Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на ті обставини, що 23 травня 2012 року між нею та відповідачкою [PERSON] було укладено договір позики, за яким вона передала [PERSON] гроші в сумі 13000 доларів США, а [PERSON] прийняла зазначені гроші та зобов'язалася їх повернути до 21 червня 2012 року. Умовами договору було передбачено, що у разі не виконання умов договору, [PERSON] забезпечить виконання боргового зобов'язання шляхом передачі у власність будинку розташованого в [ADDRESS], у зв'язку з чим, під час підписання договору позики передала документи на будинок. В строк до 21 червня 2012 року позика в сумі 13000 доларів США повернута не була, у зв'язку з чим позивачка просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] на її користь грошові кошти в розмірі 104000 гривень в рахунок погашення суми заборгованості по договору позики та 3% річних в розмірі 3480 гривень. В жовтні 2013 року відповідачка [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON], про визнання договору позики недійсним. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на ті обставини, що 23 травня 2012 року під психологічним тиском нею було написано розписку про отримання нібито 13000 доларів США. Вказані гроші вона не отримувала, [PERSON] створила такий психічний тиск та шантаж, що вона змушена була підписати зазначену боргову розписку для спасіння від кримінальної відповідальності своєї матері. Просить суд визнати недійсним договір позики укладений між нею та [PERSON] 23 травня 2012 року. В судове засідання позивачка [PERSON], явка якої була визнана судом обов'язковою, не з'явилася, надав суду заяву с проханням розглядати справу у її відсутність. Представник позивача - адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON], підтримав в повному обсязі, позовні вимоги [PERSON] не визнає з наступних підстав. В обґрунтування позовних вимог [PERSON], пояснив, що 23 травня 2012 року між позивачкою [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого [PERSON] передала а [PERSON] прийняла в борг суму 13000 доларів США, про що було написано розписку. Зазначені гроші відповідачка [PERSON] зобов'язалася повернути в строк до 21 червня 2012 року, однак до теперішнього часу вказані гроші повернуті не були і в добровільному порядку відповідачка відмовляється виконувати умови договору. Також пояснив, що договором було передбачено, що в разі не виконання умов договору, [PERSON] забезпечує виконання боргового зобов'язання шляхом передачі у власність [PERSON] будинку розташованого в [ADDRESS], для чого відповідачкою [PERSON], було передано їй технічні документи на будинок. Враховуючи той факт, що до сьогоднішнього часу відповідачкою не було виконано умови договору, гроші повернуті не були, просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] суму боргу в розмірі 13000 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 104 000 гривень, та 3% річних в розмірі 3120 гривень. Відповідачка в судове засідання з'явилася та пояснила, що вона 23 травня 2012 року знаходилася в кафе, яке належало її матері [PERSON] та яке розташовано по [ADDRESS]. Приблизно в другій половині дня, до кафе прийшла позивачка [PERSON] та почала на неї кричати, звинувачувати її в тому що вона шахрайка, оскільки її мати ошукала мати [PERSON], а також почала погрожувати, що вона звернеться до міліції із заявою про порушення кримінальної справи відносно її матері за шахрайство та крадіжку грошей і в майбутньому зробить все щоб її мати посадити в тюрму. Весь цей конфлікт проходив в присутності свідків, позивачка не просто все це казала а голосно кричала, при цьому постійно погрожувала порушенням кримінальної справи. ІІ мати - [PERSON] яка в той момент теж знаходилася в кафе, підтвердила той факт, що дійсно вона заволоділа грошима [PERSON] - матері позивачки в розмірі 25000 доларів США. При цьому її мати пояснила, що вона вже переоформила свою квартиру на ім'я [PERSON] , але [PERSON] вважає, що їй недостатньо грошей в розмірі вартості квартири, вона вимагає ще моральної компенсації, яку вона оцінила в 13000 доларів США. Весь цей конфлікт відбувався тривалий час, позивачка [PERSON] кричала, та постійно наполягала на підписанні зазначеної розписки, при цьому постійно погрожувала, її мати - [PERSON] плакала, і в загалі не могла нічого пояснити, для неї всі обставини, які виявилися, були як «сніг на голову», вона була дуже сильно схвильована, приголомшена, та за ради своєї матері і під тиском позивачки вона підписала зазначену розписку, та віддала документи на будинок в місті Одесі, які зберігалися в сейфі в кафе. Також звертає увагу суду що під час написання розписки, і всього цього конфлікту мати позивачки [PERSON], - [PERSON] яка указана в розписці як свідок, не була присутня, і розписку не підписувала. Просить суд визнати недійсним договір позики, укладений 23 травня 2012 року між нею та [PERSON] , оскільки його було складено під психічним впливом. Представник відповідачки [PERSON] - адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивачки [PERSON] не визнала в повному обсязі і просила відмовити у їх задоволенні. В обґрунтування позову [PERSON] пояснила, що розписка від 23 травня 2012 року підписана під впливом психічного насильства, і цей факт підтверджують як свідки конфлікту так і обставини, які передували написанню розписки. Також під час розслідування кримінальної справи по обвинуваченню матері відповідачки - [PERSON], свідком [PERSON], яка проходить в кримінальній справі як потерпіла, визнається той факт, що гроші по розпискам на суми 40000 доларів США та 13000 доларів США не передавалися, а лише були написані розписки. Вказані свідчення були надані як позивачкою - свідком по кримінальній справі так і свідком [PERSON] - потерпілою в кримінальній справі, після попередження їх про кримінальну відповідальність за дачу завідомо лживих пояснень. Також представник відповідачки вважає, що позивачка [PERSON] та її мати [PERSON] яка є нібито прямим свідком укладання договору позики, не з'явилися в судове засідання навмисно, розуміючи можливі наслідки своїх дій, у разі визнання психічного впливу, і тим самим ще раз підтвердили недійсність правочину. Просить суд визнати недійсним договір позики укладений між [PERSON] та [PERSON] 23 травня 2012 року, та відмовити [PERSON] у задоволенні позову в повному обсязі. Згідно пояснень свідка [PERSON], яка знаходилася 23 травня 2012 року в кафе розташованому по [ADDRESS], то в другій половині дня, в кафе в якому знаходилися [PERSON] та її мати [PERSON], а також вона та [PERSON], приїхала [PERSON] та почала гучно сваритися з [PERSON] вимагаючи у неї щоб вона відала гроші, які їй заборгувала її мати. [PERSON] не розуміла за які гроші йдеться мова, оскільки їй до цього часу не було відомо, що її мати заборгувала матері [PERSON] гроші в сумі 25000 далів США. [PERSON] при цьому постійно кричала, погрожувала, що вона посадить [PERSON] у в'язницю, як що вони не віддадуть гроші. [PERSON] пояснювала що в неї не має таких грошей, на що [PERSON] примусила писати її розписку про отримання нібито 13 000 доларів США та віддати документи на будинок в місті Одесі. Під час конфлікту [PERSON] пояснювала, що вона вже віддала матері [PERSON] - [PERSON] свою квартиру, вартість якої дорівнює сумі спричиненої шкоди, на що [PERSON] кричала, що їй було спричинено моральну шкоду а тому для того щоб вона не зверталася в міліцію вони повинні віддати їй або гроші в сумі 13000 доларів або будинок в місті Одесі. Під час написання розписки ніяких грошей [PERSON] - [PERSON] не передавала, і цей факт не скривався, оскільки всі дії супроводжувалися сваркою, та погрозами. Самої [PERSON] якій нібито було спричинено моральну шкоду, і яка нібито засвідчувала факт передачі грошей, в кафе не було. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона була свідком написання [PERSON] розписки від 23 травня 2012 року. При цьому зазначила, що гроші під час написання розписки [PERSON] - [PERSON] не передавала, оскільки розписка писалася лише для того, щоб [PERSON] разом зі своєю матір'ю не посадили у в'язницю мати [PERSON] - [PERSON] При цьому під час конфлікту [PERSON] постійно кричала на [PERSON] що вона та її мати шахраї, що вона забере у них все майно, починаючи з квартири і кафе, а якщо їй грошей не вистачить то посадить [PERSON] у в'язницю. При цьому [PERSON] постійно погрожувала [PERSON] що якщо вона не підпишіть розписку та не віддасть свій будинок в Одесі, то вона тот час звернеться до міліції із заявою про шахрайські дії [PERSON] - матері відповідачки. При цьому [PERSON] плакала, благала вирішити конфлікт мирним шляхом. Ніякі гроші [PERSON] - [PERSON], не передавала, оскільки розписка була фіктивна. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є матір'ю відповідачки [PERSON] ЇЇ донька до травня 2012 року проживала в місті Одесі, і ніякого відношення до її бізнесу не мала. Сама вона працювала в ПАТ «Промінвестбанку» начальником відділу вкладних операцій. [PERSON] знає тривалий час десь приблизно 6 років. Вона дійсно заволоділа грошима [PERSON], яка клала свої гроші на депозит в ПАТ «Промінвестбанку», і на даний час відносно неї порушено кримінальну справу. На при кінці весни 2012 року, [PERSON] стало відомо, що її гроші з депозитного рахунку зникли і в цьому була винна вона. [PERSON] приходила до неї розбиратися, вимагати повернення грошей, у зв'язку з чим вона віддала свою квартиру вартістю 25000 доларів США в рахунок відшкодування шкоди, лише тільки для того, щоб [PERSON] не звернулася до міліції. Однак [PERSON] це було за мало, і вона продовжувала разом зі своєю донькою - позивачкою по справі [PERSON] вимагати у неї гроші, за відшкодування моральної шкоди. При цьому на неї робився такий психологічний тиск, що вона в один день 22 травня 2012 року віддала свою квартиру та ще написала розписку при отримання нібито в позику 40000 доларів США. При цьому під час підписання розписки та надання довіреності на продаж квартири, [PERSON] та [PERSON] постійно погрожували, що як що вона цього не зробить вони звернуться до міліції. Про весь конфлікт її донька [PERSON], не знала, бо вона нікому не казала. 