Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, пояснивши, що 25.02.1995 року сторони уклали між собою шлюб. Від спільного шлюбу вони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. [INFO] року йому виповнилось 18 років, однак він продовжує навчатись і на даний час є студентом 3 курсу Київського коледжу будівництва, архітектури та дизайну денної форми навчання. Строк навчання закінчується 1.07.2014 року. Поскільки син навчається на стаціонарній денній формі, не має часу працювати, а навчання потребує значних коштів у вигляді купівлі канцелярського приладдя, послуг ксерокса для роздруківки рефератів та курсових робіт, придбання одягу, взуття тощо, а відповідач не надає матеріальної допомоги, при цьому працює в СБУ і отримує значний розмір заробітної плати, тому просить стягнути з нього на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх його доходів щомісяця як матеріальну допомогу на навчання сину [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився жодного разу, про розгляд справи був тричі повідомлений належним чином, з заявами до суду про неможливість розгляду справи у його відсутність не звертався. 3-тя особа [PERSON] в судове засідання також не з'явився, але у направленій заяві від 27.12.2013 року до суду просив позов задовольнити і розглянути справу у його відсутність. Заслухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. У відповідності до п.1, ст.198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх, непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Як встановлено у судовому засіданні, 25.02.1995 року сторони уклали між собою шлюб. Від спільного шлюбу вони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження (а.с.5), з якого вбачається, що батьками даної особи є сторони по справі. За змістом свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] шлюб між сторонами було розірвано 14.01.1999 року (а.с.4). Згідно п.1, ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. [INFO] року сину сторін [PERSON] виповнилось 18 років (а.с.5). Як вбачається з довідки №647 від 26.06.2013 року [PERSON] навчається на 3 курсі денної форми навчання за державним замовленням у Київському коледжі будівництва, архітектури та дизайну і отримує стипендію. Курс навчання триває з 1.09.2010 року до 1.07.2014 року (а.с.6). Вказане підтвердила в суді і представник позивачки по справі. Згідно ч.3, ст.10 та ч.1, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Місце роботи відповідача [PERSON] та наявність щомісячного його доходу судом не встановлені, а ствердження представника позивачки, що він є працівником СБУ не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, при цьому нею не надано на підтвердження будь-яких доказів і з клопотанням до суду про витребування доказів вказана процесуальна особа не зверталась. Як пояснила представник позивачки в судовому засіданні вказана позивачкою частка аліментів потрібна на навчання дитини у вигляді купівлі канцелярського приладдя, послуг ксерокса для роздруківки рефератів та курсових робіт, придбання одягу, взуття, тощо. Поскільки позивачка та її представник не надали доказів щодо витрат позивачки та її сина [PERSON], пов'язаних з навчальним процесом у Київському коледжі будівництва, архітектури та дизайну, де останній навчається за рахунок державного замовлення, а також місце роботи та отримання доходу відповідача, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed