overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом та в обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем вона має спільних дітей - доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають із позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей та не бере участі у їх вихованні. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. У зв'язку з зазначеним, позивачка у своїх позовних вимогах просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця смт. Мангуш Мангушського району Донецької області, на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, до їх повноліття, починаючи з дня подання заяви до суду, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, але надала до суду письмову заяву, в якій просила суд справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. У разі неявки відповідача, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, хоча про час та місце проведення розгляду справи був повідомлений належним чином, що, на підставі ст. 224 ЦПК України, дає суду можливість розглянути справу у заочному порядку та винести заочне рішення. Суд, з урахуванням доказів, що є в матеріалах справи вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню, згідно наступних підстав: Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.10.2014 року, виданого виконкомом Комишуватської сільської ради Першотраневого району Донецької області, актовий запис № 10 та свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.08.2006 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравневого районного управління юстиції Донецької області, актовий запис №54, сторони мають спільних неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 5,7). Згідно довідки виданої виконкомом Мангушської селищної ради Мангушського району № 1384 від 18.07.2017 року, неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом із матір'ю [PERSON] (а.с. 6). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, з відповідача, на підставі ст. 88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом та в своєму позові в обґрунтування заявлених вимог послалася на наступне. З 2002 року вона проживає в житловому будинку в [ADDRESS], тобто на протязі 12 років . Те, що вона тривалий час проживає в будинку добре відомо в сільській раді, також це підтверджується актом про проживання. Згідно технічного паспорту, виготовленого Комінтернівським РБТІ Одеської області будинок є безхазяйним майном. Відповідне оголошення розміщене в газеті «Одеські вісті». З питання оформлення права власності на будинок вона зверталася до відповідача, але їй було відмовлено, з приводу чого вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Представник відповідача - Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву в якій проти позовних вимог не заперечував та просив розглядати справу в його відсутність. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Згідно ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). В судовому засіданні встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області № 39 стор. 22, особовий рахунок [NUMBER] в [ADDRESS], значиться житловий будинок з надвірними господарчими будівлями та спорудами, який є безхазяйним майном. Згідно акту, складеного 10.04.2014 року депутатом Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області Вольчевою Т.М. в присутності мешканців с. Кубанка, [PERSON], [PERSON], - [PERSON] дійсно проживає в житловому будинку в [ADDRESS] з 2002 року. Оголошення щодо безхазяйного житлового будинку в [ADDRESS] надруковано в газеті «Одеські вісті» (а.с. 7) Згідно технічного паспорта, виготовленого Комінтернівським РБТІ станом на 12.09.2012 року житловий будинок в [ADDRESS], площею загальною площею 73.3 кв.м, житловою 56,9 кв.м, допоміжною - 16.4 кв.м. з господарчими будівлями та спорудами, є безхазяйним майном. Отже, позивачка безперервно та відкрито користується нерухомим майном - постійно проживає в спірному будинку, що підтверджується матеріалами справи. За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та законними, а отже позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 220, 316, 344, 655, 657 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинком по вул.. Набережній, 53 в м. Таращі Київської області та усунути перешкоди у користуванні даним житловим будинком шляхом зняття його з реєстраційного обліку з вказаного будинку відповідача. Крім того, просить стягнути з нього сплачений нею судові витрати. В судове засідання позивачка не зявилася, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлена, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи належним чином оповіщений, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи належним чином оповіщений, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачка по справі, згідно договору купівлі продажу від 18.12.1987 року, зареєстрованого в реєстрі за №2031 у Білоцерківському бюро технічної інвентаризації, являється власником будинку по вул. Набережній, 53 в м. Тараща Київської області, в якому зареєстрована та проживає по сьогоднішній день. Крім позивачки, в даному будинку зареєстровані: чоловік, дочка, внуки та відповідач по справі. Останній зареєстрований, але фактично не проживає в ньому з березня місяця 2015 року, а отже і не приймає участі по його утриманню. Дане стверджується записами в будинковій книзі та актом депутата виконавчого комітета Таращанської міської ради Київської області від 24.11.2015 року № 22. Будь-яких угод позивачка з відповідачем щодо користування належного їй будинком не укладала. В звязку з тим, що позивачка має намір оформити державну субсидію на житлово-комунальні послуги, а реєстрація відповідача у вищезазначеному житловому будинку є перешкодою у реалізації нею цього права, остання звернулася до суду з даним позовом. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Згідно ст.ст.319, 321, 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.71 ЖК України громадянин може бути визнаним таким, що втратив право на користування жилим приміщення, якщо він не проживає більше шести місяців в ньому. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить постановити судове рішення, яким стягнути з відповідача, її колишнього чоловіка, на її користь аліменти на утримання їх спільного сина - [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягувати їх у такому розмірі щомісяця до повноліття дитини. Позивачка у судовому засіданні участі не приймала, у письмовій заяві позов підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. Відповідач також у судове засідання не з'явився. У письмовій заяві просив розглянути справу у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. З урахуванням поданих сторонами по справі заяв, суд вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності та у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, з'ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Закон - ст. ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України - встановив таке: - Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. - За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. - Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. - Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде утримуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], який мешкає разом із матір'ю в квартирі [ADDRESS]. Судом також встановлено, що мати дитини самостійно опікується його матеріальним становищем, у той час як батько у добровільному порядку цього не робить. При визначенні розміру аліментів, що мають бути стягнуті з відповідача суд, у відповідності до вимог ст. 182 СК України, врахував, як стан здоров'я та матеріальне становище батька та дитини, так і ті обставини, що відповідач, окрім неповнолітнього сина, немає інших утриманців. Вирішуючи питання про розмір щомісячних аліментних платежів, які необхідно стягнути з відповідача, суд вважає, що вони мають бути стягнуті у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Окрім того, відповідно до п.3 ч.1 ст. 80 і ч.2 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати на користь держави, від сплати яких позивачку за законом звільнено, а саме - судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить постановити судове рішення, яким стягнути з відповідача, її колишнього чоловіка, на її користь аліменти на утримання їх спільної доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягувати їх у такому розмірі щомісяця до повноліття дитини. Позивачка у судовому засіданні участі не приймала, у письмовій заяві позов підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. Проти постановлення заочного рішення заперечувала. Відповідач також у судове засідання не з'явився. У письмовій заяві просив розглянути справу у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. З урахуванням поданих сторонами по справі заяв, суд вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності та у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, з'ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Закон - ст. ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України - встановив таке: - Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. - За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. - Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. - Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде утримуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка мешкає разом із матір'ю в квартирі [ADDRESS]. Судом також встановлено, що мати дитини самостійно опікується її матеріальним становищем, у той час як батько у добровільному порядку цього не робить. При визначенні розміру аліментів, що мають бути стягнуті з відповідача суд, у відповідності до вимог ст. 182 СК України, врахував, як стан здоров'я та матеріальне становище батька та дитини, так і ті обставини, що відповідач, окрім неповнолітньої доньки, немає інших утриманців. Вирішуючи питання про розмір щомісячних аліментних платежів, які необхідно стягнути з відповідача, суд вважає, що вони мають бути стягнуті у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Окрім того, відповідно до п.3 ч.1 ст. 80 і ч.2 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати на користь держави, від сплати яких позивачку за законом звільнено, а саме - судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі, зареєстрований 14.02.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, після розірвання шлюбу малолітню дочку [PERSON] залишити проживати з нею. Крім того, просить після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «Шекетера», а понесені нею судові витрати, повязані з розглядом справи, стягнути з відповідача. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю та просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони з 14.02.2014 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис за № 126. Від даного шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Причиною розірвання шлюбу стало те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили і спільно не проживають з лютого місяця 2015 року. Шлюб між ними існує лише формально. На розірванні шлюбу позивачка наполягає, на примирення не згідна. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Спору щодо спільного майна та місця проживання дитини сторони не мають. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, що подальше спільне їх життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, суд прийшов до висновку, що сімю зберегти неможливо і шлюб необхідно розірвати. Виходячи з інтересів малолітньої дитини, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити її проживати з матір'ю, позивачкою по справі. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Понесені позивачкою судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі, зареєстрований 19.03.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Таращанського районного управління юстиції Київської області, актовий запис за № 29. Після розірвання шлюбу малолітню дочку [PERSON], [INFO] просить залишити проживати з нею та залишити їй прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивачка не з'явилася, про час і місце розгляду справи оповіщена у встановленому порядку, проте подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи оповіщений у встановленому порядку, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. У зв'язку із наведеним, з урахуванням вимог ч.4 ст. 174 ЦПК та ч.6 п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, згідно якого за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом, суд вважає за необхідне прийняти визнання відповідачем позову та задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі, зареєстрований 26.07.2012 року виконкомом Кирданівської сільської ради Таращанського району Київської області, актовий запис за № 05. Після розірвання шлюбу малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] просить залишити проживати з нею та стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. В судове засідання позивачка не з'явилася, про час і місце розгляду справи оповіщена у встановленому порядку, проте подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить відновити їй прізвище на дошлюбне «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи оповіщений у встановленому порядку, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. У зв'язку із наведеним, з урахуванням вимог ч.4 ст. 174 ЦПК та ч.6 п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, згідно якого за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом, суд вважає за необхідне прийняти визнання відповідачем позову та задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліменти на утримання доньки та сина в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначала, що від шлюбу з відповідачем має двох дітей, які знаходяться на її утриманні. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач також подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд визнає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, судом встановлені слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у шлюбі з 01 березня 2003 року до 03 лютого 2014 року (а.с.7,9). Згідно свідоцтв про народження (а.с.6,8), відповідач є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а тому згідно ст.180 Сімейного кодексу України він зобов'язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей. На даний час діти мешкають разом з позивачкою, і як вбачається з позовної заяви, відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дітей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім цього, відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що відповідач визнає позов, зобов'язаний утримувати своїх дітей та погоджується сплачувати аліменти, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 3 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved