Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього на свою користь понесені нею судові витрати, вказуючи, що сторонами зареєстровано шлюб 06 листопада 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Словяносербського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 74. Зазначає, що від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття любові, турботи, взаєморозуміння та поваги один до одного. Вказує, що останнім часом часто сварилися з відповідачем. Вказує, що відповідач виявляє агресію до неї і їй страшно за себе та своїх дітей. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені з вересня 2015 року, з цього часу спільне господарство не ведуть, однією сімєю не проживають. Спорів щодо поділ спільного майна сторони не мають. Подальше збереження шлюбу позивачка вважає неможливим, тому просить розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не зявилась, від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, на заявлених позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, заявив, що не бажає розривати шлюб за відсутності позивачки, хоче дочекатися від неї вибачень за її поведінку, що вона не бажає зберегти сім»ю. Вважає, що причиною їх сварок є поведінка батьків дружини. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 06 листопада 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Словяносербського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 74, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб. /а.с. 10/. Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження. /а.с. 8, 9/. Як встановлено судом, причиною розпаду сімї стало втрата почуття любові, турботи, взаєморозуміння та поваги один до одного. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з вересня 2015 року. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Спору щодо поділу спільного майна сторони не мають. Питання про утримання малолітніх дітей сторони вирішуватимуть у встановленому законом порядку. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи викладене, та на підставі ст. 112 СК України, зважаючи на такий принцип як добровільність шлюбу та недопущення примушування до шлюбу, приймаючи до уваги, що позиція відповідача зводиться до наявності образ до дружини та бажання їх озвучити, а не до вжиття якихось заходів для примирення з його боку, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідача також слід стягнути судовий збір у розмірі 487, 20 грн.

Outcome: approved