Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить визнати його таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] та примусово зняти його з реєстраційного обліку. При цьому посилається на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. З червня 2012 року у зазначеної квартирі прописаний відповідач, який у той час був чоловіком її доньки. Брак було розірвано рішенням Приморського суду м.Одеси від 25 червня 2015 року. Відповідач на даний час зареєстрований за вищевказаною адресою, хоча фактично не проживає більше ніж два з половиною роки. Відповідач, який не проживає за вказаною адресою втратив право на користування квартирою, внаслідок його відсутності без поважних причин понад один рік. Оскільки, за вищевказаною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються, чим порушуються її права, тому вона змушена звернутися за захистом до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином. Тому згідно ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивача, розглянути позов за відсутністю відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] згідно договору купівлі-продажу [NUMBER] від 24.05.2012 року, посвідченого нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Савицькою О.Ю., є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У вищевказаній квартирі зареєстрований колишній чоловік доньки позивачки - [PERSON]. Згідно рішення Приморського районного суду м.Одеси від 20.07.2015 року, яке набрало законної сили 31.07.2015 року, було розірвано шлюб між [PERSON] та донькою позивачки [PERSON]. Відповідач [PERSON] понад два з половиною роки в зазначеній квартирі не проживає, добровільно не знявся з реєстраційного обліку, його реєстрація у квартирі [ADDRESS] перешкоджає позивачці у повній мірі користуватися майном, крім того, їй доводиться сплачувати комунальні та інші платежі за відповідача. Оскільки реєстрація по даній адресі відповідача збільшує витрати позивачки по сплаті комунальних послуг, що порушує її конституційні права, суд вважає, що на підставі наданих доказів позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню. Також суд враховує, що відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Оскільки власністю відповідача і місцем перебування або проживання зазначена квартира не становить, він має бути знятий з реєстраційного обліку за цією адресою. Згідно ст.7 цього Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється в день звернення особи на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. В силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідача, який не проживає в спірній квартирі понад два з половиною роки, слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS].

Outcome: approved