Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем мають спільних синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на утримання яких рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.09.2018 з відповідача стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) кожного місяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проте відповідач ухиляється від виконання рішення, у зв`язку з чим, утворилася заборгованість зі сплати аліментів, яка згідно з відповідним розрахунком державного виконавця за період з 21.03.2018 по 01.12.2020 становить 96521,25 грн, за період з 25.01.2019 по 01.12.2020 - 73499,88 грн. Оскільки у відповідача наявна заборгованість зі сплати аліментів, позивачкою проведено розрахунок пені, загальний розмір якої становить 418 967 грн. Враховуючи те, що з відповідача не може бути стягнута неустойка в розмірі більше 100% заборгованості, позивачка просить суд стягнути з відповідача 170021,13 грн пені за прострочення сплати аліментів на утримання дітей. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.01.2021 відкрите провадження у справі за вказаним позовом та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 13:30 год 10.02.2021. 10.02.2021 протокольною ухвалою суду розгляд відкладено на 09:00 год 10.03.2021 у зв`язку з відсутністю відомостей щодо належного сповіщення відповідача про дату, час та місце слухання справи. 10.03.2021 протокольною ухвалою судове засідання відкладено на 15:00 год 22.03.2021 за клопотанням представника позивачки. В дане судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений судом належним чином шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відзив на позов не надав. Позивачка та представник третьої особи також не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені судом належним чином. Від представника третьої особи на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Представник позивачки в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про проведення судового розгляду без його участі. Зі згоди представника позивачки - адвоката Бондара В.М., викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який рішенням Ковпаківського районного суду м Суми від 27.10.2017 розірвано (а.с.9-11). Мають спільних синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.09.2018 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21.03.2018 і до повноліття дітей, тобто до [INFO] та до [INFO] відповідно (а.с.13-23). З наданого державним виконавцем розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 08.12.2020 вбачається, що заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів станом на 08.12.2020 становить 96521,25 грн (а.с.29-30). Відповідно до ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до положень п.22 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3, передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Таким чином, під час вирішення питання про стягнення пені за прострочення сплати аліментів боржником, необхідно брати до уваги фактичні обставини, що зумовили виникнення заборгованості, можливість та обізнаність боржника про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення, участь боржника у вихованні дитини, що сприятиме його обізнаності щодо потреб дитини, пов`язаних з її матеріальним забезпеченням. Відповідач не надав суду доказів, які б доводили поважність підстав невиконання ним свого обов`язку зі сплати аліментів, а відтак утримання дітей. Відтак, оскільки відповідач безпідставно не сплачує на користь позивачки аліменти на утримання дітей та за період з 21.03.2018 по 08.12.2020 у нього утворилась заборгованість у розмірі 96521,25 грн, то у зв`язку з цим позивачка має право на стягнення з нього неустойки (пені). Правова позиція щодо розрахунку пені наведена у постанові Великої Палати Верховного суду від 03.04.2019 у справі №333/6020/16, відповідно до якої зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, тому суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня їх фактичної сплати чи до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Також, відповідно до вищевказаної постанови Верховного суду, розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Наданий позивачкою розрахунок пені суд приймає до уваги, оскільки він відповідає вимогам Сімейного кодексу України та вказаній правовій позиції Великої Палати Верховного Суду у справі №333/6020/16 від 03.04.2019. Обраховуючи розмір неустойки у зв`язку з несплатою відповідачем аліментів за наведеною вище формулою (за кожним місячним платежем за весь час затримки сплати, помножений на кількість днів прострочення та помножений на 1 %), з використанням відомостей, викладених у розрахунку заборгованості по аліментам станом на грудень 2020 року, суд погоджується, що сума неустойки за прострочення сплати аліментів за період з 21.03.2018 по 01.12.2020 складає 418 967 грн. Відповідачем вказаний розрахунок не спростований, контррозрахунок не наданий. Положення ч.1 ст.196 СК України містять обмеження максимальної суми пені розміром - 100 відсотків заборгованості, а тому з відповідача підлягає стягненню пеня у розмірі основного боргу за період з 21.03.2018 по 01.12.2020, що становить 96521,25 грн. Вказаний позивачкою розмір заборгованості - 170021,13 грн є невірними, оскільки до визначеного державним виконавцем сукупного розміру заборгованості 96521,25 грн нею помилково додано визначений державним виконавцем сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження - 73499,88 грн. Таким чином, враховуючи, що сума неустойки (пені) за порушення [PERSON] аліментних зобов`язань становить 418 967 грн, тобто перевищує 100 % заборгованості по даному аліментному зобов`язанню, суд прийшов до висновку про стягнення пені в межах наявної заборгованості по аліментам у розмірі 96521,25 грн, тобто часткового задоволення позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, зокрема, понесених відповідачкою витрат на професійну правничу допомогу, то відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на її користь підлягають стягненню такі витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 2838,50 грн (96521,25 грн х 5000 грн : 170021,13 грн). Зважаючи на те, що позивачка звільнена від сплати судового збору, відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 908 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial