Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що 03.07.2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, від якого має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало те, що подружжя перестало знаходити спільну мову з приводу ведення домашнього господарства, використання сімейного бюджету та виховання дитини. Останнім часом між ними зникло почуття любові, поваги та взаємопорозуміння. Це призвело до того, що з липня 2013 року подружжя разом не проживає. На даний час ведення між подружжям спільного господарства припинено. Дитина проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча має таку можливість, оскільки є особою працездатного віку, аліменти нікому на сплачує. Прохала судовим рішенням розірвати шлюб та стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття та сплачений нею судовий збір в розмірі 243,60 грн. Позивачка надала до суду заяву, в якій позов підтримує та просить справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, в якій позов визнає в повному обсязі та просить справу розглядати без його участі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, а саме: копію свідоцтва про шлюб (а.с.3), згідно якого позивачка та відповідач дійсно перебувають у зареєстрованому шлюбі, копію свідоцтва про народження дитини (а.с.5), відповідно до якого батьком малолітнього [PERSON] вказаний відповідач по справі, копію довідки про склад сімї (а.с.6), згідно якої дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Зберегти сімю за обставин, що склалися не можливо, неодноразові спроби до примирення сторін, до позитивних наслідків не привели. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до положень ст.ст. 180-182 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, кошти на її утримання за рішенням суду присуджуються у частці від доходу відповідача, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ст.88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з [PERSON] необхідно стягнути судовий збір на користь держави, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору.

Outcome: approved