Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 4000 грн. щомісячно, розпочинаючи із дня подання позову до суду і до повноліття дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що дитина проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні, а відповідач, маючи стабільний матеріальний дохід та будучи працездатним, не маючи на утриманні непрацездатних та неповнолітніх осіб, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, а тому вона змушена звернутися з цим позовом до суду. Позивачка в судове засідання не з`явилась, заяв про відмову від позову повністю або частини позовних вимог, про збільшення або зменшення розміру позовних вимог, про зміну предмета або підстав позову до суду не надсилала. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, своїм процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмоїстатті 178 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивача не заперечив проти такого вирішення справи. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з довідки депутата Васильківської міської ради VII скликання від 22.06.2020 року, [PERSON] дійсно проживає із своєю матір`ю [PERSON] . Статтею 180 СК України визначено обов`язок батьків утримувати дитину, а саме: батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положенням статей 181, 182 СК України встановлено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. В разі відсутності домовленості між батьками дитини про її утримування, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі її матері, батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Із п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 р. вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Приймаючи до уваги те, що син проживає разом з позивачкою, домовленості між сторонами щодо його утримання не досягнуто, відповідач в добровільному порядку належної допомоги на утримання сина не надає, суд, враховуючи інтереси малолітньої дитини, на утримання якої присуджуються аліменти, дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 2500 грн. щомісячно, оскільки задоволення позову в повному обсязі суперечить вимогам ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial