Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 13.08.2014 року вона, бажаючи придбати дитячий письмовий стіл, звернулась до меблевого салону «Ярес» за адресою - м. Київ, вул. Братиславська,3 з метою уточнення розміру, форми, кольору тощо. Виставкового зразка дитячого письмового столу (країна-виробник моделі - Туреччина), який попередньо вибрала позивачка на сайті відповідача, у вказаному меблевому салоні на той час не було. Водночас працівником салону було запропоновано позивачці переглянути каталог, де був комплект меблів «Аврора», в склад якого входив стіл,що сподобався позивачці на сайті підприємства і який можна було придбати окремо від всього комплекту. На запитання позивачки працівник салону повідомив, що завод, що виробляє комплект меблів «Аврора», знаходиться м. Дніпропетровськ (Україна) і ніби-то працює за ліцензією Туреччини. Вартість столу склала 3 400 гривень, доставка - 150 гривень, вартість монтажу - 100 гривень. 13.08.2014 року [PERSON], узгодивши питання вартості, доставки тощо, в салоні-продавця ПП «Ярес» в касу частково сплатила вартість стола в розмірі 1 000 гривень. Іншу частину коштів позивачка мала сплатити в день доставки 21.08.2014 року особам, які доставлять стіл. Насправді доставку було здійснено 09.09.2014 року, а в телефонному режимі було повідомлено позивачку, що в з»язку з затримкою доставки продавець зробить їй певну знижку. 09.09.2014 року позивачка сплатила представникові продавця в момент доставки столу 2 350 гривень, з яких 2 200 гривень - доплата вартості стола і 150 гривень - оплата доставки. На підтвердження факту доставки стола та сплати позивачкою зазначеної суми представник продавця ніяких документів не надав, на прохання позивачки зробив відмітку про сплату нею 2 350 гривень на документі про часткову оплату за стіл, здійснену в салоні. Після доставки столу позивачці стало відомо, що його виробником є ТОВ «Алмаз», що виробляє меблі під торговою маркою «Любимый дом» та знаходиться в м. Волгодонськ Ростовської області в Російській Федерації. Позивачка зазначає, що вона як покупець з метою свідомого вибору мала право отримати від продавця товару інформацію про виробника товару та його місцезнаходження, а продавець зобов»язаний був надати таку інформацію покупцю. Однак відповідач ввів в оману позивачку щодо такої інформації, розмістивши на сайті інформацію, що країною-виробником є Туреччина, а також повідомивши про те, що збирають ці меблі в м. Дніпропетровськ за ліцензією Туреччини. Позивачку доставлений стіл не задовольнив за кольором, формою та розміром, а тому не може бути використаний нею за призначенням. В зв»язку з цим вона у законодавчо встановлений чотирнадцятиденний термін з дня доставки, а саме 17.09.2014 року звернулась до меблевого салону з метою повернення столу та повернення сплачених коштів. На пропозицію працівника салону позивачка написала заяву на повернення коштів у розмірі 1 000 гривень за замовлений товар. Щодо залишку суми, то його обіцяли повернути через працівників салону, які будуть забирати стіл у позивачки. [PERSON] неодноразово телефонувала відповідачу з приводу повернення коштів і меблів. Станом на 17.10.2014 року меблі у позивачки відповідач не забрав, кошти не повернув. [PERSON] просить розірвати укладений між нею та відповідачем договір купівлі-продажу столу з комплекту меблів «Аврора», зобов»язати ПП «Ярес» прийняти стіл та повернути їй 3 200 гривень, сплачених нею як вартість вищевказаного столу. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, також зазначила, що позов підтримує повністю і не заперечує проти постановлення заочного рішення по справі. Представник відповідача в судове засідання повторно не з»явився, про причини неявки не повідомив, тому суд вважав за можливе розглядати справу за його відсутності і постановити заочне рішення. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлений, причини неявки до суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 13.08.2014 року між [PERSON] та ПП «Ярес» був укладений договір купівлі-продажу стола кутового з надбудовами «Любимый дом» за 3 400 гривень, за яким [PERSON] сплатила грошові кошти в розмірі 1 000 гривень як попередню оплату, що підтверджується листом-замовленням (а.с.40). 09.09.2014 року замовлений стіл був доставлений позивачці, яка сплатила представнику продавця, що доставляв стіл, на прізвище [PERSON] грошові кошти в розмірі 2 350 гривень, з яких 2 200 гривень - доплата вартості стола, а 150 гривень - оплата доставки. Це підтверджується власноручно написаною цією особою розпискою на листі-замовленні (а.с.40). Позивачка в позові зазначає, що оскільки товар був поставлений 09.09.2014 року, т.т. пізніше домовленого строку - 21.08.2014 року, їй, як повідомив представник салону, було зроблено знижку. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, в т.ч. на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця). Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію. Як вказала позивачка в позові, перед купівлею товару відповідач повідомив її, що обраний нею стіл, який входить до комплекту меблів «Аврора», виготовляється на заводі у м. Дніпропетровську, який працює за ліцензією Туреччини. Після поставки придбаного столу [PERSON] на сайті за інтернет-адресою, яка була надрукована на упаковці товару, дізналася, що виробником столу є ТОВ «Алмаз», яке знаходиться в м. Волгодонську в Російській Федерації. Позивачка вважає, що відповідач порушив її право на свідомий вибір товару домашнього вжитку. Крім того, [PERSON] в позові зазначає, що оскільки вона обирала стіл по каталогу, доставлений їй стіл не задовольнив її за кольором, а з урахуванням введення її в оману працівниками відповідача щодо країни виробника товару, цей стіл не може бути використаний за призначенням в будь-якому випадку. Положеннями ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем. Обмін товару належної якості провадиться, якщо він не використовувався і якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачеві разом з проданим товаром. Якщо на момент обміну аналогічного товару немає у продажу, споживач має право або придбати будь-які інші товари з наявного асортименту з відповідним перерахуванням вартості, або розірвати договір та одержати назад гроші у розмірі вартості повернутого товару, або здійснити обмін товару на аналогічний при першому ж надходженні відповідного товару в продаж. Продавець зобов'язаний у день надходження товару в продаж повідомити про це споживача, який вимагає обміну товару. При розірванні договору купівлі-продажу розрахунки із споживачем провадяться виходячи з вартості товару на час його купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів. 17.09.2014 року позивачка звернулась до меблевого салону «Ярес» з метою повернення столу. Як зазначає [PERSON] у позові, на прохання працівника салону вона написала заяву про повернення їй сплачених коштів у розмірі 1 000 гривень за замовлений товар (а.с.14 - копія заяви). При цьому працівник салону повідомив, що кошти в розмірі 1 000 гривень їй будуть повернуті протягом семи днів з дня написання заяви, а гроші в розмірі 2 200 гривень їй повернуть в день, коли приїдуть забирати стіл. На доставку до салону столу самою позивачкою працівник салону не погодився. В подальшому стіл відповідачем забраний не був, а гроші позивачці не повернуті. Оскільки відповідачем стіл обмінений не був, а позивачка придбати будь-які інші товари з наявного асортименту не бажає, а висловила вимоги розірвати договір та одержати назад гроші у розмірі вартості товару, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Стягненню з відповідача підлягає судовий збір. На підставі наведеного, ст.ст. 4, 9, 21 Закону України «Про захист прав споживачів»,

Outcome: approved