Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивувала тим, вона є дочкою померлої 27.07.2007 року в с. Єньки Хорольського району Полтавської області [PERSON]. Зазначає, що після смерті 27.07.2007 року [PERSON] відкрилася спадщина на її спадкове майно, тобто на право на ? частку земельної частки (паю) в розмірі 4,06 умовних кадастрових гектари, що розташована на території Петрівської сільської ради Хорольського району, яке було успадковане останньою після померлої 17.08.1999 року [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом. Згідно довідки відділу Держземагенства у Хорольському районі право на ? частку зазначеної земельної частки (паю) належало спадкодавиці на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0155356. Позивачка зазначає, що вона є єдиною спадкоємицею першої черги померлої 27.07.2007 року [PERSON] за законом, яка прийняла спадщину відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, проте оформити свої спадкові права на вказане майно не має можливості, оскільки спадкодавця не зареєструвала право на ? частку на вказану земельну частку (пай) у відділі Держкомзему та за життя не отримала Сертифікат на право на земельну частку (пай) чи Державний акт про власності на земельну ділянку. В звязку з цим позивачка просить суд встановити факт належності померлій 27.07.2007 року [PERSON] право на ? частку вказаної земельної частки (паю) та визнати за позивачкою право на ? частку зазначеної частки (паю). Позивачка в судове засідання не зявилася, у позовній заяві просила провести розгляд справи за її відсутності. Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, подав суду письмову заяву про визнання позову, з клопотанням про розгляд справи у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом у відповідності до ч. 4, ч. 5 ст. 174 ЦПК України встановлено, що визнання позовних вимог відповідачем є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом. Постановою Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 року в п. 24 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляду справ у суді першої інстанції» звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню, оскільки є обґрунтованим. На підставі викладеного,

Outcome: approved