Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду в інтересах сина - [PERSON] з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], який на даний час є студентом вищого комунального навчального закладу Сумської обласної ради «Лебединського педагогічного училища» ім. А.С. Макаренка і навчається на денній формі навчання на бюджетній основі. У зв'язку з навчанням на денній формі, останній не має можливості працевлаштуватися, а отримувана ним стипендія становить 677 грн. Відповідач ніякої допомоги у навчанні дитини не надає, хоча має на це можливість, так як займається підприємницькою діяльністю та отримує доходи. Тому вона звернулася до суду і просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина в зв'язку з навчанням в розмірі ? частини від усіх видів доходів відповідача до досягнення сином 23 років. В судовому засіданні позивачка та третя особа підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач заперечує проти сплати аліментів на час навчання сина, оскільки син не спілкується з ним та змінив його прізвище. Крім того, він є інвалідом з дитинства 3 групи та сам отримує допомогу в зв'язку з втратою годувальника. Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного: Даний спір між сторонами виник з сімейних правовідносин, які регулюються ст. 199, ст. 200 СК України. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народився [INFO], батьком якого є [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7). 18.08.2014 року в відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Лебедину реєстраційної служби Лебединського міськрайонного управління юстиції у Сумській області він змінив своє прізвище «[PERSON]» на [PERSON] (а.с.8). [PERSON] є студентом денної форми навчання ВКНЗ СОР «Лебединське педагогічне училище ім. А.С. Макаренка. Навчається на бюджетній основі, отримує стипендію в розмірі 677 грн., що стверджується довідкою від 06.09.2016 року № 620, термін закінчення його навчання - червень 2018 року (а.с.11) Він проживає разом з матір'ю, яка отримує пенсію в зв'язку з втратою годувальника в розмірі 1130 грн., пенсію інваліда з дитинства в розмірі 1130 грн. та заробітну плату в розмірі 1/2 частини мінімального заробітку. Відповідач займається підприємницькою діяльністю, отримуючи від цього дохід 500 грн. в місяць, що стверджується довідкою Охтирської державної податкової інспекції від 29.09.2016 року №1324/Б/18-25-17-011, отримує пенсію в розмірі 1137.50грн., що стверджується довідкою Лебединського об'єднаного УПФУ Сумської області № 2103 від 19.09.2016 року (а.с.16). Крім того отримує державну соціальну допомогу як інвалід з дитинства 3 групи в розмірі 1130 грн., що стверджується довідкою Лебединського міського управління праці та соціального захисту населення № 2512 від 20.09.2016 року (а.с.17). Інших утриманців не має, що стверджується довідкою Лебединської міської ради № 2033 від 20.09.2016 року (а.с.15). Згідно зі ст. 199 СК України - батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі закінчення навчання. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба, у зв'язку з цим, у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів з урахуванням обставин, визначених у ст.182 СК України. На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги матеріальний стан сторін та обов'язок кожної зі сторін надавати допомогу синові в зв'язку з навчанням, прожитковий мінімум для працездатних осіб, який становить 1450 грн. станом на день розгляду справи, а також інші обставини, які мають істотне значення, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved