Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини та коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, посилаючись на те, що від шлюбу, укладеного з відповідачем 30.04.2015 року, вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який на теперішній час мешкає із позивачкою та перебуває на її утриманні. З червня 2018 року сторони спільного господарства не ведуть, проживають окремо один від одного. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходу/, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця. Крім того, позивачка зазначає, що вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років, тому потребує матеріальної допомоги відповідача. У зв'язку з цим просить стягнути з відповідача на її користь кошти на її утримання у розмірі ? частини з усіх видів заробітку /доходу/. В судове засідання позивачка не з'явилася, але від неї надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30.04.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області. (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). Згідно наданої до матеріалів справи довідки начальника ЖЄУ від 27.08.2018 року (а.с.7-8), малолітній син [PERSON] проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS]. Судом встановлено, що відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Згідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або визначаються судом. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнями учасників справи, їхніх представників. За таких обставин, враховуючи наявність передбачених законом підстав, та визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина у заявленому позивачкою розмірі. У відповідності до вимог ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи наведене, суд вважає також за доцільне стягнути з відповідача на корить позивачки кошти на її утримання у заявленому позивачкою розмірі - ? частини з усіх видів заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ, від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову і позовні вимоги задоволено в повному обсязі, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved