Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

Позивачка звернулась із вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що їй на праві власності належить кв. [ADDRESS] , де зареєстрований відповідач, син позивачки, який там ніколи не проживав, хоча позивачка не чинила сину перешкод у користуванні такою квартирою. Оскільки відповідач не мешкає у спірній квартирі та не сплачує комунальні платежі, то відповідач, не мешкаючи за місцем своєї реєстрації, обмежує права позивачки, як власника такого нерухомого майна, зокрема, в отриманні субсидії. На підставі переліченого просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування кв. [ADDRESS] . У судовому засіданні [PERSON] заявлені позовні вимоги повністю підтримала, надавши пояснення по суті таких вимог, додавши, що у 2013 році її син, [PERSON] , поїхав до Росії, де на теперішній час він живе з родиною та не збирається повертатися назад. Отже, просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування кв. [ADDRESS] , не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання за невідомих суду причин не з`явився повторно, будучи належним чином про час та місце розгляду справи повідомленим. За ч. 4 ст. 223 ЦПК суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши учасників процесу, які з`явились, допитавши свідка та дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, виданого 12 грудня 1973 року Орджонікідзевським районним бюро РАЦС м. Жданова, актовий запис № 1411, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , матір`ю якого вказана [PERSON] (а. с. 5). На підставі договору купівлі-продажу від 4 липня 2013 року вбачається, що однокімнатна [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] , реєстр нотаріусу № 2478, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 4 липня 2013 року (а. с. 6, 7). За відомостями від 11 серпня 2020 року Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради вбачається, що [PERSON] в м. Маріуполі з 2013 року не зареєстрований. Однак за інформацією Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради, наданою на підставі ухвали суду, від 7 вересня 2020 року та від 14 вересня 2020 року вбачається, що по [ADDRESS] , починаючи з 23 липня 2013 року зареєстровані [PERSON] , 1945 р. н, та [PERSON] , 1973 р. н. Також за відомостями, що надані суду ЖКП «Азовжитлокомплекс» та містяться у особовому рахунку № 100142 вбачається, що в кв. [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , 1945 р. н, та [PERSON] , 1973 р. н. Натомість за довідкою від 17 липня 2020 року, складеною КСН «Успенівка», вбачається, що за свідченнями сусідів по [ADDRESS] фактично мешкає лише [PERSON] , що також підтверджується актом КСН «Успенівка» від 17 липня 2020 року (а. с. 8, 9). Свідок [PERSON] вказувала суду, що є сусідкою позивачки, бо мешкає у кв. [ADDRESS] . При цьому стверджувала суду, що у кв. [ADDRESS] з моменту заселення, десь 7 років потому, мешкала позивачка зі своїм чоловіком, який згодом помер, після чого [PERSON] у такій квартирі мешкає одна. Додавала, що вона ніколи не бачила [PERSON] , який відповідно не мешкав наколи у кв. [ADDRESS] , тому де він може перебувати їй невідомо. Суд на підставі досліджених доказів встановив, що відповідач, [PERSON] фактично з 2013 року у кв. [ADDRESS] не мешкає без поважних причин. Відповідно до ст. 405 ЦК члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Стаття 3 СК визначає, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом та мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом. Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК УРСР до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу, зокрема, діти. В контексті ст. 405 ЦК вимога спільного проживання є додатковою і має обов`язковий характер. Тому можна виділити такі умови, за наявності яких особа матиме право на користування житлом поряд з власником: користувач повинен, по-перше, бути членом сім`ї власника житла, а по-друге, повинен проживати разом із ним. За змістом ст. 316, 317, 319 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК) право власності є правом особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном на власний розсуд. На підставі ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст. 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника житла користуватись ним може існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якої вони є, та проживання разом із власником такого житла. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 2 вересня 2019 року по справі № 731/34/17-ц. Суд зауважує, що за фактичних обставин, встановлених у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що відповідач, син позивачки, залишаючись зареєстрованим у спірному житловому приміщенні, однак не користуючись ним понад передбачені законом строки без поважних причин, є таким, що фактично втратив право користування кв. [ADDRESS] . Таким чином в судовому засіданні було підтверджено факт того, що не проживання у спірному житловому приміщенні з 2013 року [PERSON] свідчить про втрату ним за ст. 405 ЦК права на користування таким житлом, через що наявні законні підстави для задоволення поданого позову [PERSON] шляхом позбавлення відповідача права користування кв. [ADDRESS] .

Outcome: approved