Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що від зареєстрованого шлюбу з відповідачем мають сина [PERSON] , [INFO] . З 2014 року сторони проживають окремо, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. До початку судового розгляду позивачка подала заяву про слухання справи у її відсутності, та про проведення по справі заочного розгляду, не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідач причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно, клопотань суду не надсилав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який розірвано рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 21 жовтня 2014 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого виконавчим комітетом Гуменецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, актовий запис №45. Відповідно до ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того суд враховує, що прожитковий мінімум на утримання дітей переглядається двічі на рік в сторону збільшення і відповідно до ч. 2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини , тобто батьки повинні забезпечити рівень життя дітей, необхідний для їх гармонійного розвитку, а не тільки мінімальні потреби дітей в їжі і одязі. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України аліменти на одну дитину стягуються в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд вважає, що аліменти з відповідача підлягають стягненню народження в розмірі в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 вересня 2020 року до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивачки, відповідача, що з 01 липня 2020 року прожитковий мінімум на дитину віком до 06 років становить 1859 гривень, прожитковий мінімум на дитину від 06 років становить 2318 гривень, те, що батьки в рівних частинах повинні нести витрати по утриманню та вихованню дітей, що відповідач визнає позовні вимоги. Крім того суд враховує, що стягнення мінімального розміру аліментів на одну дитину в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку може бути здійснено судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Однак судом не було встановлено, що відповідач має достатній дохід, щоб стягувати аліменти в такому розмірі і позивачем докази на підтвердження розміру доходу відповідача подано не було. Також з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп., що відповідає 0,4 від розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. На підставі викладеного,

Outcome: partial