Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] , остання доводилася позивачці бабусею, по батьківській лінії. За життя її бабусі належало право на земельну частку (пай), яке посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії КР № 0204876. Земельна ділянка розташована на території Ганнівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 5,68 га. Після смерті бабусі залишилась Ѕ не успадкованої земельної ділянки, відповідно до зазначеного сертифікату. Ѕ вказаної земельної ділянки була успадкована [PERSON] рідною донькою померлої (на підставі рішення суду), інша частина повинна була бути успадкована [PERSON] її сином, та її рідним батьком, але він цього не встиг зробити, оскільки помер [INFO] . Вона має право на спадкування майна померлої на підставі ст. 1276 ЦК України (спадкова трансмісія), оскільки її батько за життя не оформив своє право на земельну ділянку після смерті бабусі. 16.07.2020 року її представник звернувся до приватного нотаріуса Малютяк А.В. для того, щоб оформити її спадкові права на земельну ділянку, що належала її бабусі. Однак своєю постановою приватний нотаріус відмовила представнику у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що при подачі заяви про прийняття спадщини не було подано документу, що посвідчує право власності на майно. Разом з тим, приватний нотаріус роз`яснила її представнику право звернення до суду, де довівши об`єктивність неможливості подання оригіналу документу, що посвідчує право власності на майно вона зможе просити суд визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті бабусі. Для розшуку оригіналу сертифікату вона зверталася до сусідів, знайомих покійної бабусі, сільської ради, інших установ, проте позитивного результату розшуки державного акту не дали. Тому на її думку вирішити дане питання у позасудовому порядку неможливо, і вона вимушена звертатись до суду з позовом про визнання за нею права приватної власності на спадкову земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом (спадкова трансмісія). Просила суд визнати за нею право на Ѕ земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах площею 5,68 га., яка розташована на території Ганнівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР № 0204876, яка померла [INFO] в с. Ганнівка Новоархангельського району Кіровоградської області, в порядку спадкування - за законом. Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилася, але від її представника надійшла заява в якій остання просила суд розгляд справи проводити з її відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача Ганнівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, але від неї надійшла заява в якій остання розгляд справи просила проводити за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі наявних в цивільній справі доказах. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Виходячи із положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України, яка регламентує, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідач позов визнав в повному обсязі на думку суду наявні всі правові підстави для ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи в сукупності суд приходить до висновку, що цивільний позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказує на те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя. Судом встановлено, що згідно світлокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , її батьком записано [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . 23 липня 2005 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві (світлокопія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] ), і позивач змінила своє родове прізвище на прізвище чоловіка « [PERSON] ». Із світлокопії свідоцтва про народження батька позивачки серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , його батьком записано [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Відповідно до світлокопії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] у с. Ганнівка Новоархангельського району Кіровоградської області. [INFO] в м. Київ помер [PERSON] (світлокопія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] .) За життя [PERSON] , належало право на земельну частку (пай), у землі, яка перебуває у колективній власності селянської спілки «Авангард», розміром 5,68 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджується світлокопією сертифікату серії КР № 0204876 виданого 20.11.19997 року Новоархангельською районною державною адміністрацію. В цьому ж сертифікаті мається відмітка, що Ѕ права на земельну частку (пай) передано [PERSON] , що проживає с. Піщаний Брід Добровеличківського району, на підставі заочного рішення Новоархангельського суду. В оголошенні надрукованому в місцевій газеті зазначено, що втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КР № 0204876 виданий 20.11.1997 року Новоархангельською районною державною адміністрацію на ім`я [PERSON] , вважати недійсним. З довідки виданої Ганнівською сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області 21 липня 2020 року №233 вбачається, що за [PERSON] на території Ганнівської сільської ради числиться земельна ділянка (пай) № [NUMBER] , площа 2,6120 га., кадастровий номер 3523680400:02:000:0766. Відповідно до інформаційної довідки наданої Ганнівською сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області позивачка на даний час є єдиною спадкоємицею всього належного [PERSON] майна, яка доводиться їй рідною бабусею по батьківській лінії, інших близьких родичів у покійної не має. [PERSON] проживала до часу смерті на території Ганнівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області. У Ганнівській сільській раді Новоархангельського району відсутні будь-які правовстановлюючі документи (оригінали) підтверджуючі право власності [PERSON] на будь-яке рухоме і нерухоме майно. Заповіти від імені [PERSON] сільською радою не посвідчувались. Після смерті [PERSON] залишилась Ѕ не успадкованої земельної ділянки, відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) серії КР № 0204876, згідно якого зазначеній особі належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності Селянської спілки «Авангард» розміром 5,68 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Земельна ділянка розташована на території Ганнівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області. Ѕ земельної ділянки була успадкована [PERSON] донькою померлої на підставі рішення суду, інша Ѕ частина повинна була бути успадкована [PERSON] сином померлої, але він цього не встиг зробити, оскільки помер [INFO] . [PERSON] має право на успадкування майна померлої [PERSON] на підставі ст. 1276 ЦК України, спадкова трансмісія, оскільки її померлий батько за життя не оформив спадщину. На даний час земельна ділянка [PERSON] перебуває у невитребуваних паях. З пояснень [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] слідує, що вони знали покійну [PERSON] , а також знають що їй належить право на земельну частку (пай). Крім того, їм відомо що єдиною спадкоємицею майна [PERSON] є її онука [PERSON] 16.07.2020 року приватний нотаріус відмовив представнику позивачки у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не було надано оригіналу документу, який підтверджує право власності на майно. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Згідно ст. 373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об`єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб. Приписами ст. 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1217 ЦК України вказує на те, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Зі змісту ч. 1 ст. 1222 ЦК України вбачається, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У ч. 1 ст. 1225 ЦК йдеться мова про те, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Ч. 1 ст. 1268 ЦК України наголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частинами 1, 2 та 3 ст. 78 ЗК України визначено, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. В розумінні п. г) ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі:прийняття спадщини. Переліченими нормами права унормовано порядок отримання у спадщину нерухомого майна. Разом з тим суд, зважує на те, що спадкове право - це сукупність цивільно-правових норм, які регулюють відносини, що виникають у зв`язку із спадкуванням. Під спадкуванням слід розуміти перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб, які мають право (спадкоємців). До складу спадщини належать усі права та обов`язки спадкодавця, крім випадків зазначених у ст. 1219 ЦК України. Спадкоємець може відмовитись від спадщини або прийняти її. В нашому випадку позивачка просить визнати за нею право, тобто не відмовляється від спадщини, а навпаки хоче набути право власності на спадкове майно. Як встановлено письмовими доказами після смерті [PERSON] залишилась Ѕ не успадкованої земельної ділянки, відповідно до вищевказаного сертифікату. Ѕ вказаної земельної ділянки була успадкована [PERSON] рідною донькою померлої (на підставі заочного рішення суду). На іншу частину земельної ділянки мав право рідний син [PERSON] - [PERSON] . Але він не встиг за життя належним чином оформити свої спадкові права на нерухоме майно, оскільки помер [INFO] . В розумінні ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. За такої умови, оскільки [PERSON] помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, то відповідно це право переходить до його спадкоємців, в нашому випадку до його доньки [PERSON] - позивачки у справі. Оскільки інших спадкоємців не має, позивачка від спадщини не відмовляється, а тому з урахуванням викладеного та у відповідності до зазначених норм права вона має повне право на спадкування майна, що залишилось після смерті [PERSON] і не може бути позбавлена цього права. А тому суд, на підставі зазначеного, вважає за доцільне та у відповідності до цивільного законодавства, визнати за позивачкою право на частину вищевказану земельну ділянку. Суд задовольняючи позовну вимогу виходить із засад справедливості, як фундаментального принципу права у практичній площині. На підставі наведеного та

Outcome: approved