Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. Після уточнення позовних вимог просить розірвати шлюб з відповідачем, який зареєстрований 06.07.2012 року, стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в сумі 1500 грн. щомісячно, стягнути судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що протягом всього спільного життя відповідач зловживав спиртними напоями, не ночував вдома, з його ініціативи постійно виникали сварки, які важко впливали на її психічний стан та дитини. Між ними втрачено почуття любові, дружби та поваги, відповідач не цікавився сім'єю, все це призвело до припинення шлюбних відносин. Син проживає з нею, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що з відповідачем спільно не проживають три місяці, вона проживає з дитиною та своєю матір'ю, він - із своїми батьками, миритись вона не бажає, він також примиритись не намагався. Відповідач працює неофіційно у своїх батьків, які мають власний бізнес, за три місяці окремого проживання надав їй на утримання сина 600 грн.. Коли проживали спільно, він працював офіційно, в сім'ю давав 1000 грн.. Вважає, що відповідач може сплачувати аліменти в сумі 1500 грн., оскільки його батьки мають бізнес. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, заяви про розгляд справи за його відсутності, пояснень або заперечень проти позову суду не надав. Про дату розгляду справи повідомлений. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд розглядає справу в заочному порядку. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. Сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 06.07.2012 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 238. (а.с.6) Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю.(а.с.7,8) Спору про місце проживання дитини немає. З позовної заяви та пояснень позивачки вбачається, що сторони спільно не проживають протягом трьох місяців, відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовував сварки, ображав її в присутності дитини, що впливало на психологічний стан її та дитини. Вони втратили почуття любові, поваги один до одного, миритись вона не бажає. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам іхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач проти розірвання шлюбу заперчень не надав. Враховуючи, що подружжя не підтримують сімейних відносин, проживають окремо, миритись не бажають, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та неповнолітньої дитини. За таких обставин суд вважає можливим шлюб розірвати. Відповідач є батьком дитини, зобов'язаний утримувати її до повноліття. З пояснень позивачки, він офіційно не працює, не має регулярного заробітку. Будь-яких доказів про його майновий стан позивачка суду не надала. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей чи інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.184 цього кодексу суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі або з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Дитина проживає з матір'ю, яка працевлаштувалася продавцем з випробувальним терміном, зарплату не отримує. Матеріальну допомогу їй надає мати. Дані обставини нічим не підтверджені, але і не спростовані відповідачем. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачкою не надано належних і допустимих доказів на обґрунтування розміру аліментів в сумі 1500 грн., які вона просить стягнути з відповідача на утримання дитини. Батьки зобов'язані утримувати дитину до повноліття. Цей обов'язок є рівною мірою як матері, так і батька. Однак, відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує встановлений державою прожитковий мінімум для дитини віком до шести років, який з 1 січня 2016 року становить 1167 грн.. Забезпечення дитині прожиткового мінімуму є рівним обов'язком для обох батьків. Отже, половина з цієї суми становить 583,50 грн.. Суд також враховує, що відповідач молода, здорова людина, може працювати і отримувати певний дохід, інших дітей або інших утриманців не має. Отже, суд визначає аліменти на утримання дитини в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення повноліття. Даний розмір аліментів не суперечить вимогам закону. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 487,20 грн., які підтверджені квитанцією(а.с.2,3). На підставі викладеного та

Outcome: partial