Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, сім'я розпалась, в зв'язку з відсутністю спільних інтересів, розбіжностями характерів та різними поглядами на сімейні взаємовідносини. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з грудня 2013 року, спільне господарство не ведуть. Позивачка вважає, що збереження сім'ї неможливо у зв'язку з чим, просить позов задовольнити. Позивачка підтримала позовні вимоги, наполягала на розлученні, категорично заперечувала можливість дійти примирення. Пояснила, що відповідач за характером є дуже запальним чоловіком, під час кожної сварки, яка виникала між ними він виганяв її з дому, останній раз сварка відбулася у присутності батьків та відповідач словесно вигнав її з дому. Тому вона пішла з дому та перейшла проживати до батьків, не має наміру повертатися до чоловіка, миритися з ним та продовжувати з ним сімейне життя. Відповідач позовні вимоги визнав. Пояснив, що намагався прийти до примирення з дружиною, проте позивачка категорично миритися не бажає, тому це не призвело до позитивного результату. Позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з розірванням шлюбу. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 09 жовтня 2004 року у Виноградівській сільській раді Болградського району Одеської області, актовий запис № 12 та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Від цього шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). Позивачка миритися не бажає, наполягає на розірванні шлюбу. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дитини. Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] - існує формально, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України, позивачці залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається - «[PERSON]». Згідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені позивачкою судові витрати в розмірі 229.40 гривен судового збору (а.с1). На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved