Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

позивачка звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» про стягнення суми коштів та зменшивши розмір своїх позовних вимог, зазначила, що 18 квітня 2008 року між нею та ВАТ «Універсальний Банк Розвитку та Партнерства» правонаступником якого є ПАТ «БГ Банк», був укладений договір банківського рахунку № 575 відповідно до якого банк відкриває клієнту поточний рахунок № [NUMBER] в іноземній валюті та зобов'язовується приймати та зараховувати грошові кошти, а також сплачувати відсотки клієнту за користування вказаними коштами. В зв'язку з чим вона просила стягнути кошти з відповідача по рахунку № [NUMBER], сума яких становить 8241,29 дол. США. З метою дострокового повернення суми вкладу позивач звернувся до відповідача з вимогою повернення вкладу за вище вказаним договором. Однак, відповідач не виконав свій обов'язок щодо повернення грошових коштів належних позивачу в повному обсязі. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Так, перевіряючи обставини справи, у судовому засіданні встановлено, що 18 квітня 2008 року між позивачкою та відповідачем був укладений договір банківського рахунку №575 (а.с.6-7). Згідно п. 1.1 умов договору банківського рахунку в порядку та на умовах визначених цим договором банк відкриває клієнту поточний рахунок № [NUMBER] в іноземній валюті (Долари США), на який зобов'язується приймати та зараховувати грогові кошти, що надходять клієнту, для зберігання і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів. Згідно п. 1.2 умов договору банківського рахунку банк надає клієнту послуги з приймання та зарахування на рахунок грошових коштів, що йому надходять, виконує розпорядження клієнта про перерахування та видачу відповідних сум з рахунку та проводить інші операції по рахунку відповідно до умов цього договору та законодавства України, а клієнт здійснює оплату наданих банком послуг у розмірі, визначеному діючими тарифами в банку. З метою повернення суми банківського рахунку позивачка 04.08.2014 року звернулася до відповідача з вимогою видачі коштів за вищевказаним договором банківського рахунку, в розмірі 8430,29 дол. США (а.с.8). Однак, відповідач не виконав свій обов'язок щодо видачі грошових коштів належних позивачу. При цьому, згідно ст. 1166 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Відповідно до виписки від 21.10.2014 року по особовому рахунку № [NUMBER], вбачається, що залишок коштів по вказаному рахунку становить 8241,29 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 106 736,61 грн.. Враховуючи вказані вимоги суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача коштів по особовому рахунку № [NUMBER], в розмірі 8241,29 дол. США , що в еквіваленті по курсу НБУ складає 106 736,61 грн.. Згідно положень ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, оскільки заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити в повному розмірі. Судові витрати суд розподіляються судом відповідно до ст.88 ЦПК України. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 41, 129 Конституції України, ст. 1166 ЦК України та

Outcome: approved