Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

Позивачка звернулася 27.04.2021 до суду з позовом до Городоцької міської ради Львівської області про визнання за нею права на земельну частку (пай) розміром 1.70 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території Угрівської сільської ради Городоцького району Львівської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , що померла [INFO] . Вимоги мотивувала тим, що її батьки [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані та проживали у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . [INFO] помер її батько, після чого спадщину після нього прийняла його дружина [PERSON] , яка фактично вступила у управління або володіння спадковим майном. [INFO] померла її мати [PERSON] після якої відкрилася спадщина за заповітом, оскільки вона за життя склала заповіт, за яким заповіла усе своє майно їй [PERSON] . У спадкове майно входить право на земельну частку (пай) розміром 1.70 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості на території Угрівської сільської ради Городоцького району Львівської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №0089308 виданого [PERSON] на підставі рішення Голови Городоцької районної державної адміністрації Львівської області від 22.07.1996 року за №589. 2015 року позивачка [PERSON] звернулася з приводу прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] до приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу, однак їй було відмовлено через те, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) видано після смерті спадкодавця, а тому не входить до складу спадщини. Однак згідно ухвали Угрівської сільської ради народних депутатів 11 сесії 11 скликання від 28 жовтня 1994 року № 28 про затвердження списків осіб, які мають право на середню земельну частку, зазначено батька [PERSON] , що вказує на те, що він за життя набув право на земельну частку пай розміром 1.70 умовних кадастрових гектари у землі, що перебуває в колективній власності ССГ «Промінь», що в с. Угри Городоцького району Львівської області, а відтак вказане право входить в склад спадщини після його смерті. З огляду на те, що позивачка є спадкоємцем за заповітом, вона звертається до суду з позовом про визнання права на спадкове майно, оскільки іншим чином успадкувати майно є неможливо. 30.04.2021 ухвалою судді Городоцького районного суду Львівської області відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Представник позивачки у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі з мотивів наведених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Представник відповідача до суду не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просив розгляд справи проводити за відсутності представника Городоцької міської ради Львівської області, та зазначив, що не заперечує проти задоволення вказаного позову (а.с. 27-28). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 124, 129 Конституції України і ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно частини статті 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За вимогами ст.373 ЦК України, ст.81 ЗК України право власності (право) на земельну ділянку набувається і здійснюється по закону. Громадяни України набувають права на земельні ділянки на підставі договорів, в т.ч. дарування, прийняття спадщини, тощо. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] помер батько позивачки [PERSON] (а.с.16). Оскільки батьки позивачки проживали разом, його дружина [PERSON] після його смерті фактично спадщину прийняла (вимоги ст.ст. 548, 549 ЦК України 1963 р.) (а.с.37,38). Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.10.2014 мати позивачки [PERSON] померла [INFO] (а.с. 15). За життя на випадок своєї смерті мати позивачки [PERSON] склала заповіт посвідчений секретарем виконкому Угрівської сільської ради народних депутатів від 12 січня 1993 року, яким заповіла усе своє майно доньці [PERSON] (а.с 13). Факт родинних відносин між позивачкою та спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 17). Листом приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу Львівської області Мухою М.Т. підтверджується факт того, що [PERSON] зверталася до неї з приводу прийняття спадщини після смерті матері на земельну частку (пай), однак їй було відмовлено через те, що правовстановлюючий документ виданий після смерті спадкодавця, право власності на земельну частку (пай) не було набуто спадкодавцем за життя, а тому не входить до складу спадщини (а.с.14). З сертифікату на право на земельну частку (пай) № 1495 від 26 лютого 1998 року, серії ЛВ №0089308, виданого [PERSON] , йому, на підставі рішення голови Городоцької райдержадміністрації від 22 липня 1996 року №589 належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ССГ «Промінь» розміром 1.70 умовних кадастрових гектарів без визначення цієї частки внатурі (на місцевості ), вартістю 5 514 грн. 80 коп. (а.с 6-8). Згідно копії ухвали №28 від 28 жовтня 1994 року про затвердження списків осіб, що мають право на середню земельну частку вбачається, що [PERSON] , зазначений у такому, а отже набув право на земельну частку (пай) за життя, отже така входить в склад спадщини після його смерті (9-12). Враховуючи те, що [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за заповітом всього майна своєї матері, але через відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, позивачка позбавлена можливості належним чином оформити свої спадкові права, суд приходить до висновку про необхідність визнання за нею права власності в порядку спадкування. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вирішуючи питання судового збору залишає такий за позивачкою.

Outcome: approved