Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Черкаської міської ради про надання дозволу на виїзд за кордон без згоди батька, посилаючись на те, що вона є матір»ю неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 04.03.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції шлюб між нею та відповідачем було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 120 від 04.03.2008 року. З метою належного виховання, розвитку та покращення здоров'я синів вона має намір виїздити з України за кордон, проте відповідач не надає своєї згоди на тимчасовий виїзд неповнолітніх дітей за кордон, самоусунувшись від виконання своїх обов'язків. На її неодноразові прохання надати дозвіл на виїзд за кордон та оформити проїзні документи неповнолітнім дітям відповідач ігнорує, а тому це питання в добровільному порядку між нами не врегульовано. Оскільки, відповідач відмовляється від надання згоди на виїзд синів за кордон для відпочинку за межі України, чим перешкоджає забезпеченню реалізації її охоронюваних законом прав та інтересів, з метою захисту прав дітей позивачка [PERSON] вимушена звернутись до суду з позовною заявою про надання дозволу на тимчасовий виїзд синів за кордон. Крім того, я маю намір періодично виїжджати з синами за кордон з метою оздоровлення та відпочинку і не маю можливості кожен раз отримувати дозвіл у В судовому засіданні представник позивачки - [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити, суду пояснила, що з часу розлучення з позивачкою [PERSON] дітьми не цікавиться, матеріально не допомагає. Відповідач не виявляв бажання спілкуватися з синами. Коли позивачка звернулася до відповідача про надання дозволу на виїзд дітей за кордон, відповідач відмовився надати дозвіл, без поважних причин. Відповідач, будучи повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи Орган опіки та піклування Черкаської міської ради - Молчанович Н.О. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. За згодою представника позивачки ухвалюється рішення при заочному розгляді відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Заслухавши представника позивачки, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 04.03.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 120. Від даного шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають із позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч.1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з п.1 ч.2 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересуватися по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» встановлено, що оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Крім того, ст. 51 Конституції України проголошує, що дитин ство охороняється державою. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Суд вважає, що вимога позивачки про надання дозволу на тимчасовий виїзд з неповнолітніми синами за межі України ґрунтується на законі, відповідає інтересам дітей, направлена на виконання батьківського обов»язку щодо виховання дітей, забезпечення піклування про їх здоров»я, фізичний, духовний та матеріальний розвиток. Задовольняючи позов, суд спрямовує своє рішення на захист інтересів дитини, враховує, що зміст інтересу дитини змінюється з її віком, значною мірою визначається її особистими симпатіями та антипатіями, прихи льністю, звичками. Нехтування ними, здійснення права без урахування таких інтересів може тягнути за собою травмування дитини. Також до стягнення з відповідача в силу вимог ст. 88 ЦПК України підлягають судові витрати по оплаті судового збору пропорційно задоволених позовних вимог в сумі 243,60грн., оскільки зазначені судові витрати понесені позивачкою, що підтверджено документально копією квитанції.

Outcome: approved