Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій вказала про те, що вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 29.09.2012 року. Шлюб зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області за актовим записом № 1185. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Сторони мешкають окремо і не ведуть спільного господарства, між ними відсутнє взаєморозуміння та повага, мають різні погляди на подружнє життя, на виховання дитини, на ведення домашнього господарства. Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем і стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. До початку судового засідання від позивачки надійшла заява, в якій вона уточнила позовні вимоги і просить розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до повноліття дитини. До початку судового засідання від відповідача надійшла заява, в якій він просив справу розглянути у його відсутність. Не заперечував проти задоволення уточнених позовних вимог позивачки. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Сторони зареєстрували шлюб 29.09.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 29.09.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області за актовим записом № 1185. Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 20.02.2013 року Зарічним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції за актовим записом № 246. Батьками дитини записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Сторони мешкають окремо і не ведуть спільного господарства. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння та повага. На теперішній час дитина проживає разом із позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням всіх обставин справи, що мають істотне значення, а також враховуючи категоричне небажання сторін на збереження шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам а тому подальше збереження сім'ї неможливе, а шлюб підлягає розірванню відповідно до ст. 112 СК України. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Із змісту ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати такі обставини, як стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина, а також інші обставини, які мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що відповідач інших дітей не має, є працездатною особою, працює і має щомісячний дохід, суд дійшов висновку про те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved