Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, в зв'язку з різним поглядами на життя, розбіжністю в характерах. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Шлюбні відносини між ними припинені. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу та сім'ї неможливо та й недоцільно, у зв'язку з чим, просить позов задовольнити. Позивачка в судове засідання не з'явилася, сповіщена належним чином, про що в справі є відповідні докази. Підтримала позовні вимоги, наполягала на розірванні шлюбу, просила строк для примирення не надавати та справу розглянути у її відсутність, про що надала заяву (а.с.6). Відповідач до суду не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що в справі є відповідні докази. Позов визнав, просив строк для примирення не надавати та справу розглянути у його відсутність, про що надав заяву (а.с.16). Суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 197 ЦПК України). Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви позивачки, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з розірванням шлюбу. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 04 листопада 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №240, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Від цього шлюбу сторони мають сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження [NUMBER] (а.с.4). Сторони категорично миритися не бажають, наполягають на розірванні шлюбу (а.с.6;16). Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дитини. Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] - існує формально, а тому підлягає розірванню. Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачка надала заяву про залишення їй прізвища яке вона отримала під час реєстрації шлюбу - «[PERSON]» (а.с.6). Відповідно до ст. 113 СК України, позивачці залишити прізвище - «[PERSON]». Позивачем [PERSON] при подачі позовної заяви до суду було сплачено судовий збір у розмірі 640грн. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача за її вимогою підлягає стягненню понесені нею судові витрати в розмірі 640 гривен на сплату судового збору (а.с1). На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved