overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебувала в шлюбі, який було розірвано 10.09.2013 року. Мають двох дітей: сина, який вже є повнолітнім та доньку [PERSON], [INFO]. Через непорозуміння у відносинах відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини з певного часу не надає, через що у неї склалось тяжке матеріальне становище. Просить суд стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів доходу відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до виповнення дитині повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі ( а.с. 15). Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи в його відсутність, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1 / 4 частини всіх видів його доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, до виповнення дитині повноліття на користь позивачки ( а.с. 16). Дослідив матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і належить задоволенню, бо згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За вимогами законодавства України, відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму. Згідно з документами в справі, батьком дитини [PERSON] вікторівни, [INFO] є відповідач ( а.с.3), який не заперечує проти задоволення позову. Дитина проживає з матірю позивачкою по справі ( а.с. 4).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебувала в шлюбі, який було розірвано 18.10.2011 року. Мають спільну дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Через непорозуміння у відносинах відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини з певного часу не надає, через що у неї склалось тяжке матеріальне становище. Просить суд стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів доходу відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до виповнення дитині повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи в його відсутність, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1 / 4 частини всіх видів його доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, до виповнення дитині повноліття на користь позивачки. Дослідив матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і належить задоволенню, бо згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За вимогами законодавства України, відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму. Згідно з документами в справі, батьком дитини [PERSON], [INFO] є відповідач ( а.с.4), який не заперечує проти задоволення позову. Дитина проживає з матірю позивачкою по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку. В позові вказувала, що вона проживала з відповідачем у громадянському шлюбі. За час спільного проживання у них народилась дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні. З 13.09.2015 року вони з відповідачем не проживають разом. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Вона перебуває у декретній відпустці, змоги працювати та утримувати дитину належним чином не має. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила суд його задоволити, пояснила суду, що її дохід складає 860 грн. щомісяця допомога на дитину, оскільки вона доглядає за дитиною вона не має змоги працювати, тому просить стягнути аліменти і на своє утримання, інших утриманців не має, стан здоров'я її та дитини добрий. Відповідач позов визнав, пояснив суду, що він має середню спеціальну освіту, на даний час не працює, інших утриманців не має, стан його здоров'я добрий. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача і відповідача, суд дійшов до наступного. З копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони по справі мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] Відповідно до довідки № 456 від 25.07.2016 року, виданої виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради, разом з [PERSON], 1997 р.н., постійно проживає дочка [PERSON], 2015 р.н. в с. Павлівщина Драбівського району. Згідно довідки № 605 від 07.04.2016 року, малолітня [PERSON], [INFO], на території Великохутірської сільської ради зареєстрована, але не проживає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Заявлений позивачкою розмір аліментів суд вважає обґрунтованим і таким, що відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років . Дані права мають жінка яка не перебуває в шлюбі з чоловіком (ч.2 ст.91 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить законодавству і не порушує права інших осіб. Відтак, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК, потрібно стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої сина [PERSON], [INFO]. У судове засідання [PERSON] не зявилася, надавши заяву у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити та стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 500,00 грн. на утримання сина, а справу розглянути без її участі та проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 28.12.2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про шлюб серії 1-КИ №220035) від якого у них народився син [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-КИ №367696). Як встановлено у судовому засіданні, починаючи з квітня 2015 року сторони фактично припинили шлюбні відносини, почали мешкати окремо і син проживає разом з позивачкою, що підтверджується відповідною довідкою виданої Степнянською сільською радою №02/11-440 від 02.07.2015 року та перебуває на її повному утриманні. У свою чергу, відповідач [PERSON] у добровільному порядку кошти на утримання сина [PERSON] не надає та жодним чином участі у його вихованні не приймає. Так, згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На підставі вищевикладеного, враховуючи матеріальний стан позивачки, обставини справи та той факт, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, вважаю за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі, стягнувши на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 500,00 грн. до досягнення ним повноліття. Згідно ст.ст. 79,88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів. Позивач у судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву, що позов підтримує, просить його задовольнити, слухати справу за її відсутності та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій зазначив про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 200 ч. 3 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Зважаючи на те, що відповідач по справі визнав вимоги позивача і це визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у відповідності до частини четвертої статті 206 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити рішення про задоволення позову. Згідно абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи положення статей 198, 199, 200 СК України та те, що відповідач беззаперечно визнав позовні вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення боргу, зазначаючи, що 12.07.2013 року надала відповідачу в борг грошові кошти в розмірі 25 000 грн. з кінцевим строком повернення до 12.02.2014 року з нарахуванням 5% щомісячно від суми позики. До вказаного строку відповідач суму позики не повернув та ухиляється від виконання своїх зобов'язань. Просила суд стягнути з відповідача борг у розмірі 25000 грн., 5 % від суми позики в розмірі 12500 грн., моральну шкоду в розмірі 1099 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 375 грн. В судовому засіданні позивачка підтримала позов з підстав у ньому викладених. Відповідач в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про день час та місце розгляду справи, не з'явився, надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, з позовом згоден у повному обсязі. Заслухавши доводи позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в зв'язку з наступними встановленими судом обставинами справи та відповідними їм правовідносинами. Судом встановлено, що 12.07.2013 р. [PERSON] отримав у борг від [PERSON] грошові кошти в сумі 25000 грн. із зобов'язанням повернути вказану грошову суму до 12.02.2014 р. з нарахуванням 5% щомісячно від суми позики, про що свідчить копія розписки від 12.07.2013 року (а.с.4). Відповідно до ст.ст. 1046, 1048, 1049 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи вказані норми закони, а також позицію відповідача, яка висловлена в адресованій суду заяві, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення боргу підлягають задоволенню в межах установленого судом розміру заборгованості, тобто з відповідача підлягає стягненню сума боргу в розмірі 25000 грн. та 5 % від суми позики в розмірі 12500 грн. Позов у частині стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 1099 грн. задоволенню не підлягає, оскільки між сторонами склалися договірні правовідносини, які регулюються зобов'язальним правом та не передбачають стягнення моральної шкоди. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості по побутовому вугіллю вказавши про те, що згідно умов колективного договору, ст.43 Гірничого Закону України [PERSON] повинна забезпечуватись побутовим паливом на ВП «Шахта «Міусинська». Однак, підприємство не виконало зобов'язання по забезпеченню вугіллям [PERSON], у зв'язку з чим виникла заборгованість по побутовому паливу в кількості 20650 кг. за перше та друге півріччя 2008-2012р.р., що підтверджується довідкою підприємства. У судове засідання позивачка не з'явилася, надавши до початку судового засідання заяву в якій просить розглянути справу у її відсутності, просить стягнути заборгованість з відповідача по побутовому вугіллю. У судове засідання представник відповідача Магденко Т.П. не з'явилась, надавши до початку судового засідання заяву в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Суд вважає, можливим розглянути справу у їхню відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно довідки № 846к від 26.12.2013 року, наданої відповідачем, [PERSON] знаходиться у трудових відносинах з ДП «Донбасантрацит» в особі Відокремленого підрозділу «Шахта «Міусинська» у якості оператора на відстійниках. Згідно умов колективного договору, ст.43 Гірничого Закону України [PERSON] повинен забезпечуватись побутовим паливом на ВП «Шахта «Міусинська». Однак, підприємство не виконало зобов»язання по забезпеченню вугіллям [PERSON], у зв'язку з чим виникла заборгованість по побутовому паливу в кількості 20650 кг. за перше та друге півріччя 2008-2011 року, що підтверджується довідкою підприємства. Згідно довідки № 227 від 26.12.2013 року, наданої відповідачем, [PERSON] не вивозилося побутове вугілля: за 1-ше півріччя 2008р. та за 2-ге півріччя 2008р. - 2950кг; за 1-ше півріччя 2009р. - 2950кг; за 1-ше півріччя 2010р. та за 2-ге півріччя 2010р. - 2950кг; за 2-ге півріччя 2011р. - 2950кг; за 2-ге півріччя 2012р. - 2950кг;. Усього 20650 кг. Останній раз вугілля вивозилося за 2-ге півріччя 2013 року 10.11.2013 року. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Міусинської міської ради № 1918 від 27.12.2013 року [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS], у будинку пічне опалення. Таким чином, на основі з'ясованих обставин, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, давши їм належну оцінку, суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON] до ДП «Донбасантрацит» в особі Відокремленого підрозділу «Шахта «Міусинська» про стягнення заборгованості по вугіллю, є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заробітної плати, індексації, відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка працювала у ТОВ «Каравелла-Юг» бухгалтером з 16.11.2012 року по 05.07.2013 року. За час роботи відповідач не виплатив позивачі заробітну плату за період з січня 2013 року по день звільнення в розмірі 10500 грн., компенсацію за невикористану відпустку за період з 16.11.2012 року по 05.07.2013 року в розмірі 902 грн. З наведених підстав позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь вказану заборгованість, а також індексацію за час затримки розрахунку, моральну шкоду, яку позивачка оцінює у 5000 грн. Представник позивачки позов підтримав, наполягав на його задоволенні. Представник відповідача позов не визнав, надав суду довідку відповідного зразка про відсутність заборгованості перед позивачкою по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачка працювала у ТОВ «Каравелла-Юг» бухгалтером з 16.11.2012 року по 05.07.2013 року. У відповідності зі ст. 115, 116 КЗпП заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно ст. 47 КЗпП власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника. З довідок наданих відповідачем вбачається, що він виконав вимоги ст.ст. 115, 116, 47 КЗпП, та заборгованість по заробітній платі та за невикористану відпустку перед позивачкою відсутня. Представник позивачки, не зміг в судовому засіданні спростувати вказані довідки відповідача. Клопотання про проведення бухгалтерської експертизи заявлено не було, хоча суд роз'яснював представнику позивачки про можливість її проведення. Окрім вказаних довідок, відсутність заборгованості перед позивачкою підтверджується бухгалтерськими документами, згідно яких вбачається, що відповідач робив відповідні відрахування з заробітної плати позивачки до відповідних податкових органів. Відтак позов не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення з нього аліментів на її утримання в розмірі 1/5 частини від всіх видів доходу (заробітку) щомісяця довічно. В позові зазначила, що вона приходиться рідною матір»ю відповідачу, у свій час вона не ухилялася від виконання батьківських обов»язків, виховувала та утримувала свого сина, вона не позбавлена батьківських прав. На даний час відповідач є повнолітнім, проживає окремо від неї, працює у ВСК «Колос», інших дітей вона не має. Вона є пенсіонеркою за віком, хворіє, має суттєві розлади здоров»я, а тому потребує матеріальної допомоги з боку сина. До січня 2017 року син надавав допомогу добровільно, але після січня 2017 року перестав надавати, постійно лікується, приймає ліки та проходе періодично медичне обстеження, тому вона просить задовольнити позов в повному обсязі. Позивачка в судове засідання не з»явилася, але надала до суду заяву від 14.03.2017 року про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача позов визнала в повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З досліджених в судовому засіданні доказів, а саме з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.12.1977 року та свідоцтва серії [NUMBER] від 08.12.1986 року і витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00017188731 від 08.10.2016 року відповідач є сином позивачки. (а.с. 4-6). Як вбачається з пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 09.11.2016 року позивачка є пенсіонером за віком. (а.с.3) Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 751 позивачка постійно лікується. (а.с. 7-8) Згідно ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Частиною 1ст. 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Згідно ст.ст. 79, 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved