Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.06.2011 року між нею та ПАТ «Плюс Банк», який в подальшому - 13.10.2013 року змінив назву на ПАТ «Ідея Банк» було укладено кредитний договір № 910.78476, згідно з яким банк надав позивачці кредит в сумі 197 987,60 грн. строком на 84 місяці для фінансування купівлі автомобілю HYUNDAI, моделі ІХ-35, 2011 року випуску, номер кузову [NUMBER] зі сплатою 16,10 % річних. Проте, починаючи з 01.04.2012 року банком в односторонньому порядку було підвищено процентну ставку за даним кредитом до 20,38 річних. Тому позивачка звернулася до суду і просила визнати незаконними дії ПАТ «Ідея Банк» по підвищенню з 01.04.2013 року в односторонньому порядку процентної ставки за користування кредитом та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок щомісячних платежів в частині сплати процентів, а також зарахувати надлишково сплачені кошти в рахунок майбутніх щомісячних платежів по сплаті процентів за користування кредитом. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, послались на те, що [PERSON] звернула увагу на невідповідності в розрахунках за кредитом в 2013 році а про причину - збільшення розміру відсотків за користування позиченими коштами достовірно дізналась тільки після свого звернення до банку у жовтні 2013 року і саме з цієї причини раніше не зверталась за захистом своїх прав. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, в наданих суду письмових запереченнях просив розглянути справу за його відсутності а проти задоволення позовних вимог заперечив і просив їх відхилити в повному обсязі, мотивуючи це тим, що не збільшував в односторонньому порядку відсотків за користування кредитом, а відповідно до умов кредитного договору від 25.06.2011 року збільшив розміри змінної частини процентної ставки, про що повідомив позивачку своєчасно і належним чином. З кредитного договору, договору застави та графіку щомісячних платежів (а.с. 6-7, 21-22, 56-57, 74-77, 130-133), досліджених в судовому засіданні вбачається, що 25.06.2011 року між [PERSON] та ПАТ «Плюс Банк» було укладено кредитний договір № 910.78476, за яким позивачці надано кредит в сумі 197 987,60 грн. строком на 84 місяці для фінансування купівлі автомобіля HYUNDAI, модель ІХ -35, 2011 року випуску, номер кузову [NUMBER] зі сплатою 16,10 % річних, які складаються із маржі банку в розмірі 0,57 % та змінної ставки, яка визначається станом на перше число кожного кварталу як середнє за попередні 12 місяців, може змінюватись з 01 числа наступного кварталу у випадку, якщо визначений таким чином розмір змінної частини ставки відрізняється від діючої змінної частини ставки принаймні на 1.0 % у більшу сторону або на 1.5 % в меншу сторону, про що банк повинен повідомити позичальника. З заяви, квитанції (а.с. 8-9, 23-24, 138), досліджених в судовому засіданні вбачається, що позивачка 17.10.2013 року зверталася до відповідача з письмовою заявою, в якій просила повідомити чи змінював відповідач умови кредитного договору від 25.06.2011 року, якщо так, то коли, які саме умови змінено та на підставі чого, а також просила надати інформацію з розшифровкою заборгованості по сплаті кредиту та розрахунок усіх сум, сплачених нею за користування кредитом. З свідоцтва (а.с.10, 25), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що 09.06.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, в результаті чого позивачка отримала прізвище чоловіка «[PERSON]». З витягів, довідок та інформації (а.с. 26-32), досліджених в судовому засіданні вбачається, що 13.10.2011 року ПАТ «Плюс Банк» перейменовано в ПАТ «Ідея Банк», яке є юридичною особою та взято на облік в органах державної податкової служби. З листа (а.с. 55, 80-81 136-137), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що 22.11.2013 року ПАТ «Ідея Банк» надав відповідь на запит позивачки від 17.10.2013 року щодо зміни відсоткової ставки, послався на те, що кредитний договір від 25.06.2011 року передбачає можливість зміни відсоткової ставки без згоди позичальника, що ця зміна мала місце 01.04.2012 року, про що позивачку вже повідомлялося рекомендованим листом і їй своєчасно напрвлявся новий графік погашення заборгованості. З додатків (а.