Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Позов мотивує тим, що 23.02.2015 року зареєстрували шлюб. Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають. Відповідач не бажає подати заяву про розірвання шлюбу до органу ДРАЦС, а тому вона вимушена звернутись з даним позовом до суду. Зазначає, що підставою припинення сімейних відносин між ними стало те, що відповідач зловживає спиртними напоями, в звязку з чим був звільнений з роботи. В даний час він не працює, про матеріальне забезпечення сімї не піклується, продовжує пиячити. Така поведінка відповідача не відповідає її уявленням про сімейне життя та спричиняє їй значні моральні страждання. Вони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу один до одного, що колись були основою їх сімї. Фактично спільне життя між ними припинено з березня 2016 року. Вважає, що їх шлюб вичерпав себе і збереженню не підлягає. Позивачка та відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивачка подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, примирення вважає неможливим та в разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач на розгляд справи не явився повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи відповідно до вимог ст., ст. 224-226 ЦПК України та ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. За таких обставин, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дані правовідносини регулюються ст., ст.110, 112 Сімейного кодексу України. При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами 112 Сімейного кодексу України з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Судом з позовної заяви та матеріалів справи встановлено наступне. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 лютого 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають. Відповідач не бажає подати заяву про розірвання шлюбу до ДРАЦС, а тому позивачка вимушена звернутись з даним позовом до суду. Згідно позовної заяви, підставою припинення сімейних відносин між сторонами стало те, що відповідач зловживає спиртними напоями, така поведінка відповідача не відповідає уявленням позивача про сімейне життя та спричиняє їй значні страждання, що призвело до втрати взаєморозуміння та взаємоповаги. Сімейне життя фактично між ними припинено з березня 2016 року, сторони проживають окремо, спільного господарства вони не ведуть. Відповідач заперечень по суті позовних вимог не надав. Позивачка просить заходів щодо збереження шлюбу не вживати. Суд також не вбачає підстав для застосування ст.111 СК України, так як згідно позову, сторони припинили шлюбні стосунки та проживають окремо. Суд вважає, що при даних обставинах шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved