Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом до відповідача, у якому просить стягнути з останнього аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частки доходу останнього В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що між ними 21.02.2013 р. укладено шлюб. Від подружнього життя мають сина [PERSON], 2015 р.н. Зазначила, що на даний час вони не мають згоди щодо матеріального забезпечення сина. У зв'язку з цим просить суд позов задовольнити та ухвалити рішення про примусове стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання сина. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судові засідання 20.11.2017 р. та 01.12.2017 р. не з'явився, був належно повідомлений про час і місце розгляду справи, будь-яких заяв чи клопотань не подавав, про причини неявки суд не повідомляв. На підставі ст.ст. 224-225 ЦПК України судом здійснено заочний розгляд справи. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Оцінивши зібрані матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21.02.2013 р., сторони 21.02.2013 р. зареєстрували шлюб. Як видно з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.03.2015 р., у сторін [INFO] народився син [PERSON]. Зі змісту позовної заяви вбачається, що дитина перебуває на утриманні позивачки, відповідач не надає матеріальної допомоги на виховання сина. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене, виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи обставини, що мають істотне значення, якими в даному випадку суд вважає інтереси та потреби неповнолітньої дитини, суд приходить до переконання, що з відповідача необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частки його доходів. Тому позов слід задовольнити частково. В силу приписів ст. 88 ЦПК України судовий збір, від сплати якого була звільнена позивачка при зверненні у суд, підлягає стягненню з відповідача у дохід держави.

Outcome: partial