Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, укладеного 24 вересня 2011 року, та стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі, спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння з питань ведення сумісного господарства, укладу сім'ї, відповідач вчиняє сварки в присутності дитини. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені. Дитина проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Тому позивач просить суд ухвалити рішення про розірвання шлюбу та стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилась, надіслала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, на позовних вимогах наполягала, не заперечувала проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки не повідомив. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, вважається таким, що про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 10). Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Згідно позовної заяви шлюбні відносини між сторонами фактично припинені через відсутність взаєморозуміння з питань ведення сумісного господарства, укладу сім'ї, а також через те, що відповідач вчиняє сварки в присутності дитини. Суд не вбачає підстав для застосування ст. 111 СК України. Суд вважає, що при даних обставинах шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Крім того, судом встановлено, що відповідач являється батьком [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вирішуючи спір про стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітньої дитини, суд виходить із заявленого позивачем розміру аліментів і визначає їх у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 22.08.2016 року до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved