Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частки зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно,починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що \~вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу у них народилась дитина - син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно не надає, хоча працездатний і може за своїм матеріальним станом надавати дитині допомогу, у звязку з чим позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. Особи, які беруть участь у справі про дату, час і місце судового засідання повідомленні належним чином у порядку, передбаченому ст. ст. 74, 76, 77 ЦПК України. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, справу просила розглядати у її відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав та не заперечував проти його задоволення, справу просив розглядати у його відсутність. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як розяснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову,виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 26 листопада 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Арцизького районного управління юстиції в Одеській області було зареєстровано шлюб між сторонами, про що в книзі реєстрації про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 182. Від даного шлюбу у сторін 15 липня 2015 року народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження. Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Арцизької міської ради Одеської області №1440 від 20.04.2017 року дитина проживає разом з матірю. Як вбачається з довідки № ТЧ-20/594 від 28.07.2017 р. [PERSON] відповідач по справі, працює у виробничому підрозділі Локомотивне депо «Одеса-Сортувальна» Регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» на посаді помічник машиніста крана. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають \~істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Суд приймає до уваги той факт, що відповідач фізично здоровий, офіційно працевлаштований, непрацездатних дружини та батьків на утриманні не має, так як в доказів їх існування суду не надав, чим не виконав вимоги ст. ст. 10, 60 ЦПК України, у звязку з чим повинен утримувати свою малолітню дитину. При ухваленні рішення по справі суд керується положенням ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік», яким встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні. Суд враховує положення закону про те, що позивачка як і відповідач також має обов`язок утримувати неповнолітню дитину. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Законом України № 2037-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08.07.2017 року, до ч. 2 ст. 182 СК України були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позовну заяву про стягнення аліментів задовольнити та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позовної заяви до суду та досягнення дитиною повноліття. Суд вважає за необхідне зазначити, що на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~позивачка звільнена від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так як позивачка звільнена від сплати судового збору, на підставі ст. 88 ЦПК України, судовий збір в сумі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави у звязку з задоволенням позовних вимог позивачки про стягнення аліментів. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved