Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання та компенсації за навчання. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що у шлюбі з відповідачем народилася дочка [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Тисменицького районного суду від 28.10.2003 р. з відповідача стягувалися аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно. На даний час дочка досягла повноліття, тому стягнення аліментів на неї припинилося. Дочка є студенткою фахового коледжу університету Короля Данила у м. Івано-Франківську. На її навчання необхідні значні кошти на побутові витрати, на придбання літератури, методичного матеріалу, на харчування та транспорт. Крім того, вона сплатила за навчання у коледжі 9200 грн, відповідач фізично здоровий, торгує автомобілями, заробляє добре, тому він повинен сплачувати аліменти по 10795 грн щомісячно та половину суми за навчання. Просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої дочки у розмірі 10795 грн щомісячно, починаючи з часу звернення до суду з позовом, до припинення навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років, та 9200 грн за навчання дочки. Відповідач надав суду відзив, в якому позов визнав частково, мотивуючи тим, що позивачка намагається стягнути з нього додаткові витрати, зокрема 9200 грн за навчання дочки, однак такі витрати відносяться до розміру аліментів. Також сума аліментів у розмірі 10795 грн для нього є непосильною, оскільки на даний час він стабільного заробітку немає, також у нього на утриманні від другого шлюбу є двоє малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Також вважає, що зазначена сума аліментів є необґрунтованою, недоведеною жодними доказами, які б свідчили про наявність таких витрат позивачкою. Просив у позові в частині стягнення компенсації за навчання відмовити, в частині стягнення аліментів погодився сплачувати 1500 грн на утримання дочки, яка продовжує навчання. \~ \~ \~ \~Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, просила його задоволити. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов визнали частково з підстав викладених у письмовому відзиві, проти часткового задоволення позову не заперечували. Вислухавши пояснення позивачки та сторони відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що повнолітня дочка сторін [PERSON] , [INFO] , продовжує навчання на четвертому курсі Фахового коледжу УКД денної форми навчання за спеціальністю «Інженерія програмного забезпечення» на платній формі навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. У відповідності з вимогами\~ст.199 СК України\~батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до вимог\~ст.200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або)у частці від заробітку(доходу)платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього\~Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Суд згідно ч.1\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів враховує наступні обставини: 1) задовільний стан здоров`я та матеріальне становище повнолітньої дочки сторін, зокрема те, що вона, навчаючись на стаціонарі, не працює і не має доходу, перебуває на утриманні матері; 2) стан здоров`я відповідача, що є задовільним, матеріальне становище відповідача, який немає постійного місця праці, немає постійного доходу; 3) наявність у відповідача двох малолітніх дітей, дочки [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , від другого шлюбу; 3-1) відсутність даних щодо наявності у відповідача рухомого і нерухомого майна, грошових коштів. Згідно\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст.\~12, ч 1. ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Метою судового доказування є всебічне, повне, об`єктивне з`ясування всіх обставин, що мають істотне значення для правильного розгляду і вирішення справи. Обов`язок забезпечити в ході провадження повноту доказового матеріалу, що дозволяє встановити істину у справі в цивільному процесі, покладений на сторони, інших юридично заінтересованих у вирішенні справи осіб та суд. У зазначеній нормі закріплюється головний елемент змагального початку цивільного процесу: кожній заінтересованій особі слід довести факти, які обґрунтовують її юридичну позицію. Обов`язки сторін з доказування розподіляються таким чином: позивач повинен доказати факти, що свідчать про існування правовідносин, з приводу яких виник спір, і про порушення відповідачем прав і законних інтересів позивача; відповідач же повинен доказати ті факти, на які він посилається, обґрунтовуючи свої заперечення проти позову. З урахуванням викладеного, суд вважає доводи позивачки щодо розміру аліментів у сумі 10795 грн не доведеними, оскільки належних доказів на підтвердження витрат на повнолітню дочку у такому розмірі нею не надано. З огляду на викладене, з урахуванням встановлених обставин суд визначає до стягнення з відповідача щомісячний розмір аліментів у твердій грошовій сумі, що становить 1600 грн,\~до припинення дочкою навчання, але не пізніше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, починаючи здати звернення з даним позовом до суду. Щодо стягнення з відповідача половини суми за навчання дочки у коледжі в розмірі 9200 грн, суд вважає, що ця вимога не підлягає до задоволення з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень\~статті 6 СК України\~правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Так, пунктом 20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3\~від 15 травня 2006 року\~роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно із частиною першою\~статті 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).\~\~ Отже, виходячи з аналізу\~статті 185 СК України\~додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат.\~\~Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У даному випадку з досягненням повноліття, [PERSON] , [INFO] , втратила правовий статус дитини (стаття 6 СК України) отже, вказані позовні вимоги стосуються утримання повнолітньої дочки. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються\~главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199,\~200,\~201\~цього\~Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила\~статті 185 СК України\~не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються\~статтею 199 цього Кодексу. Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду України\~\~ від 25 лютого 2020 року у справі №521/4397/17. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що на відповідача не може бути покладено обов`язок по оплаті витрат вартості навчання, оскільки норми\~глави 16 СК України\~не передбачають обов`язку батька брати участь у додаткових витратах на повнолітню дочку, сина, що навчається. З огляду на викладене, з урахуванням встановлених обставин, суд визначає до стягнення з відповідача щомісячний розмір аліментів у твердій грошовій сумі, що становить1600 грн,\~до припинення дочкою навчання, але не пізніше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, починаючи з дати звернення з даним позовом до суду. Щодо стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачка надала договір про надання правової допомоги від 25.08.2021 р. (а.с.11), копію квитанції до прибуткового касового ордеру №12 від 30.08.2021 р. на суму 1500 грн (а.с.12), акт приймання-здачі виконаних робіт (а.с.13). Згідно п. 2 ч. 2\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві\~сторони\~пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, враховуючи часткове задоволення позову, суд визначає до стягнення з відповідача на користь позивачки 500 грн витрат на правову допомогу. З урахуванням вимог ч.1\~ст.141\~ЦПК України згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з огляду на те, що позивачка звільнена від сплати судового збору згідно п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача слід стягнути 908,00 грн. судового збору в дохід державного бюджету. На підставі наведеного, відповідно до ст.\~182,\~199,\~200 СК України,

Outcome: approved