Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру стягуваних аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 13.10.2010 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача, щомісячно до досягнення дочкою повноліття. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», внесені зміни до нормативно-правових актів, щодо стягнення аліментів у збільшеному розмірі. Так, згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки в розмірі 1/4 частини від його заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дочкою повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду відзив на позовну заяву в якому просить суд відмовити позивачці в задоволенні позову з тих підстав, що вона вже зверталася до суду з аналогічним позовом і на підставі рішення суду з нього стягуються аліменти на утримання дочки. Також відповідач зазначив про те, що він сплачує аліменти в більшому розмірі ніж визначений законодавством прожитковий мінімум, тому вважає позов безпідставним. Крім того, відповідач вказав, що позивачка додала до позовної заяви копії документів, які не завірені належним чином у звязку з чим позов не підлягає розгляду. Заслухавши позивачку та дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Даний спір між сторонами виник із сімейних правовідносин, які регулюються ст. 182, 192 Сімейного кодексу України. В судовому засіданні було встановлено, що позивачка є матірю, а відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що вбачається\~із свідоцтва\~про народження(а.с. 6). Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 13.10.2010 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача, щомісячно до досягнення дочкою повноліття (а.с. 8-11). Законом України\~«Про внесення\~змін до\~деяких законодавчих\~актів України\~щодо посилення\~захисту права\~дитини на\~належне утримання\~шляхом вдосконалення\~порядку стягнення\~аліментів» від\~17.05.2017\~року,\~були внесені\~зміни до\~законодавчих актів\~України,\~зокрема ч.\~2\~ст.\~182\~СК України\~викладена в\~наступній редакції:\~«Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що на підставі рішення суду з відповідача були стягнуті аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, а пізніше були внесені зміни до законодавства України, якими встановлено, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому не підлягає задоволенню клопотання відповідача про закриття провадження у справі з тих підстав, що позивачка вже зверталася до суду з аналогічним позовом. Суд не погоджується з позицією відповідача про те, що даний позов є безпідставним у звязку з тим, що він сплачує аліменти в більшому розмірі ніж прожитковий мінімум, оскільки вимогами чинного законодавства України встановлено мінімальний розмір аліментів на утримання дитини і сплата аліментів у меншому розмірі порушуватиме право дитини на належне утримання в звязку з чим не може ставитися в залежність від добровільного виконання цього обовязку одним з батьків на даний час. Суд погоджується з позицією відповідача про те, що позивачка додала до позовної заяви письмові докази не засвідчені належним чином. Разом з тим, відповідач не зазначив який саме документ викликає у нього сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, що може бути підставою для його виключення з числа доказів. Крім того в наданому суду відзиві на позовну заяву відповідач визнав факт про необхідність сплати аліментів на утримання дочки [PERSON] Відповідно до вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.\~ Суд не має обґрунтованого сумніву в тому, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] на утримання якої він зобовязаний сплачувати кошти. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що заявлений позов обґрунтований, тому він підлягає задоволенню. Суд вважає необхідним, стягувати аліменти у збільшеному розмірі з дня набрання рішенням суду законної сили, а виконавчий лист виданий Білокуракинським районним судом Луганської області на виконання рішення суду від 13.10.2010 року про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, щомісячно до досягнення дочкою повноліття, відкликати. Крім того, суд вважає за необхідне, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., оскільки позивачка була звільнена від його сплати при подачі позову.

Outcome: approved