overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом, в якому просить про розірвання шлюбу з [PERSON] , що його було зареєстровано Горішньоплавнівським міським віділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 11.01.2017 за актовим записом № 02. Вимоги мотивує тим, що спільне господарство не ведуть, їх сім`я фактично розпалась. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У судове засідання позивач не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Від неї до суду надійшла заява в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, правом подання відзиву на позов не скористався, натомість надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов [PERSON] визнав повністю. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов наступних висновків. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, 11.01.2017 Горішньоплавнівським міським віділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області було зареєстровано шлюб між сторонами за актовим записом № 02 (а.с.3). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.4,5). Як вбачається зі змісту позовної заяви, сторони припинили подружні відносини, спільне господарство не ведуть, миритись сторони не бажають, їх сім`я фактично розпалась, на що заперечень від відповідача не надходило (а.с.2). Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положення ст.ст.141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом, в якому просить про розірвання шлюбу з [PERSON] , що його було зареєстровано Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 18.05.2018 за актовим записом № 417. Вимоги мотивує тим, що спільне господарство не ведуть, їх сім`я фактично розпалась. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , 2018 року народження. У судове засідання позивач не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Від неї до суду надійшла заява в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу за її відсутності. Після розірвання шлюбу позивач просила залишити їй дошлюбне прізвище - [PERSON] . Відповідач у судове засідання не з`явився, правом подання відзиву на позов не скористався, натомість надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов [PERSON] визнав повністю. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов наступних висновків. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 18.05.2018 Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області було зареєстровано шлюб між сторонами за актовим записом № 417 (а.с.6). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Як вбачається зі змісту позовної заяви, сторони припинили подружні відносини, спільне господарство не ведуть, миритись сторони не бажають, їх сім`я фактично розпалась, на що заперечень від відповідача не надходило (а.с.2-3). Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положення ст.ст.141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] , що зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 20 липня 2013 року за актовим записом №716. Вимоги мотивує тим, що спільне господарство не ведуть, їх сім`я фактично розпалась. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 20 квітня 2021 року позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 23). Відповідач у відповідності до ст.278 ЦПК України відзив на позов, у наданий судом строк до суду не подав. Заперечень проти розгляду справи в спрощеному провадженні без повідомлення сторін не надав. Тому, відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 20 липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між сторонами за актовим записом №716 (а.с.18). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.18 зворотній бік). Як вбачається зі змісту позовної заяви, сторони припинили подружні відносини, спільне господарство не ведуть, миритись сторони не бажають, їх сім`я фактично розпалась, на що заперечень від відповідача не надходило (а.с.15). Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положення ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом,в якому просить розірвати шлюб із відповідачем,поскільки вони з липня 2013р не проживають однією сім»єю,не підтримують подружні відносини,проживають окремо.При спільному проживанні відповідач ображав її,погрожував їй. Позивачка та її представник у судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та просив шлюб розірвати. Суд,заслухавши пояснення сторін,покази свідка,вивчивши матеріали справи,вважає позов таким,що підлягає до задоволення. У судовому засіданні встановлено,що сторони по справі з 1972р перебувають у шлюбі.Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають.Сторони з липня 2013р не проживають однією сім»єю,не ведуть спільне господарство,не підтримують подружні відносини,проживають окремо.На примирення сторони не згодні .При таких обставинах,суд вважає,що збереження шлюбу сторін шкодить інтересам сторін,а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст. 109,110 Сімейного Кодексу України,,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом,в якому просить розірвати шлюб із відповідачем,поскільки спільне життя із відповідачем не склалось через постійні непорозуміння,з 2010р відповідач почав менше уваги приділяти сім»ї та вихованню дитини,з листопада 2013р по лютий 2014р не проживав із сім»єю,після нетривалого примирення відповідач 06.08.2014р знову залишив сім»ю,забравши всі свої речі.Сумісне проживання та ведення спільного господарства припинено остаточно. Позивачка та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали,просили шлюб розірвати,на примирення позивачка не згодна. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти позову про розірвання шлюбу. Суд,заслухавши сторони ,вивчивши матеріали справи,вважає позов таким,що підлягає до задоволення. У судовому засіданні встановлено,що сторони по справі з 2003р перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON],2004рн. Сторони не проживають однією сім»єю,не ведуть спільне господарство,не підтримують подружні відносини,проживають окремо.На примирення сторони не згодні. При таких обставинах,суд вважає,що збереження шлюбу шкодить інтересам сторін та інтересам їхньої неповнолітньої дитини,а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини доходів відповідача. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що вона знаходилася з відповідачем у шлюбі, який було розірвано 11.06.2008 року. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO] . Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивачка надала суду заяву, в якій підтримала свої вимоги та просила справу розглянути без її участі. Відповідач подав суду заяву, в якій позов визнав і не заперечував проти його задоволення, просив справу розглянути без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] , який мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Судом встановлено, що відповідач не виконує обов'язку по утриманню дитини, а значить вимога позивачки про стягнення аліментів підлягає задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя і матеріальний стан дитини та стан здоровя і матеріальне становище відповідача. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частки від його доходу . У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати, повязані зі сплатою судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом, в якому просить суд стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у сумі ? частки від всіх видів заробітку. Позовні вимоги мотивовані тим, що від спільного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Між подружжям припинені родинні відносини з 2001 року. Оскільки відповідач не надає допомоги на утримання спільної дитини, вона вважає, що з нього необхідно стягнути аліменти у ? частки від всіх видів заробітку з 20 січня 2014 року до повноліття дитини. Позивачка у судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена завчасно та належним чином, надала телефонограму, у якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, надав суду заяву з проханням розглядати справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що від шлюбу з відповідачем [PERSON], [PERSON] має неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.10). Неповнолітня дитина проживає разом з позивачкою. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 ч. 3 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з викладеного та враховуючи позицію відповідача, який позовні вимоги визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів в зазначеному позивачкою розмірі, з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частки від всіх видів заробітку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, призначених на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] за рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27 квітня 2011 року, з 1/3 частини заробітку відповідача на тверду грошову суму в розмірі 3000 (три тисячі) грн. щомісячно на обох дітей починаючи з дня подання заяви і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що з відповідача на її користь на утримання дітей, стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку, однак на даний час відповідач добровільно допомоги на утримання дітей не надає, аліментів не сплачує, не бере участі у додаткових (моральних та матеріальних) витратах. Дохід їх сім'ї складається лише із її заробітної плати, яка складає у середньому 1557 грн., що менше прожиткового мінімуму на одну особу. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду заяву в якій позов підтримала, розгляд справи просила провести за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, через засоби масової інформації. Заперечень проти позову не надав. Дослідивши докази, які є в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 18.04.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 18.04.2011 року. [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27 квітня 2011 року з [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 23.03.2011 року та до повноліття дітей на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до Довідки №1815 від 05.02.2016р. Корабельного відділу ДВС Миколаївського Міського Управління юстиції про неотримання аліментів, [PERSON] не отримує аліменти з [PERSON] На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що є підстави для зміни розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], з 1/3 частини заробітку відповідача на тверду грошову суму в розмірі 3000 (три тисячі) грн. щомісячно на обох дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до [PERSON] про надання дозволу на безперешкодний виїзд та в'їзд дитини в м.Донецьк без згоди та супроводження батька, який 21.07.2017р. нею було уточнено, та просила надати їй дозвіл на виїзд дитини в м.Донецьк Доонецької області без згоди батька на період з 30.07.2017р. по 30.10.2017р. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що від шлюбу з відповідачем народилася дитина - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина постійна мешкає з нею та перебуває на її утриманні. У січні 2017р. позивачка з дочкою переїхали до міста Маріуполь, де вона на даний час і мешкає з дитиною, про що має довідку внутрішньо переміщеної особи. На сьогоднішній день вона з дитиною бажає відвідати свою мати, яка мешкає в м. Донецьку. Відповідач згоди на виїзд дитини не надає, у зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду. Представник позивачки [PERSON] до суду не з'явився, надав заяву, якою підтримав доводи позову, просив справу розглянути без його участі, позов просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] до відкритого судового засідання не з'явився, відомостей про причини неявки суду не надав, про дату та час судового засідання був повідомлений шляхом опублікування повісток про його виклик в судове засідання, на офіційному сайті Судової Влади, у зв'язку з чим суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 08.11.2009 року Кам'янобрідським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 324. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з травня 2013 року, з того часу сторони мешкають окремо, не ведуть спільного господарства, дитина залишиться жити з матір'ю про. Позивачка просила шлюб розірвати з причин відсутності порозуміння у сім'ї, довіри, різних поглядів на життя, у зв'язку із чим між подружжям виникло повне непорозуміння один одного. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, просив позов задовольнити. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07.11.2009 року, який зареєстровано Кам'янобрідським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 324 (а.с.7). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.6), яка на теперішній час проживає з позивачкою. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з травня 2013 року, подальше подружнє життя та збереження сім'ї є неможливим, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, сім'я розпалась з причини постійних сварок, різних поглядів на життя, відсутності порозуміння між подружжям. Враховуючи вищевикладене та те, що позивачка продовжує наполягати на розірванні шлюбу суд, враховуючи стійке волевиявлення направлене на розірвання шлюбу з відповідачем та обставини справи, вважає за необхідне задовольнити заявлені позовні вимоги та розірвати шлюб, укладений між сторонами. Спір про майно відсутній. Шлюб сторони розривають вперше. На підставі викладеного та

Outcome: approved