с. 58-59, 72-73), досліджених в судовому засіданні вбачається, що позивачка при укладенні кредитного договору була повідомлена про умови кредитування, орієнтовну сукупну вартість кредиту, дала згоду отримувати від банку повідомлення про банківські продукти та послуги банку різними способами та згоду на доступ до своєї кредитної історії, на збір, зберігання, використання та поширення через Бюро кредитних історій інформації щодо себе. З положення (а.с. 78-79, 134-135), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що в кредитних договорах ПАТ «Ідея Банк» не вимагається письмової згоди позичальника на зміну графіку щомісячних платежів, який випливає зі зміни процентної ставки. З графіку та повідомлення (а.с. 82-84, 125, 139-140), досліджених в судовому засіданні вбачається, що ПАТ «Ідея Банк» направляв позивачці листа про зміну відсоткової ставки з 01.04.2012 року і новий графік погашення заборгованості. З реєстру, списку, квитанції (а.с. 103-104, 126-128), досліджених в судовому засіданні вбачається, що 20.04.2012 року відділенням УДППЗ «Укрпошта» було прийнято від ПАТ «Ідея Банк» поштову коресподенцію для направлення позивачці. З повідомлення (а.с.147), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що Львівською дирекцією УДППЗ «Укрпошта» було відмовлено банку в наданні підтверджуючих документів щодо вручення поштової коресподанції позивачці в зв»язку з закінченням строку, встановленого Правилами надання поштового зв»язку. Вислухавши позивачку та її представника, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований, між сторонами склалися цивільні правовідносини, позовні вимоги пов'язані з спорами, що виникають із кредитних договорів і підлягають до задоволення, так як в судовому засіданні було встановлено, що між [PERSON] та ПАТ «Ідея Банк» 25.06.2011 року було укладено кредитний договір № 910.78476, за яким позивачці надано кредит в сумі 197 987,60 грн. строком на 84 місяці для фінансування купівлі автомобілю HYUNDAI, модель ІХ -35, 2011 року випуску, номер кузову [NUMBER] зі сплатою 16,10 % річних. Проте починаючи з 01.04.2012 року банком без повідомлення позичальника і без вручення їй нового графіку погашення платежів належним чином та без отримання її згоди було підвищено процентну ставку до 20,38% річних і нараховано плату за користування кредитними коштами в розмірі, не передбаченими п. 2.1 кредитного договору. Вказані обставини були встановлені з пояснень сторін і матеріалів справи. Згідно ч. 2 ст. 6 ЦК України сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Згідно ст. ст. 526, 536, 1054 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч 1 ст. 651 ЦК України зміна договору допускається тільки за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.ч. 2,3 ст. 1056-1 ЦК України, ч.3 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» встановлений договором розмір процентів не може бути зільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. Згідно ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» комерційні банки мають право самостійно визначати процентні ставки, як складову частину кредитної політики банку. Згідно п. 2.2. Кредитного договору № 910.78476 від 25.06.2011 року змінна частина ставки визначається станом на перше число кожного кварталу як середнє за попередні 12 місяців, на підставі щоденних звітів форми 350 за ці місяці, які складаються банком згідно з Правилами НБУ організації статистичної звітності. Якщо визначений таким чином розмір змінної частини ставки відрізняється від діючої змінної частини ставки принаймні на 1.0 % у більшу сторону або на 1.5 % в меншу сторону, такий розмір змінної частини ставки діє з 01 числа наступного кварталу. Згідно п. 2.3. Кредитного договору банк повідомляє позичальника про актуальний розмір процентної ставки, а також при впровадженні процентної ставки надає позичальнику новий графік рекомендованим листом без внесення змін (доповнень) до договору. Повідомлення про актуальний розмір відсоткової ставки стає невід'ємною частиною