Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті спадкодавця [PERSON], залишилось спадкове майно, що складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Явір» с. Заболоть, Заболотської сільської ради Радомишльського району Житомирської області розміром 3,02 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), інших спадкоємців які б мали право та претендували на зазначене майно немає, а тому просила суд визнати за нею право власності на вищевказане майно. В судовому засіданні позивачка не з»явилася, про дату час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, надіслала заяву в якій просила справу розглянути без її участі а позовні вимоги задовольнити. Представник Потіївської обєднаної територіальної громади в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву, просив розгляд справи проводити без\~ його участі, з позовними вимогами погодився просив позов задовольнити. \~ Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. \~ Виходячи зі змісту ст.3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. \~ Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін,при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. \~\~У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON], що підтверджує свідоцтво про одруження серії ІІ-ЯР № 1003658 від 25.02.1958 року) [PERSON], народилась 01.04.1938 року в с. Заболоть, Радомишльського району Житомирської області, де і на даний час зареєстрована та проживає. Відповідно до свідоцтва про народження позивачки серії ЯЩ № 508954, що видане повторно Заболотською сільською радою 26.09.1950 року, її батьками є: батько, [PERSON], українець, та мати [PERSON], українка. 05 лютого 2000 року померла мати позивачки [PERSON], у віці 95 років в с. Заболоть, Радомишльського району Житомирської області даний факт підтверджує свідоцтво про смерть серії І-ТП № 279948, що видане повторно Радомишльським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області 27.05.2016 року. Спадщину після смерті [PERSON], у відповідності до ст.ст. 548-549 ЦК УРСР 1963 року (що діяв на той час), прийняла [PERSON], шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном: доглядом за будинком, обробітком земельної ділянки та інше даний факт також підтверджує довідка № 106 від 05.02.2016 року, видана виконкомом Заболотської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, яка додається. Крім того, спадщину після смерті матері позивачки ніхто більше не приймав, до нотаріуса із заявою ніхто досі не звертався, спадкова справа після її смерті не заводилась. До складу спадкового майна, яке залишилося після смерті спадкодавиці, зокрема всього іншого, входить право на земельну частку (пай) члена КСП «Явір» с. Заболоть, Заболотської сільської ради Радомишльського р-ну Житомирської області, розміром 3,02 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю 8 336,00 гривень, що належав спадкодавиці згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0030933 від 13 вересня 1996 року, виданого на імя «Нагорна Тетяна Сергіївна» на підставі рішення Радомишльської РДА № 282 від 13.09.1996 року. У відповідності до п. 216 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 3 березня 2004 року за № 20/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві. Однак, набути вищезазначене майно в порядку передбаченому ст. 1298 ЦК України, шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) позивачка, як єдина спадкоємиця за законом, не має можливості через те, що оригінал Сертифікату на право на земельну частку (пай) відсутній, що в свою чергу, згідно ЗУ «Про нотаріат», є перешкодою для вчинення необхідної нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно ст. 1216 та ст. 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Пунктом 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року N 720/95 передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до положень п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16 квітня 2004 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України). Згідно постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судовим рішенням може визнаватися право власності в порядку спадкування, якщо через відсутність документів не можливо оформити спадщину через нотаріуса. Вартість земельної частки (паю) становить 8 336,00 гривень. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 16 Цивільного кодексу України, кожен має право на звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересу. У відповідності до ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом та за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відмерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на спадкове майно, а відтак позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного й у відповідності з ст. 55 Конституції України, ст.ст. 3, 15, 328, 1216-1218, 1223, 1225, 1268, 1277 ЦК України, ст. 131 ЗК України, ПП ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», ПП ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та

Outcome: approved