overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Із позову вбачається, що 26 квітня 2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З кінця 2011 року сімейні стосунки між ними припинені через відсутність взаєморозуміння. Відновлення сімейних відношень вважає неможливим, просить суд про розірвання шлюбу з відповідачкою. Відповідач у судове засідання не з?явився, по невідомій причині, хоча про час слухання справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладання справи до суду не надходило. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням справу розглядати за її відсутністю, на позовних вимогах наполягає. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутність або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач надав згоду на ухвалення заочного рішення. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши надані докази, суд вважає що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред?явлений одним із подружжя. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.04.2011 року у відділі ДРАЦС Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 138. Сторони мають неповнолітню дитину. Сімейні відносини між сторонами були припинені у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, беручи до уваги заходи прийняті судом для примирення сторін, вважає, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження їхнього шлюбу суперечило б їхнім інтересам, у зв'язку із чим позовні вимоги треба задовольнити. У відповідності до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд виносить рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки та збереження родини суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали, справи суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні та позов підлягає задоволенню, тому що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Із позову вбачається, що 27 грудня 2005 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного шлюбу дітей не мають. З січня 2011 року сімейні стосунки між ними припинені через відсутність взаєморозуміння. Відновлення сімейних відношень вважає неможливим, просить суд про розірвання шлюбу з відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням справу розглядати за її відсутністю, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не з?явився, по невідомій причині, хоча про час слухання справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладання справи до суду не надходило. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутність або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач надав згоду на ухвалення заочного рішення. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши надані докази, суд вважає що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред?явлений одним із подружжя. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.12.2005 року у відділі РАЦС Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1188. Сторони дітей не мають. Сімейні відносини між сторонами були припинені у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, беручи до уваги заходи прийняті судом для примирення сторін, вважає, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження їхнього шлюбу суперечило б їхнім інтересам, у зв'язку із чим позовні вимоги треба задовольнити. У відповідності до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд виносить рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки та збереження родини суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали, справи суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні та позов підлягає задоволенню, тому що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Із позову вбачається, що 29 вересня 1990 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З жовтня 2009 року сімейні стосунки між ними припинені через відсутність взаєморозуміння. Відновлення сімейних відношень вважає неможливим, просить суд про розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідач у судове засідання не з?явився, по невідомій причині, хоча про час слухання справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладання справи до суду не надходило. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням справу розглядати за її відсутністю, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного рішення. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутність або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач надав згоду на ухвалення заочного рішення. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши надані докази, суд вважає що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред?явлений одним із подружжя. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29.09.1990 року у відділі ЗАГС м.Краматорська Донецької області, актовий запис № 1469. Сторони не мають неповнолітніх дітей. Сімейні відносини між сторонами були припинені у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, беручи до уваги заходи прийняті судом для примирення сторін, вважає, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження їхнього шлюбу суперечило б їхнім інтересам, у зв'язку із чим позовні вимоги треба задовольнити. У відповідності до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд виносить рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки та збереження родини суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали, справи суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні та позов підлягає задоволенню, тому що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 03 червня 2013 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] в Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 105. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки фактично припинені з грудня 2014 року. Подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливе. У зв'язку з чим, просив шлюб розірвати. Ухвалою суду від 22.04.2015 року сторонам було надано строк для примирення три місяці. За цей строк сторони не примирилися і позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Позивач [PERSON] після відновлення провадження по справі усудовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] після відновлення провадження по справі в судовому засіданні позовні вимоги визнав, просив розірвати шлюб з [PERSON] Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача законні і обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування на їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. З матеріалів справи судом встановлено, що 03 червня 2013 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] в Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 105. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу неповнолітня дитина сторін залишиться проживати з матірю (позивачем по справі). Відповідно ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Шлюбні стосунки між сторонами припинені з грудня 2014 року, сторони не бажали поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення сторони не приймають, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У позовній заяві позивач просить суд стягувати судові витрати з [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 03 червня 2013 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] в Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 07 жовтня 2006 року, актовий запис № 929. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки фактично припинені. Подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливе. У зв'язку з чим, просила шлюб розірвати. Ухвалою суду від 10.07.2015 року сторонам було надано строк для примирення два місяці. За цей строк сторони не примирилися і позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Позивачка [PERSON] після відновлення провадження по справі усудовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] після відновлення провадження по справі в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив не розривати шлюб з [PERSON] Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача законні і обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування на їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. З матеріалів справи судом встановлено, що 07 жовтня 2006 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] в Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 07 жовтня 2006 року, актовий запис № 929. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу неповнолітня дитина сторін залишиться проживати з матірю (позивачем по справі). Відповідно ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, сторони не бажали поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення сторони не приймають, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У позовній заяві позивач просить суд стягувати судові витрати з [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 квітня 2004 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] в Індустріальному районному управлінні юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 99. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки фактично припинені. Подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливе. У зв'язку з чим, просила шлюб розірвати. Позивачка усудовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач усудовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив шлюб розірвати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача законні і обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування на їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. З матеріалів справи судом встановлено, що 10 квітня 2004 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] в Індустріальному районному управлінні юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 99. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу малолітня дитина сторін залишиться проживати з матірю (позивачем по справі). Відповідно ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, сторони не бажали поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення сторони не приймають, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем не заявлено вимогу про стягнення з відповідача судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 11 жовтня 2014 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] в Амур-Нижньодніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 737. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки фактично припинені. Подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливе. У зв'язку з чим, просила шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу просить залишити позивачу дошлюбне прізвище «Пиндич». Позивач в судове засіданні не зявилась, надавши суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився по невідомим суду обставинам, про судове засідання повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Надав суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача законні і обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування на їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. З матеріалів справи судом встановлено, що 11 жовтня 2014 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] в Амур-Нижньодніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 737. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу неповнолітня дитина сторін залишиться проживати з матірю (позивачем по справі). Відповідно ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не бажали поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення сторони не приймають, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У позовній заяві позивач просить суд стягувати судові витрати з [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 15 листопада 2003 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 400. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки фактично припинені з грудня 2014 року. Подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливе. У зв'язку з чим, просила шлюб розірвати. Позивач в судове засіданні не зявилась, надавши суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився по невідомим суду обставинам, про судове засідання повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Надав суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача законні і обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування на їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. З матеріалів справи судом встановлено, що 15 листопада 2003 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 400. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу неповнолітні діти сторін залишиться проживати з матірю (позивачем по справі). Відповідно ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені з грудня 2014 року, сторони не бажали поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення сторони не приймають, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У позовній заяві позивач просить суд стягувати судові витрати з [PERSON]

Outcome: approved