Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 21.09.1997 року зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Рокитненської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області актовий запис №12. Відповідач є батьком її малолітнього сина [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні. З 2011 року та по теперішній час сторони спільно не проживають, відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання сина, не цікавиться та не приймає особистої участі у його вихованні. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 гривень щомісяця. В судовому засіданні представник позивачки підтримав позов в повному обсязі. Додатково суду пояснив, що відповідач не приймає участь в утриманні дитини, в його вихованні, не надає ніякої матеріальної допомоги, не піклується про стан здоров'я сина, а також що відповідач працює за межами країни, а саме в Російській Федерації де отримує заробітню плату в розмірі 800 доларів США, що в гривнях складає 10000 гривень щомісяця і тому вона вважає, що відповідач спроможний щомісяця сплачувати їй зазначену суму. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Додатково суду пояснив, що він визнає свій обов'язок сплачувати аліменти на утримання сина, але на даний момент постійного прибутку не має, оскільки працює в Російській Федерації тільки літній період, погоджується на сплату аліментів на утримання дитини в розмірі 500-600 гривень щомісяця. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно відповідач є батьком [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивачки. Дитина на диспансерному обліку в лікарні не перебуває. Відповідач як батько зобов'язаний приймати участь в утриманні своєї неповнолітньої дитини на рівні із матір'ю. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України одним з способів виконання батьками обов'язків щодо утримання дитини є присудження за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів) у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд у відповідності до вимог ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд враховуючи що представник позивачки не надав суду належні та допустимі докази про заробіток відповідача, а тому пояснення позивачки в частині доходів відповідача не приймає до уваги. Суд визначаючи розмір аліментів які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, виходить з існуючого на день розгляду справи мінімального розміру прожитковому мінімуму для дітей відповідного віку з врахуванням принципу справедливості і обов'язку обох батьків приймати участь в утриманні дитини і суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень на утримання [PERSON], [INFO] до його повноліття. Суд, визначаючи час з якого слід присудити аліменти на дитину, приймає до уваги, що позовна заява подана до суду 20.11. 2014 року, а відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає, що відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., підлягають стягненню з відповідача. На підставі наведеного і

Outcome: partial