договору. Звіт ф350 на 1-е число кожного кварталу розміщується банком для ознайомлення в приміщенні підрозділу продажу депозитних та кредитних продуктів Банку, а також на сайті банку. Згідно п. 2.4. Кредитного договору Позичальник стверджує, що розуміє суть і принципи визначення процентної ставки, усвідомлює ризики які випливають з змінної частини ставки за весь період кредитування і погоджується на ці ризики. Згідно параграфу 6 зазначеного договору банк має право ініціювати перед позичальником перегляд (зміну) процентної ставки з відповідним повідомленням про це позичальника шляхом надіслання йому листа або при його явці в банк, або через місцеві або регіональні друковані засоби масової інформації. В разі мовчання (відсутності письмових заперечень) позичальника протягом 5 банківських днів з моменту повідомлення в будь-який з вищевказаних способів про ініціювання банком перегляду (зміни) фіксованої процентної ставки вважаться, що позичальник погодився з правочином про перегляд (зміну) фіксованої процентної ставки за кредитом. Суд бере до уваги, що згідно вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що в судовому засіданні позивачкою було доведено те, що відповідач без її повідомлення та отримання її згоди, в порушення вимог чинного законодавства, п.п. 2.3 та п.п. 6.1 кредитного договору підвищив процентну ставку з 16,1% до 20,38% річних за цим договором, внаслідок чого з 01.04.2012 року до жовтня 2013 року банк нараховував відсотки за новими процентними ставками, встановленим в односторонньому порядку без відома позичальника, а в подальшому нараховує їх всупереч її волі, так як вказані обставини підтверджуються не тільки її поясненнями, а й матеріалами справи (а.с. 8-9), з яких вбачається, що в жовтні 2013 року позивачка з власної ініціативи зверталась до банку за роз»ясненнями щодо порядку нарахування відсотків за кредитом і просила надати відповідну інформацію з розшифровкою заборгованості, а невдовзі після отримання відповіді (а.с. 80-81) звернулась за судовим захистом своїх прав. В той же час, на думку суду в судовому засіданні відповідачем не було доведено, що в квітні 2012 року позивачка в порядку, передбаченому чинним законодаством, договором від 25.06.2011 року була повідомлена про визначення змінної частини процентної ставки в інших розмірах, ніж вказано в п.п 2.1 крединого договору чи про ініціативу банку щодо зміни процентної ставки на інших підставах, тобто, що вона отримала листа від кредитора, ознайомилась з цією обставиною при явці в Банк, або через місцеві чи регіональні друковані засоби масової інформації, не заперечувала проти цього і в термін та способом, передбаченими кредитним договором від 25.06.2011 року надала свою згоду на зміну умов цього договору, так як в судове засіданні не було надано доказів вручення позивачці відповідних документів, чи доказів своєчасного отримання нею зазначеної інформації іншим способом. При цьому суд вважає, що в судовому засіданні було доведено, що банк мав право збільшувати чи зменшувати змінну частину процентної ставки без попереднього отримання згоди від позичальника, має право ініціювати перед позичальником перегляд (зміну) процентної ставки з відповідним повідомленням про це останнього, проте враховує ту обставину, що п.п,п.п 2.3, 6.1 кредитного договору передбачено обов»язок банку повідомити позичальника про зміну відсоткової ставки погашення кредиту та про існування нового графіку нарахування платежів належним чином а з досліджених в судовому засіданні документів вбачається тільки факт відправки повідомлення і графіку адресату а не факт вручення їх позичальнику, що на думку суду не давало підстав вважати, що позичальник згоден на збільшення платежів та не давало права кредитору застосовувати підвищену ставку нарахування відсотків за користування кредитом з 01.04.2012 року і свідчить про незаконність дій відповідача. Тому суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В частині стягнення судових витрат суд вважає необхідним вимоги позивачки задовольнити в силу ст. 88 ЦПК України. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved