Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просила ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду - 16.08.2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням Теплодарського міського суду Одеської області від 20.03.2017 року шлюб між сторонами було розірвано. Від даного шлюбу у сторін є малолітній син [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач надає щомісяця 1000 грн., але цієї суми не вистачає для дитини. Через скрутне фінансове становище та через те, що відповідач відмовляється у добровільному порядку надавати допомогу, позивачка була змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Позивачка у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала та просила їх задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні відповідач позов визнав частково та пояснив, що згоден допомагати дитині, але виплачувати таку суму коштів у нього немає можливості, він в змозі сплачувати аліменти у розмірі 1500 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову частково, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Теплодарського міського суду Одеської області від 20.03.2017 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.10-11). Від вказаного шлюбу у сторін є малолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] який проживає з матір`ю та знаходяться на її утриманні, відповідно до довідки виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області від 08.08.2018 року (а.с.14). Згідно вказаного вище свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком [PERSON]. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ) дитина, враховуючи її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. На підставі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України. За змістом ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одночасно, стаття 183 СК України зазначає - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 3000,0 грн. щомісяця, при цьому суд враховує той факт, що [PERSON] офіційно працевлаштований, на даний час працює у ТОВ «САМСОН-ГРУПП-06» та займає посаду водія, також суд звертає увагу на працездатний вік відповідача, крім того враховує бажання [PERSON] надавати допомогу дитині, при цьому суду не надано відповідачем доказів того, що він має будь-які вади здоров'я, що перешкоджають йому працювати та отримувати гідну (більш оплачувану) зарплатню, тому суд переконаний, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на дитину. Разом з тим суд звертає уваги на доводи позивачки про те, що син [PERSON], [INFO], має захворювання та потребує додаткових витрат на його утримання, але суд зазначає, що дані обставини мають бути предметом позовних вимог про стягнення додаткових витрат, які передбачені ст. 185 СК України, а не про стягнення аліментів. На підставі викладеного суд дійшов до переконання, що відповідач має сплачувати аліменти у більшому розмірі ніж він бажає надавати (1500 грн.), який би забезпечував його дитині достатній рівень матеріального забезпечення, а також забезпечив би гармонійний розвиток дитини, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їхнього сина [PERSON], щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,0 грн. Що стосується доводів відповідача відносно того, що у нього на утриманні є інша дитина, а також тяжко хворий батько, то суд ставиться до вказаних доводів критично, оскільки з цього приводу суду не було надано належних та допустимих доказів (свідоцтво про народження, виписка з історії хвороби тощо). Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати по справі.

Outcome: partial