Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог вказала, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 27.03.2012 року. Шлюб зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 46. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Одруження виявилося невдалим, втрачено взаєморозуміння. Шлюбні відносини фактично припинились, стосунки відновити не можливо. Відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини, та не бере участі у їх виховані, однак має можливість надавати матеріальну допомогу без погіршення свого матеріального стану. Добровільної угоди про сплату аліментів між сторонами не досягнуто. На утриманні відповідач нікого не має, аліментні платежи більш нікому не сплачує. Позивачка не працює, так як дитина не досягла трьохрічного віку. В зв`язку з вищевикладеними обставинами позивачка звернулася до суду і просить розірвати шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу бажає залишити призвище [PERSON], стягнути з відповідача на її користь аліментні платежі на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку та на її утримання до сповнення дитині трьох років у розмірі 1/6 частини. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву у якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності Суд, вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 27 березня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції Луганської області, що підтверджується актовим записом № 46 від 27.03.2012 року. Позивачка має малолітню дитину: [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач [PERSON] Дитина проживає з позивачкою. Спільне життя у сторін не склалось, у зв'язку з чим сторони припинили шлюбні стосунки, припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Намірів поновлювати стосунки сторони не мають і подальше збереження сім'ї вважають неможливим та недоцільним. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Аліментні платежі відповідач більш ні кому не сплачує. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст.ст. 180, 182 СК України відповідач [PERSON] зобов'язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення повноліття. Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України позивачка має право на утримання аліментів до досягнення дитиною трьох років, якщо вона не працює. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускае негайне виконання рішення суду у межах сплати платежу за один місяць. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, і що примирінне подружжя не можливе, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, взявши до уваги встановлені судом обставини життя подружжя суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved