Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На обґрунтування вимог позивачка посилається на те, що вона є власницею квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , окрім неї у квартирі зареєстровані відповідачка та треті особи. Відповідачка є колишньою дружиною її сина, не проживає у квартирі без поважних причин, не сплачує комунальні платежі ,в утриманні житла участі не бере, особистих речей у квартирі не має, перешкод у користуванні жилим приміщенні їй не чинили. Факт реєстрації відповідачки порушує право позивачки на вільне розпорядження і користування майном, у зв`язку з чим змушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 09 червня 2021 р. відкрито провадження у вказаній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду. У порядку, передбаченому ст. 279 ЦПК України, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні за участю осіб до суду не надходило. Позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні та просила ухвалити заочне рішення суду. Відповідачка судове засідання не з`явилась, про причину своєї неявки суд не повідомила, про дату, місце та час слухання справи була повідомлена належним чином. Заяви про розгляд справи за її відсутністю або відзив суду не надходив, що, відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних доказів. Треті особи надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Суд розглянув справу в порядку ч.5 ст. 279 ЦПК України, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та за відсутності клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги піддягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 23.12.2002 року, зареєстрованого в реєстрі за № 5183. Згідно з інформацією наданою Управлінням з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 03.06.2021 року за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12.12.2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Згідно акту про не проживання особи за місцем реєстрації , виданого начальником ОСББ «Шевченко 321» [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично не проживає за місцем реєстрації. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте відповідачкою жодним чином не були спростовані доводи даного позову. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ст. 150 ЖК Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з ст. 391 ЦК України одним із засобів захисту права власності є усунення перешкод у здійсненні власником майна права користування та розпорядження своїм майном. Суд вважає, що оскільки відповідачка більше року з власного бажання не проживає у спірному домоволодінні, остання добровільно не припиняє своєї реєстрації, тим самим порушує право позивачки користуватись та розпоряджатись майном на свій власний розсуд, тому вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню. У відповідності до положень ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат. Так як позов задоволено в повному обсязі, то з відповідача на користь позивачки підлягає до стягнення 908 грн. судового збору, сплаченого позивачкою при зверненні до суду із позовом На підставі викладеного,

Outcome: approved