судовому засіданні, а тому даний позов слід задовольнити.

Outcome: approved