Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів дитину. Свої вимоги обгрунтовує тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 23 липня 2011 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає, хоча має змогу таку надавати. Тому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/2 частки його щомісячного доходу (заробітку), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. При цьому пояснила, що на даний час перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною, отримує державну допомогу в сумі 130 грн., проживає разом з батьками. З відповідачем понад шість місяців проживають окремо, останній не цікавиться дитиною та не надає матеріальної допомоги на її утримання, хоча може її надавати. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та місце слухання справи повідомлений своєчасно, що підтверджується повідомленням про отримання ним повістки (а.с. 17), причини неявки суду не повідомив та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності. Отже, відповідач не з'явився до суду без поважних причин, що дає суду, відповідно до вимог ст. 224 ч.1 ЦПК України право ухвалити заочне рішення на підставі наявних і достатніх у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Требухівської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 19 (а.с.3). Від шлюбу мають дочку, [PERSON], [INFO], яка згідно довідки Новобиківської сільської ради перебуває на утриманні позивачки (а.с.2,5). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, у відповідності до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан того з батьків, з якого вони будуть стягуватися, а також враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, яких він зобов'язаний утримувати відповідно до Сімейного Кодексу України, та інші обставин, що мають істотне значення. Отже, враховуючи всі обставини, що мають значення для справи, зокрема ті, що сторони спільно не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері, позивачка знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, отримує незначну державну допомогу, відповідачем ніяким чином не спростовано, що він не спроможний сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої доньки в розмірі визначеному позивачкою, враховуючи, що батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 183 СК України суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/2 частки його щомісячного заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка звільнена від його сплати при подачі позову до суду.

Outcome: approved