Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

Позивачка звернулася 03.08.2016 року до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 17 травня 2004 року помер її чоловік [PERSON]. Вона є спадкоємицею за законом. До складу спадщини належить земельна ділянка сільськогосподарського призначення, площею 4,62 га., яка знаходиться на території Новотроїцької сільської ради Новотроїцького району Херсонської області, посвідченої державним актом серія ХС №039815, виданого 14.10.2003 року. Але державний акт було втрачено за життя спадкодавця. Коли вона звернулася до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини, але їй було відмовлено у звязку з тим що, відсутній правовстановлюючий документ. Вказана обставина перешкоджає їй реалізувати свої спадкові права. У звязку з чим, посилаючись на ст.ст. 1218 ЦК України, просила визнати за нею право власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позивачка до судового засідання не зявилася, направила до суду заяву про слухання справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала та просила її позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позов визнає повністю. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, враховуючи доводи сторін в обґрунтування та визнання позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено,\~\~що згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серія ХС №039815 [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,62 га., яка знаходиться на території Новотроїцької селищної ради Новотроїцького району Херсонської області. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-КГ № 166285 від 18.05.2004 року [PERSON], помер 17.05.2004 року. Коли позивачка звернулася до нотаріальної контори то їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, у зв'язку з тим, що відсутній державний акт на землю. Згідно ч. 1\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. ст.1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.ст. 1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтями 1268, 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що позивачка прийняла спадщину після смерті [PERSON], а також те, що обставини які слугували підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину унеможливлюють реалізацію нею своїх прав, суд приходить до висновку, що вказане право підлягає захисту, у зв'язку з чим, позов необхідно задовольнити. Відповідно до ст.88 ЦК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, таким чином, враховуючи побажання позивача, щодо не стягнення на його користь судових витрат, суд вважає за можливе його не повертати на користь позивача. На підставі викладеного ст. 328, 1216,1218,1225, 1268,1269 ЦК України та

Outcome: approved