Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовною заявою до відповідача, в якій просить визнати останнього таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона є власником житлової квартири, що в [ADDRESS]. Разом з нею за вказаною адресою зареєстрований, але не проживає відповідач, який являється колишнім чоловік. У вказаному будинку відповідач перестав проживати з власної волі, без поважних причин, фактично залишив сім'ю більше як 13 років тому. Зв'язок з відповідачем позивачка підтримувала виключно в телефонному режимі. На протязі останнього півроку відповідач на дзвінки позивачки не відповідає. Добровільно виписуватись відповідач не бажав. Даний факт негативно впливає на права позивачки, так як вона не може розпорядитися даним майном на власний розсуд та оформити субсидію. Факт відсутності відповідача за вказаною адресою стверджується актом обстеження Ясенівської сільської ради Бродівського району від 05.02.2016 р. Відтак, вважає, що відповідач згідно ст.405 ЦК України, втратив право на користування житловим приміщенням. В судове засідання позивачка не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності на підставі поданих доказів, позов підтримала та не заперечила щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання 25.04.2016 р. та 20.05.2016 р., повторно, не з'явився, хоча в установленому порядку був повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи суду не направляв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до положень ст.197 ч.2 ЦПК України, так як сторони в судове засідання не з'явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, з'ясувавши обставини по справі, перевіривши їх поданими доказами, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з слідуючих підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с.8), яка була придбана нею на підставі договору купівлі-продажу від 26.04.1993 р.(а.с.7). За вищевказаною вказаною адресою зареєстрований, але понад один рік фактично не проживає відповідач по даній справі [PERSON], 1957 р.н. (а.с.9). Факт відсутності [PERSON] за вказаною адресою понад один рік підтверджується актом обстеження від 05.02.2016 р. (а.с.10). Відповідно до ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом не здобуто жодних доказів того, що відповідач з поважних причин відсутній за місцем свого проживання понад один рік. А тому, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що є всі правові підстави для задоволення позову про визнання відповідача таким, що втратив право на житлове приміщення, оскільки останній без поважних причин відсутній понад один рік за місцем проживання. На підставі ст.ст.16,405 ЦК України,

Outcome: approved