Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на будинковолодіння у порядку спадкування за законом. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що згідно рішення виконкому Тисменицької районної ради народних депутатів від 10.03.1989 р. за її батьком [PERSON] визнано право власності на будинковолодіння [ADDRESS]. 22.03.1989 р. батькові видано свідоцтво про право власності на будинковолодіння, яке зареєстроване в Івано-Франківському ОБТІ. Однак, правовстановлюючий документ на даний час втрачено. Інвентаризаційна вартість будинковолодіння складає 204059 грн. Спірне будинковолодіння мало статус колгоспного двору, майно якого відповідно до вимог ст.ст. 121, 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.) належало його членам у рівних частках на засадах спільної сумісної власності. Станом на 15.04.1991 р. у дворі проживали батько [PERSON] та матір [PERSON], які стали співвласниками будинковолодіння по 1/2 частині. Після смерті батька, що настала [INFO] р., належну йому ? частину успадкували позивачка та її матір, оскільки проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини, ставши співвласниками відповідно ? та ? частин. Після смерті [INFO] р. матері відкрилась спадщина на належні їй ? частини будинковолодіння, яку відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України прийняла позивачка як спадкоємець за законом першої черги. Інший спадкоємець за законом першої черги - відповідач [PERSON] спадщину після смерті матері не прийняв і на неї не претендує. Державний нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки будинковолодіння мало статус колгоспного двору. Просила визнати за нею право власності на будинковолодіння з підстав належності ? частини у порядку спадкування за законом після смерті батька та 3/4 частин - у порядку спадкування за законом після смерті матері. Позивачка у судове засідання не з'явилась, у поданій суду заяві просила справу розглянути в її відсутності, позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути в його відсутності, позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що згідно рішення виконкому Тисменицької районної ради народних депутатів № 46 від 10.03.1989 р. за батьком позивачки [PERSON] визнано право власності на будинковолодіння [ADDRESS]. 22.03.1989 р. [PERSON] видано свідоцтво про право власності на будинковолодіння, яке зареєстроване в Івано-Франківському ОБТІ. Однак, правовстановлюючий документ на даний час втрачено. Інвентаризаційна вартість будинковолодіння складає 204059 грн. Спірне будинковолодіння мало статус колгоспного двору, майно якого відповідно до вимог ст.ст. 121, 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.) належало його членам у рівних частках на засадах спільної сумісної власності. Станом на 15.04.1991 р., коли набрав чинності Закон України «Про власність», у дворі проживали батьки позивачки [PERSON] та [PERSON], які стали співвласниками будинковолодіння по ? частині. Після смерті [INFO] р. [PERSON] належну йому ? частину успадкували позивачка та її матір [PERSON], оскільки проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини, ставши співвласниками відповідно ? та ? частин. Після смерті [INFO] р. матері відкрилась спадщина на належні їй ? частини будинковолодіння, яку відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України прийняла позивачка як спадкоємець за законом першої черги. Вказані обставини, що підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами, не оспорювались відповідачем, який як спадкоємець за законом першої черги спадщину ні після смерті батька, ні після смерті матері не прийняв і на неї не претендує. Відсутність правоустановлюючого документу на спадкове будинковолодіння перешкоджає позивачці в оформленні права на спадщину в нотаріальному порядку. За таких обставин за нею слід визнати право власності на будинковолодіння з підстав належності ? частини у порядку спадкування за законом після смерті батька та ? частин - у порядку спадкування за законом після смерті матері. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 121, 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), ст.ст. 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved