Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1/2 частини прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років, тобто 580 грн., починаючи з 02 грудня 2014 року. У своєму позові позивачка вказала, що 05.06.2012 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб в відділі ДРАЦС по м. Первомайську Первомайського МРУЮ Миколаївської області, актовий запис № 106. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.12.2014 року шлюб між ними було розірвано. В період шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 СК України обовязку утримувати свою дитину, ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, не приймає участі у вихованні. Тому позивачка змушена була звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, так як батьки повинні піклуватися і утримувати своїх неповнолітніх дітей. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засідання позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі 300 грн. щомісячно до досягнення донькою повноліття. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, ґрунтується на законі та підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народилася донька [PERSON], [INFO], батьком якої в Свідоцтві про народження (серії І-ФП № 172697) записаний відповідач [PERSON]. В даний час дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча має таку можливість, так як є особою працездатного віку. Згідно ж ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття, тобто відповідач ухиляється від виконання свого обовязку. Положенням ст. 184 Сімейного кодексу України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Доказів того, що позивачка вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача раніше, нею надано не було. Таким чином, є законні підстави для часткового задоволення позову, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими і підлягаючими частковому задоволенню в силу ст.ст. 180, 181, 182, 183, 184, 191 СК України. Враховуючи те, що відповідач офіційно не працює, отримує нерегулярний мінливий дохід, загальне матеріальне становище сторін по справі, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки, в твердій грошовій сумі 450 грн., щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з дня звернення до суду. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Крім того, на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: partial