Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 грн. на утримання неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі по 1200 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. В позовній заяві посилається на те, що відповідач [PERSON] у 2000 році уклав шлюб з [PERSON], [INFO], яка після реєстрації шлюбу взяла його прізвище. Шлюб був зареєстрований 21.08.2000 року у виконавчому комітеті Вільнослобідської сільської ради Глухівського району Сумської області за актовим записом № 3. Від шлюбу в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Батько дітей - відповідач [PERSON] - покинув сім'ю, коли діти були ще малими, і виїхав на постійне проживання в [INFO]. Після від'їзду, з дітьми та дружиною не спілкувався, ніякої допомоги їм не надавав та всіляко ухилявся від своїх батьківських обов'язків. 21 січня 2014 року [PERSON] померла. Хоча діти після смерті матері залишилися проживати з бабусею [PERSON], фактичний догляд за дітьми вела позивачка, як найближча сусідка. Заочним рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 14.03.2016 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Розпорядженнями голови Хустської районної державної адміністрації № 287 та № 288 від 15.07.2016 відповідно неповнолітнім [PERSON] та [PERSON] надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Розпорядженням № 308 від 27.07.2016 над дитиною, позбавленою батьківського піклування, - [PERSON], [INFO], встановлено піклування. Іншим розпорядженням - № 309 від 27.07.2016 - над його сестрою [PERSON], [INFO], встановлено опіку. Вказаними розпорядженнями піклувальником та опікуном дітей призначено позивачку - [PERSON] 03 березня 2017 року померла бабуся дітей [PERSON] - [PERSON], після смерті якої не стало й тієї мізерної пенсії, яка хоч якось допомагала дітям. Крім неповнолітніх [PERSON], над якими позивачка здійснює опіку та піклування, у неї на вихованні є і своя дитина, яку вона виховує, як одинока мати. Ціни ж на товари та послуги, необхідні для забезпечення нормального розвитку дітей, з кожним роком збільшуються. Хоча позивачка й працює, її заробітку на утримання всіх трьох дітей не вистачає, так як розмір її доходів не задовільняє життєвих потреб дітей. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання своїх дітей не надає та не бере участі у їх вихованні. Відповідач є працездатного віку, фізично здоровий і може сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі - по 1200 гривень на кожну дитину щомісячно. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 № 1801-VIII установлено, що з 1 січня 2017 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 1689 гривень. Позивачка телефонувала відповідачу [PERSON] у серпні 2014 року і просила, щоб він надав матеріальну допомогу своєму хворому синові, який на той час знаходився на лікуванні в обласній дитячій лікарні м.Мукачево, однак відповідач категорично відмовився надавати допомогу на лікування сина. Крім того повідомив, що не збирається сплачувати аліменти на утримання своїх дітей. У зв'язку з наведеним позивач просить суд при постановленні рішення з [PERSON] стягнути аліменти за три останні роки. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] подали заяву, в якій просили справу розглядати у їх відсутності. Позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - шляхом публікації оголошення в газеті «Урядовий кур»єр» №104 (5973) від 08.06.2017 року. З врахуванням наведеного, у відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права і взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, у відсутності [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що заочним рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 14.03.2016 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Мати дітей - [PERSON] померла 21.01.2014 року. Розпорядженнями голови Хустської районної державної адміністрації № 287 та № 288 від 15.07.2016 року неповнолітнім [PERSON] та [PERSON] надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Розпорядженням голови Хустської РДА № 308 від 27.07.2016 року над дитиною, позбавленою батьківського піклування - [PERSON], [INFO], встановлено піклування та призначено піклувальником позивачку по справі [PERSON] Розпорядженням голови Хустської РДА № 309 від 27.07.2016 року над дитиною, позбавленою батьківського піклування - [PERSON], [INFO], встановлено опіку та призначено опікуном [PERSON] Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Відповідно до вимог ст.ст.67, 69 ЦК України, опікун та піклувальник над неповнолітньою особою зобов'язані дбати про створення для неї необхідних побутових умов, про її виховання, навчання та розвиток. Опікун та піклувальник зобов'язані вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Частиною 2 ст.150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно частини 5 цієї ж статті, передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідач [PERSON] не надає жодної матеріальної допомоги на утримання своїх дітей, ухиляючись від свого батьківського обов»язку. Факт ухилення відповідача від виконання батьківського обов»язку щодо своїх дітей встановлено рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 14.03.2016 року, згідно якого [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Наведені обставини свідчать про обґрунтованість та правомірність вимог позивачки щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей, до досягнення ними повнолітнього віку, так як відповідно до ст. 180 СК України такі обовязки покладаються на батька дитини. Відповідно до положень ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. В судовому засіданні не встановлено доказів, які б свідчили про наявність у відповідача стабільного заробітку або доходів, а тому на думку суду питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача слід вирішувати на підставі ст. 184 СК України, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі, задовольнивши позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Враховуючи наведене та

Outcome: approved