Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, який під час розгляду справи уточнила, посилаючись на те, що після смерті [INFO] року її батька [PERSON], який проживав в [ADDRESS], відкрилася спадщина, до складу якої входить зазначена квартира. Ордер на цю квартиру був виданий 03.08.1982 року Виконкомом Київської міської ради народних депутатів на ім»я [PERSON], як члена ЖБК «Виноградар-7». Позивачка, як спадкоємиця за заповітом, звернулася до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак державний нотаріус 24.01.2014 року виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які б підтверджували право власності померлого на квартиру. [PERSON] вважає, що вона має право на спадкове майно у вигляді квартири, оскільки її померлий батько [PERSON] повністю сплатив пайовий внесок за вказану квартиру у січні 1992 року і відповідно став її власником. Оскільки у заповіті, який залишив батько на ім'я позивачки, зроблена помилка у написанні її прізвища, [PERSON] вважає, що має право на спадщину за законом, як єдина спадкоємиця першої черги. Позивачка просить в порядку спадкування за законом після померлого батька [PERSON] визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS]. В судове засідання представник позивачки [PERSON] не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав пояснення від 28.03.2014 року, в яких просив розглядати справу за відсутності представника Київської міської ради. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, 05.12.2014 року надав лист №3651/01-16 з проханням розглядати справу за відсутності представника державної нотаріальної контори. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON] (а.с. 5, 6 - копія свідоцтва про народження, копія свідоцтва про укладення шлюбу). 21.05.1992 року [PERSON] на випадок смерті заповів належну йому квартиру [ADDRESS] [PERSON] (а.с. 11-12 - копія дубліката заповіту, посвідченого 21.05.1992 року державним нотаріусом Восьмої Київської державної нотаріальної контори Литош В.П., зареєстрованого у реєстрі за №5у-193, виданого державним нотаріусом Київського державного нотаріального архіву Шкабрій-Літун А.М. 25.04.2013 року, зареєстровано в реєстрі за №1-18). [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві 28.12.2009 року, актовий запис №23295 (а.с. 13 - копія свідоцтва). На день смерті [PERSON] йому на праві власності належала квартира [ADDRESS], яка була за ним зареєстрована в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна на підставі довідки, виданої ЖБК «Виноградар-7» за №106 від 11.02.1992 року, що вбачається з листа БТІ №34500 (И-2014) від 20.05.2014 року (а.с. 96 - 98 - лист, копія довідки ЖБК, копія реєстраційного посвідчення). 07.06.2010 року позивачка звернулася до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] (а.с.83 зв.). Постановою від 24.01.2014 року за вих.№168 державний нотаріус Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Іваненко Р.С. відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності померлого на квартиру (а.с.35- копія постанови). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як зазначила позивачка в позовній заяві і вбачається зі спадкової справи, [PERSON] як єдина спадкоємиця, звернулась із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний строк. Позивачка також вказала, що у складеному батьком на її ім'я заповіті допущена помилка у написанні її прізвища на українській мові. Оскільки позивачка є дочкою [PERSON] і єдиною спадкоємицею першої черги, суд вважає за можливе визнати за нею в порядку спадкування за законом право на спадщину після померлого батька. З огляду на викладене суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі наведеного ст.ст. 1258, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved