Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 06 листопада 2010 року по 16 грудня 2013 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в період якого у них народилися двоє дітей: син [PERSON], [INFO] року, та донька [PERSON], [INFO]. Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2015 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі по 400 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Після розірвання шлюбу, відповідач спочатку відвідував дітей та цікавився їх життям, приймав участь у їх вихованні. З 2014 року відповідач не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавить життям дітей, станом їх здоров'я, вихованням, успіхами, фізичним та духовним розвитком, не спілкується з ними. Діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідно до довідки Солонянської РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області від 17 липня 2017 року станом на 01 липня 2017 року, відповідач має заборгованості по сплаті аліментів на утримання дітей в розмірі 24412 грн. 90 коп., в зв'язку з чим, прохала задовольнити позовні вимоги, та позбавити відповідача батьківських прав. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, не заперечувала проти заочного розгляду справи у зв'язку з неявкою відповідача. Відповідач [PERSON], який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 73-75), в судове засідання не з'явився причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Солонянська районна державна адміністрація Дніпропетровської області (як орган опіки та піклування) [PERSON], в судовому засіданні, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, вважала, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав. Згідно наданого до суду висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], прохала врахувати, що з 02 грудня 2013 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], їх спільні малолітні діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. З часу припинення сімейних відносин, відповідач [PERSON], не займається вихованням дітей, не цікавиться їх розвитком, станом здоров'я та фактично самоусунувся від виконання батьківських обов'язків по відношенню до дітей. Згідно довідки Багатського дошкільного навчального закладу «Дюймовочка» відповідач жодного разу в дошкільному закладі не з'являвся, не приймав ніякої участі у вихованні та навчанні дітей. Крім того, станом на 01 липня 2017 року згідно довідки Солонянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 24412 грн. 90 коп. Відповідач запрошувався до служби у справах дітей райдержадміністрації для надання пояснень щодо невиконання батьківських обов'язків, а також був запрошений на засідання комісії з питань прав дитини при райдержадміністрації 05 жовтня 2017 року та 26 жовтня 2017 року, але не з'явився, про причину неявки не повідомив. Згідно характеристики наданої Солонянською селищною радою Солонянського району Дніпропетровської області, відповідач проживає в [ADDRESS]. За місцем проживання характеризується як безвідповідальний, схильний до зловживання спиртними напоями, не працюючий. В зв'язку з чим, є доцільним позбавити відповідача батьківських прав, оскільки це буде відповідати інтересам дітей, які мають право на соціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їм розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношення здоровим та нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності (а.с. 43-44). Суд, заслухавши позивачку, представника третьої особи, свідків, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року передбачено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної забезпеченості, малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли маються виключні обставини, бути розлучений зі своєю матір'ю. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 155 СК України - здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 164 СК України - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 01 вересня 2011 року [PERSON] є батьком [PERSON] - [INFO] (а.с. 8). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28 серпня 2012 року [PERSON] є батьком [PERSON] - [INFO] (а.с. 9). Заочним рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2013 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10-11). Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2015 року з відповідача [PERSON] стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей, у розмірі по 400 грн.00 коп. на кожну дитину щомісячно, на підставі якого було видано виконавчий лист №192/2858/14 провадження №2/192/88/14, який знаходиться на виконанні у Солонянському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 12-14). Згідно довідки Солонянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, згідно виконавчого листа №192/2858/14 виданого на виконання рішення суду, мається заборгованість станом на 01 липня 2017 року в розмірі 24412 грн. 90 коп., що свідчить про неналежне виконання відповідачем батьківських обов'язків по утриманню дітей, оскільки аліменти на утримання дітей навіть за рішенням суду відповідачем своєчасно не сплачуються, що призвело до виникнення значної заборгованості (а.с. 15, 50). Відповідно до висновку Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, орган опіки та піклування вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні дітей [PERSON] та [PERSON], є доцільним та таким, що відповідає їхнім інтересам, оскільки батько ухиляється від своїх батьківських обов'язків та не має бажання змінитися, а навпаки - батько не відвідує дітей, не цікавиться їх станом здоров'я (а.с. 43-44). Згідно характеристики на дітей виконавчого комітету Новопокровської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області вихованням дітей займається мати, [PERSON], батько в дошкільному житті дітей участі не приймає, до дитячого закладу не з'являється, досягненнями дітей не цікавиться (а.с.19). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], показала, що відповідач участі у вихованні дітей не приймає, не спілкується з ними та не відвідує їх, зловживає спиртними напоями. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні показали, що відповідач участі у вихованні та утриманні дітей [PERSON] та [PERSON] не приймає. Згідно довідок виконавчого комітету Новопокровської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області №142, №143 від 07 червня 2017 року, [PERSON], зареєстрована та проживає в [ADDRESS], неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають з матір'ю та знаходяться на її утриманні (а.с.16,17). З довідки-характеристики виданої старостою виконавчого комітету Новопокровської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області [PERSON], вбачається, що [PERSON] за час проживання на території Новопокровської селищної ради до кримінальної відповідальності не притягалась, займається господарством, вихованням дітей, алкогольні напої не вживає (а.с. 18). Згідно довідки-характеристики виданою Солонянською селищною радою Солонянського району, Дніпропетровської області відповідач [PERSON] проживає в [ADDRESS], характеризується як безвідповідальний, схильний до вживання спиртних напоїв, по стійного місця роботи немає.(а.с. 53). Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п. 16 постанови від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них. Оцінивши надані позивачкою докази, суд вважає, що заявлені вимоги позивачки про позбавлення батьківських прав відповідача відносно її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач, жодним чином не цікавиться долею своїх малолітніх дітей, не відвідує їх не турбується про їх стан здоров'я, фізичний стан, жодним чином не утримує дітей, не займається їх духовним вихованням, що в своєї сукупності дають підстави для висновку про ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Тому суд вважає, що є всі підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON], і таке позбавлення прав буде відповідати інтересам кожної з цих дітей. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв'язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір сплачений нею під час звернення з позовом до суду (а.с. 1, 2). На підставі викладеного, ст.ст. 150, 155, 160, 164, 166 СК України та

Outcome: approved