Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з дійсним позовом та просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ? частини зі всіх видів заробітку на утримання її сина - [PERSON], [INFO], а також аліменти в розмірі ? частини зі всіх видів заробітку на її утримання до досягнення донькою [PERSON] трьох років, тобто до [INFO]. В судове засідання позивачка та відповідач не з'явилися, але надали до суду письмові заяви про розгляд справи в їх відсутність. Відповідач позовні вимоги позивачки щодо стягнення аліментів на її утримання визнає частково. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані, знайшли свого підтвердження та підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка і відповідач з 13 жовтня 2012 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого в них є син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, батьком якого є відповідач по справі, дитина проживає разом з позивачкою окремо від відповідача і знаходиться на утриманні та вихованні позивачки. Відповідно до вимог ст.. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивачка самостійно займається вихованням та утриманням дитини, ніде не працює, знаходиться у важкому матеріальному положенні, відповідач, будучи рідним батьком дитини, маючи постійне місце роботи і стабільний заробіток, належної та достатньої матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, інших аліментів не сплачує, будь - яких стягнень з його заробітку - доходу не здійснюється. Позивачка по справі знаходиться у відпустці за догляду за дитиною та потребує як і дитина матеріальної допомоги збоку відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до частини 4 вказаної статті право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу, але у розмірі 1/6 частини свого заробітку на утримання дружини. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення та з урахуванням наданих сторонами доказів приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивачки в частині стягнення аліментів на її утримання. Часткове задоволення позовних вимог позивачки викликано також і тим, що позивачка отримує щомісячно соціальну допомогу в зв'язку з народженням дитини, розмір якої складає більше 1000 грн. на місяць, а також те, що відповідач на сьогоднішній день надає матеріальну допомогу на утримання дитини, проживає з іншою жінкою, допомагає в утриманні її дитини. Таким чином позовні вимоги позивачки в частині стягнення аліментів на її утримання в розмірі ? частини заробітку підлягають частковому задоволенню, оскільки в разі задоволення позовних вимог в повному обсязі сукупний дохід позивачки буде перевищувати доходи відповідача по справі, що є несправедливим. Доводи сторін стосовно отриманих доходів ними документально не підтверджені, але кожен з них не заперечує проти цього, а тому не має у суду необхідності у витребуванні певних доказів.

Outcome: approved