overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивачка звернулась з зазначеним позовом до суду, де просить поділити в натурі житловий будинок та земельну ділянку розташовану за адресою [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що за період спільного проживання з відповідачем ними був збудований житловий будинок та приватизована земельна ділянка площею 0,10 га. в [ADDRESS]. Вона являється власником житлового будинку та земельної ділянки . Рішенням Бобровицького районного суду від 31.07.2012 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельна ділянка за вищезгаданою адресою визнані спільною сумісною власністю та за відповідачем визнано право власності на ? частку вказаного майна ( без визначення в натурі) . Вона постійно проживає в будинку з малолітнім сином [PERSON], [INFO]. Відповідач проживає в будинку періодично , так як має нову сім»ю. Між ними виникають спори про порядок користування та володіння будинком. Угоди про спосіб виділення її частки із загального майна не досягнуто. Відповідач неодноразово вчиняє сварки та скандали, вимагає щоб вона йому сплатила вартість будинку відразу в повному обсязі, або сама залишила будинок. Її життя стало нестерпним, страждає син. В судовому засіданні позивачка уточнюючи свої позовні вимоги просить задовольнити її позовні вимоги , виділити їй у власність 1 / 2 частку будинку , 1 / 2 частину земельної ділянки ,розташованих за вище названою адресою , відповідно до варіанту № 2 висновку будівельно - технічної експертизи № С-356 від 28.11.2013 року. Позивачка наполягає на розподілу будинку саме по варіанту № 2 , оскільки просить суд врахувати ,що вона проживає з неповнолітнім сином і саме такий варіант буде в інтересах її дитини. Крім того просить стягнути на її користь витрати на переобладнання та судові витрати . Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням всіх уточнень підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві та уточненнях до неї. Відповідач в судовому засіданні проти розподілу будинку та земельної ділянки по запропонованому варіанту позивачки, оскільки на його думку , такі переобладнання можуть зруйнувати будинок ,так як , при такому варіанті необхідно руйнувати несущі стіни, заперечує проти сплати їй судових витрат. Вважає,що експертиза проведена некваліфіковано та без урахуванням його інтересів . На призначення повторної експертизи в судовому засіданні не наполягав. Вислухавши сторони, дослідивши інші матеріали справи , оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об»єктивному дослідженні, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивачка звернулась з назнаним позовом до суду, мотивуючи свої вимоги тим, що син навчається на денній формі Київського національного університету технологій та дизайну та потребує матеріальної допомоги, тому відповідач зобов»язаний утримувати дитину. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частки від всіх видів його доходів щомісячно до закінчення навчання, або до досягнення сином 23 річного віку,справу розглядати у її відсутності та наполягає на задоволенні зазначених вимог. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду із заявою, де просить розглядати справу у його відсутності та не заперечує проти заявлених вимог. 3-я особа - [PERSON] підтримує позовні вимоги та просить розглядати справу у його відсутності. Справа розглядається за відсутності сторін, тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, а.с.9. З довідки університету за № 42/13 від 06.05.2015 р. убачається, щоТрегуб Д.О. є студентом денної форми навчання КНУ технологій та дизайну, термін навчання з 01.09.2014 р. по 30.06.2018 р., а.с.8. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні діти продовжують навчатися і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати ії до досягення 23-х років за умови, що вони можуть надавати допомоу. Згідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивачка звернулась з позовними вимогами до відповідача про стягнення аліментів в розмірі 1000 грн. Свої вимоги мотивує тим , що у сторін в шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина проживає сумісно з матір,ю, яка виховує та утримує матеріально сина . Як зазначає в позові позивачка, вона не має впевненості , що відповідач добровільно буде надавати матеріальну допомогу на утримання сина, тому звернулась з даним позовом до суду і просить стягнути з відповідача 1000 , 00 грн. Позивачка в судовому засіданні підтримала свій позов повністю, пояснив також , що лише на її прохання відповідач надає грошові кошти для утримання сина - це може інколи купити одяг і взуття для дитини та іграшки, сплатити внески за дитячий садок чи школу. Відповідач в судовому засіданні визнав позов частково, згоден сплачувати аліменти в мінімальному розмірі, посилаючись на те, що він добровільно всіляко допомагає утримувати сина, купує різні речі і іграшки, вважаючи що аліменти позивачка буде витрачати на себе, а не на дитину. З,ясував обставини справи, заслухав пояснення сторін, дослідив та проаналізував представлені докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме стягнення 900,00 грн. аліментів щомісячно. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому народився син [PERSON], [INFO], шлюб розірвано 14 листопада 2012 року. Після розірвання шлюбу , син сторін залишився проживати з матір,ю, яка опікується його життям і розвитком. Як засвідчили в своїх поясненнях сторони, відповідач добровільно і самостійно не надає грошову допомогу на сина, а лише за проханням позивачки у випадку потреби, сплачує внески в дитячі установи і купує необхідні речі дитині. Представлені у суді відповідачем дванадцять фотокопій накладних, в яких міститься запис про дитячий одяг, взуття, іграшки та вартість цих товарів, але ці накладні ніяким чином не доказують, що всі ці речі купував саме відповідач та передав їх позивачці для сина. При цьому , всі добровільні грошові витрати, які здійснював відповідач на свій розсуд, для забезпечення життєдіяльності свого сина, не можуть вважатись аліментами. Відповідно до норм ч.1ст.58 ЦПК України: належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Вимоги статті 10,60 ЦПК України передбачають, що кожна сторона зобов,язані довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, ч.2 ст.59 ЦПК України зазначає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Інших дітей, окрім сина [PERSON] , а також непрацездатних батьків, відповідач не має, аліментів нікому не платить. Відповідно до вимог ст.180 СК України «Батьки зобов,язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття». З урахуванням наведеного та вимог ч.1 ст. 182 СК України, суд вважає позовні вимоги законними, доказаними та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивачка звернулась з позовними вимогами до відповідача про стягнення аліментів в розмірі 1200 грн. на утримання неповнолітньої онуки [PERSON], 2009 року народження, над якою вона має опіку. Свої вимоги мотивує тим , що позивачка є опікуном над неповнолітньою [PERSON], [INFO] , на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 липня 2011 року. Дитина проживає з народження з позивачкою, знаходячись на її утриманні та вихованні , позивачка турбується її здоров,ям, розвитком. Дитина має декілька вроджених захворювань і потребує медичного догляду, на що потрібні також додаткові грошові кошти. Відповідачка позбавлена батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON], відповідно до рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 02 серпня 2010 року. В судовому засіданні позивачка підтримала позов, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з,явилась,належним чином судом викликалась, причини неявки суду не повідомлено. З,ясував обставини справи, заслухав пояснення сторін, дослідив та проаналізував представлені докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме стягнення 1200,00 грн. аліментів щомісячно. Судом встановлено, що рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 02 серпня 2010 року ( л.с 7) .відповідачка була позбавлена батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (л.с.8), а відомості про батька дитини внесено до актового запису про народження , відповідно до ч.1 ст.135 СК України зі слів матері (л.с.10). Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 12 липня 2011 року [PERSON] призначена опікуном малолітньої [PERSON],2009 року народження (л.с.4-5). Дитина зареєстрована і проживає в родині опікуна в квартирі [ADDRESS], яка повністю опікується життям і розвитком дитини (л.с.6). Вимоги статті 10,60 ЦПК України передбачають, що кожна сторона зобов,язані довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст.180 СК України «Батьки зобов,язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття». З урахуванням наведеного та вимог ч.1 ст. 182 СК України, суд вважає позовні вимоги законними, доказаними та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивачка звернулась з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своєму позові позивачка зазначила що, 12 вересня 2008 року позивачка уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №309 (свідоцтво про одруження І-ЖС № 059590). 15 листопада 2011 року у позивачки з відповідачем народилась донька [PERSON], про що в книзі реєстрації народжень 26.11.2011 р. зроблено відповідний актовий запис №535 (свідоцтво про народження І-ЖС №187272). Подружнє життя з відповідачем не склалось. Восени 2015 року відносини між сторонами загострились. Відповідач почав постійно ініціювати конфліктні ситуації, свідком яких ставала донька. У вересні 2015 року позивачка була змушена переїхати разом з донькою до матері. На сьогоднішній день з відповідачем шлюбні відносини повністю припинені, разом сторони не мешкають, не спілкуються, господарство не ведуть. Позивачка вважає , що подальше збереження шлюбу є неможливим, та таким що суперечить інтересам позивачки та спільної дитини. Спору відносно спільного майна немає. Питання виховання та матеріального забезпечення дитини на час подання позовної заяви вирішувався добровільно. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати разом з матірю. Після розірвання шлюбу позивачка бажає залишити за собою прізвище [PERSON]. Позивачка надала до суду заяву , в якій просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судові засідання не зявлявся, хоча про час, день, та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Заперечень стосовно позовних вимог позивача, суду не надав. Поштові повідомлення отримував. Прийнявши до уваги заяву позивачки, суд відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд вивчивши позовні вимоги позивачки, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву позивачки, приходить до наступного. Відповідно до ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений до суду одним з подружжя. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. На думку суду, сім'я сторін розпалася остаточно та збережена бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивачка звернулась з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своєму позові позивачка зазначила що 26.11.2013 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №716, свідоцтво серія [NUMBER]. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спір про поділ майна, що є спільною власністю, відсутній. Шлюбні відносини між сторонами припинені у травні 2014 року. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Позивачка хоче розірвати шлюб з тієї причини, що вони з відповідачем не зійшлись характером та поглядами на життя, у зв'язку з чим між ними постійно виникали суперечки та сварки. Фактичні сімейні відносини припинені. Після розірвання шлюбу позивачка просить суд залишити прізвище - [PERSON]. Позивачка надала до суду заяву , в якій просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'являвся, хоча про час, день, та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Заперечень стосовно позовних вимог позивача, суду не надав. Поштове повідомлення повернулось до суду з позначкою «За закінченням строку зберігання». Відповідно до ст..74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Прийнявши до уваги заяву позивачки, суд відповідно до ст..224 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд вивчивши позовні вимоги позивачки, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву позивачки, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 26.11.2013 року позивачка з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №716, свідоцтво серія [NUMBER]. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спір про поділ майна, що є спільною власністю відсутній. Шлюбні відносини між сторонами припинені у травні 2014 року. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Позивачка хоче розірвати шлюб з тієї причини, що вони з відповідачем не зійшлись характером та поглядами на життя, у зв'язку з чим між ними постійно виникали суперечки та сварки. Фактичні сімейні відносини припинені. Після розірвання шлюбу позивачка просить суд залишити прізвище - [PERSON]. Відповідно до ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений до суду одним з подружжя. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. На думку суду, сім'я сторін розпалася остаточно та збережена бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивачка звернулась з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, щомісячно, до повноліття старшого сина, а потім по 1/4 частини від його доходів - до повноліття молодшого, посилаючись на те, що відповідач добровільно на дітей не надає матеріальну допомогу, чим ставить в скрутне становище, що і змусило її звернутись до суду з даним позовом. Інших утриманців відповідач не має. [PERSON] до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов про стягнення з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх синів [PERSON] і [PERSON], у розмірі 1/3 частини від доходів відповідача, до повноліття старшого, а потім по 1/4 частини на молодшого, підтримала повністю та просила задовольнити. Додала, що за рішенням суду від 16.09.2015 року їх з відповідачем шлюб був розірваний. Відповідач повідомив телефонограмою про неможливість прибуття до суду для розгляду справи, з позовом згоден. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. За таких обставин, суд з'ясувавши позиції сторін та перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Встановлено, що сторони з 07 червня 2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який як вказано позивачкою у заяві, за рішенням суду від 16.09.2015 року був розірваний ( а.с. 7). мають двох спільних неповнолітніх дітей: синів - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачкою ( а.с. 4-6). Батько дітей-відповідач по справі добровільно матеріальної допомоги не надає. У порядку, визначеному ст. ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вивченням відомостей про особи відповідачів по матеріалам справи встановлено, що даних про його працевлаштування чи перебування на обліку у центрі зайнятості немає, відомості про інші стягнення відсутні. Враховуючи викладені вище обставини та норми діючого законодавства, захищаючи інтереси двох неповнолітніх дітей, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Оскільки позов обґрунтований, згідно вимог ст. 88 ЦПК України, судовий збір у дохід держави підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом, вказуючи, що знаходилася з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 27 жовтня 2007 року,який було розірвано 17 січня 2011 року. Подружжя має спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO] ,яка в даний час знаходиться на її повному утриманні. Посилаючись на те, що матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач не надає, позивачка просить стягнути на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку відповідача щомісяця до повноліттядоньки з урахуванням того, що відповідач інших дітей на утриманні не має. Позивачка в судове засідання не з`явилась, просить розглянути позов без її участі, позовні вимоги в частині розміру аліментів змінила та просить стягнути аліменти у розмірі 550 гривень щомісяця. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений про час розгляду справи в установленому порядку, будь-яких заяв не надавав. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. В судовому засіданні досліджені : свідоцтва про шлюб та народження дитини, надані довідки. Аналізуючи зібрані докази, суд вважає , що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про народження, відповідач є батьком [PERSON], [INFO] . а.с.4 Дитина мешкає разом із матір`ю, що підтверджується довідкою про склад сім`ї , виданою Олександлрівським ЖКП за № 613 від 14 січня 2014 року. а.с.7 На час розгляду справи, з доходів відповідача стягнення не провадяться, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має. Встановлено, що відповідач не працює. Позивачка не працює, доглядає малолітнього сина. За станом здоров`я дитина не потребує додаткових стягнень. Таким чином, позивачка має підстави для отримання матеріальної допомоги на утримання малолітньої доньки, а відповідач за станом здоров`я та матеріальним станом має змогу її надавати в тому розмірі, який вказує позивачка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом, вказуючи, що знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 16 жовтня 1999 року. Подружжя має спільну дитину - доньку [PERSON] ,[INFO] . Позивачка зазначила, що з 2006 року вони з чоловіком мешкають окремо і дитина знаходяться на її повному утриманні. Посилаючись на те, що матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач не надає, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 550 гривень щомісяця до повноліття з урахуванням того, що відповідач інших дітей на утриманні не має. Позивачка в судове засідання не з`явилась. Звернувшись з письмовою заявою, вона просить розглянути позов без її участі , позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на те, що є інвалідом 2 групи, має скрутне матеріальне становище. Відповідач також в судове засідання не з`явився , звернувшись з заявою про визнання позову частково щодо розміру стягуваних аліментів та зазначає, що згодний сплачувати аліменти в розмірі 350 грн. щомісячно . В судовому засіданні досліджені : свідоцтва про шлюб та народження дитини, надані довідки. Аналізуючи зібрані докази, суд вважає , що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про народження, відповідач є батьком [PERSON], [INFO] . а.с.4 Дитина мешкає разом із матір`ю, що підтверджується довідкою про склад сім`ї , виданою Іверською сільською радою за № 1028 від 12 вересня 2013 року. а.с.3 На час розгляду справи, з доходів відповідача стягнення не провадяться, інших неповнолітніх дітей на утриманні немає. Відповідач посилається, що не працює, має хвору матір, але не зазначив причину за якою він не працевлаштований та не надав суду жодної довідки, або інших письмових доказів на доказ неспроможності сплачувати аліменти в зазначеному позивачкою розмірі. Встановлено, що позивачка не працює, є інвалідом внаслідок загального захворювання 2 групи безстроково, що підтверджується пенсійним посвідченням та довідкою управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі № 20/05 від 13 січня 2014 року. Позивачка отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1049 грн. а.с.17,18 За станом здоров`я дитина не потребує додаткових стягнень. Таким чином, позивачка має підстави для отримання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки. Вирішуючи спір щодо розміру аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує скрутний матеріальний стан позивачки, незадовільний стан її здоров`я, потреби дитини в матеріальному забезпеченні, що офіційно визначені встановленим мінімальним прожитковим розміром для дитини відповідного віку, ненадання відповідачем доказів неспроможності сплати аліментів в розмірі 550 грн.

Outcome: approved