Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на земельну частку /пай/, посилаючись на те, що її мати [PERSON] померла 23 вересня 1996 року в селі Підвисоке Новоархангельського району Кіровоградської області. За життя - в період з 1933 року по 1970 рік [PERSON] (Настасія) Миколаївна працювала в колгоспі «Дружба» в с. Підвисоке Новоархангельського району Кіровоградської області, а в подальшому вийшла на пенсію по досягненню віку, як член колгоспу, статус якого не втрачала. У 1993 році колгосп «Дружба» перереєстровано в КСП «Дружба» з правонаступництвом майнових прав та обовязків. Колективне сільськогосподарське підприємство «Дружба» в 2000 році було реорганізовано в сільськогосподарський виробничий кооператив «Дружба». Відповідно до архівної довідки [PERSON] (Настасія) Миколаївна членства в КСП «Дружба» не припиняла. Зазначене підтверджується також рішенням загальних зборів уповноважених КСП Дружба» від 27 січня 2000 року. Згідно листа Новоархангельської райдержадміністрації паювання земель колишнього КСП «Дружба» проводилось в 1995 році. Оскільки мати позивачки [PERSON] була членом колгоспу, а в подальшому членом колективного сільськогосподарського підприємства, відповідно вона мала право на земельну частку (пай) та повинна бути включена до списку осіб, які мають право на земельну частку(пай) і відповідно отримати земельний пай у натурі. З невідомих причин її матір не було включено до списку осіб, які мають право на отримання земельної ділянки. У 2001 році дочка позивачки [PERSON] захворіла на тяжку недугу, яка в подальшому прогресувала та призвела до того, що вона за наслідками лікування отримала 2 групу інвалідності загального захворювання, яка підтверджується і на даний час. Весь цей час дочка проживала з позивачкою та вона здійснювала за нею цілодобовий догляд. Усі матеріальні статки сімї витрачались на лікування дочки. Такий стан речей та до цього ж юридична необізнаність, не давали позивачці можливості зясувати питання оформлення права на земельну частку (пай) за її покійною матірю та тим паче захистити порушене право в адміністративному чи судовому порядку. В травні 2017 року, за можливості, позивачка звернулася до відповідача і їй було повідомлено, що на даний час всі земельні спори вирішуються в судовому порядку. Про порушення гарантованого права покійної матері позивачки Конституцією України та іншими законодавчими актами права на отримання сертифікату на земельну частку (пай) позивачка дізналася лише у 2017 році, після спілкування з юристами з приводу неотримання матірю земельної ділянки і поради як можливо захистити своє право. За таких важких для сімї позивачки обставин остання вимушена просити суд поновити їй строк на звернення до суду з даним позовом. Просила визнати за її матірю право на земельну частку (пай) по Підвисоцькій сільській раді Новоархангельського району Кіровоградської області, як члену колишнього КСП «Дружба». Зобовязати відповідача виділити покійній матері належну земельну частку (пай) або із земель запасу чи резерву сільської ради, у разі неможливості виділити із земель селищної ради (не витребуванні земельні частки паї). Зобовязати відповідача видати на імя її покійної матері сертифікат на право власності на землю. Представник позивачки в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просив, розгляд справи проводити у його відсутність позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій розгляд справи просив проводити за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі письмових доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню враховуючи наступне. Положеннями ч. 1 ст. 3 ЦПК України передбачено, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ч .1 ст. 4 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя. Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Принципом верховенства права, визнається, що людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Як вбачається, з матеріалів справи [PERSON] померла 23.09.1996 року в с. Підвисоке Новоархангельського району Кіровоградської області /а.с.9/. Відповідно до світлокопії довідки про народження №18 позивачка народилася 23.12.1946 року, її матірю вказана [PERSON], батьком [PERSON] /а.с.8/. 10.02.1963 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Підвисоцькій сільській раді Новоархангельського району Кіровоградської області (світлокопія свідоцтва про одруження серія ІІІ-УР №703357) /а.с.7/. 1933 року покійну матір позивачки було прийнято на роботу у КСП «Дружба», що підтверджується копією трудової книжки № 294 від 10.01.1965 року /а.с.10-13/. З довідки Підвисоцької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області № 1094 від 20.09.2016 року вбачається, що Підвисоцька сільська рада має вільні земельні ділянки з земель які були призначені для розпаювання КСП «Дружба». Дані земельні ділянки були зарезервовані для надання членам КСП «Дружба», які були помилково пропущені або не включені в список по розпаюванню /а.с.18/. Відповідно до довідки Підвисоцької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області №35 від 01.03.2017 року [PERSON], [INFO] проживала і була зареєстрована до дня смерті 23.09.1996 року в с. Підвисоке Новоархангельського району Кіровоградської області по вул. Зелена Брама, 44. В даному домоволодінні проживає та зареєстрована дочка: [PERSON], [INFO], з 24.06.1981 року по даний час. Померла із домоволодіння виписана у звязку зі смертю. Підвисоцькою сільською радою від імені [PERSON] заповіт не посвідчувався /а.с.19/. Архівною довідкою Новоархангельської райдержадміністрації підтверджується, що 09 лютого 1993 року колгосп «Дружба» реорганізовано в колективне сільськогосподарське підприємство «Дружба», а 27 січня 2000 року в колективне сільськогосподарське підприємство «Дружба» реорганізовано в сільськогосподарський виробничий кооператив «Дружба» /а.с.21/. Крім того, з архівної довідки Новоархангельської райдержадміністрації вбачається, що в період 1994-1995 років відомості про звільнення покійної матері позивачки з членів КСП «Дружба» відсутні /а.с.12/, даний факт підтверджується витягом з протоколу №1 від 27 січня 2000 року загальних зборів уповноважених КСП «Дружба» про підтвердження членства в КСП «Дружба»/а.с.20/. Довідкою Підвисоцької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області №163 від 22.05.2017 року підтверджується, що [PERSON], [INFO] цілодобово з 2001 року проводить догляд за важко хворою дочкою [PERSON], [INFO]. Оскільки на час винесення Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року покійна матір позивачки була членом колгоспу то відповідно має право на земельну частку (пай) і повинна була бути включена до списку осіб, що додається до державного акту на право колективної власності на землю та отримати земельний пай у натурі. При зверненні до відділу Держгеокадастру у Новоархангельському районі з питання розпаювання земель в колишньому КСП «Новоархангельське» відділ Держгеокадастру у Новоархангельському районі повідомив позивачку що розпаювання земель колишньої колективної власності бувшого КСП «Дружба» проводилося у 1995 році на підставі державного акту на право власності на землю КСП «Дружба» від 24.11.1995 року та складання схеми поділу земель колективної власності на земельні частки/паї/ Розпорядження голови Новоархангельської райдержадміністрації №190-р від 03.09.1996 року /а.с.17/. Під час звернення позивачки до відповідача з приводу вирішення питання про виділення їй земельної частки/паю/ листом-відповіддю від 1412.2016 року №01-12/151/1 позивачці було повідомлено, що всі питання з приводу земельних спорів вирішуються у судовому порядку, а також вказано, що померлу помилково не було включено до списків видачі сертифікатів на земельну частку /пай/. Згідно Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720 від 08.08.1995 року право на земельну частку /пай/ мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про організацію робіт та методику розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)» у разі виявлення після розробки проекту факту не включення одного чи кількох громадян, які відповідно до законодавства набули право на земельну частку (пай), до списку власників земельних часток (паїв), на підставі якого був складений проект, сільська рада чи райдержадміністрація приймає одне з рішень (розпоряджень) або про коригування проекту землеустрою організацією з метою забезпечення громадян необхідною кількістю земельних ділянок (на підставі відповідного договору); або про надання зазначеним громадянам земельних ділянок із земель запасу чи резервного фонду у розмірі відповідної земельної частки (паю). У листі від 10 грудня 2001 року Державний комітет України по земельних ресурсах зазначає, що виходячи з Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку пай мають тільки члени недержавного сільськогосподарського підприємства, а надання права на земельну частку пай здійснюється не за місцем проживання, а відповідно до встановленого членства в підприємстві (за місцем роботи або виходом на пенсію). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Із цього вбачається, що покійна матір позивачки, як член колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» Новоархангельського району Кіровоградської області має право на земельну частку /пай/, із земель колективної власності зазначеного господарства. Визнання позову відповідачем є констатація ним факту порушення прав померлої [PERSON] на час виділення земельної частки /паю/, а саме не включення до списку додатку до державного акту на право колективної власності на землю , що саме по собі обумовило неотримання останньою гарантованої зазначеним вище Указом президента земельної ділянки. В розрізі поняття ст. 1 протоколу до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» є захист права володіння майном особи та зауваження з приводу неможливості позбавлення особи права власності, не інакше як в інтересах суспільства. В нашому випадку померлу матір позивачки без законних на те підстав було позбавлено права на земельну частку /пай/. Разом з тим суд вважає, за доцільне поновити позивачці процесуальний строк на звернення до суду, так як вона пропустила його з поважної причини, оскільки про порушення права її матері на отримання сертифікату вона випадково дізналася в 2017 році під час спілкування з юристами. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі наведеного, та

Outcome: approved