23 травня 2012 року вона разом з донькою [PERSON] знаходилася в кафе по [ADDRESS], яке їй належало. В другій половині дня до кафе приїхала [PERSON], та почала вимагати щоб їй теж відшкодували моральну шкоду, оскільки гроші які клалися на депозит [PERSON] належали їй, а тому постраждалою особою є вона, а оскільки з неї, [PERSON], брати було вже нічого, і [PERSON] це визнавала, то вона почала вимагати від [PERSON], написати розписку про отримання 13000 доларів США і віддати документи на будинок в місті Одесі. ЇЇ донька [PERSON] була шокована обставинами які їй стали відомі. Під таким психологічним тиском, з постійними погрозами звернутися до міліції, які висказувалися під час сварки, криків та звинувачень, вона написала вказану розписку та віддала документи на будинок. Весь конфлікт тривав приблизно півтори години. Ніякі гроші [PERSON] - [PERSON] не передавала, а особливо після того, як вона, свідок, заволоділа грошима її матері - [PERSON], то про передачу грошей і речі не могло йтися. Після вказаного конфлікту, у відповідачки [PERSON], був нервовий зрив, а вона взагалі потрапила до психіатричної лікарні. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Згідно розписки [PERSON] получила від [PERSON] грошову суму 13000 доларів США та зобов'язалася повернути вказану суму не пізніше 21 червня 2012 року. ( а.с.21) Відповідно до вимог ст.ст. 59, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається. Обставини справи які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Представник позивача посилається на ті обставини, що відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначення грошової суми. Зазначену розписку про передачу грошей, позивачем було передано суду. Відповідачка підтвердила факт написання вказаної розписки. А її пояснення щодо не передачі грошей під час написання розписки не чим не підтверджені, оскільки відповідно до ст.59 ч.2 ЦПК України обставини справи які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідачка [PERSON] стверджує що правочин ( написання розписки про отримання грошей) було вчинено нею під психічним впливом. Відповідно до ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти насправді не були одержані ним від позикодавця, або були отримані у менший кількості ніж встановлено договором. Відповідно до ст. 231 ЦК України, правочин вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним. Згідно наданих прокуратурою Орджонікідзевського району міста Маріуполя процесуальних документів з кримінального провадження № 1201205079000066 за обвинуваченням [PERSON] за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ст..ст. 190 ч.1, 190 ч.2, 358 ч.1, 358 ч.2 КК України, убачається що [PERSON] звернулася в міліцію 7 липня 2012 року, тоб то після написання всіх розписок, при цьому в протоколі свого допиту в якості потерпілої від 10 грудня 2012 року, будучи попереджена про кримінальну відповідальність за неправдиві показання, [PERSON] пояснила, що 22 травня 2012 року [PERSON] ( ім'я не вказано) оформила довіреність на її ім'я на право продажу квартири, а наступного дня вже оформила договір купівлі продажу квартири на ім'я її доньки - [PERSON] в якості повернення частини грошей отриманих [PERSON] у неї для внесення на депозитний рахунок. В той же день, тоб то 23 травня 2012 року [PERSON] написала розписку про позику у неї грошей в розмірі 40000 доларів США, та про позику у її доньки [PERSON] грошей в розмірі 13000 доларів США, із зобов'язанням повернути зазначені гроші в строк до 21 червня 2012 року, це була дата до якої [PERSON] обіцяла повернути гроші які вона повинна була покласти на депозит, в противному випадку вона обіцяла звернутися до міліції. ( а.с.73-78) Допитана в якості свідка під час досудового розслідування, [PERSON] визнала факт написання розписки [PERSON], але надавати слідству зазначену розписку відмовилася. ( а.с.81) Також допитана в якості потерпілої [PERSON], згідно протоколу допиту потерпілої від 14 листопада 2012 року пояснювала, що [PERSON] під час написання розписок їй та її доньці [PERSON] на суми 40000 доларів США та 13000 доларів США мала на увазі борг по невідкритим депозитним рахункам, гроші на відкриття яких їй передавала [PERSON], ( тоб ті обставини які розслідувалися в рамках кримінальної справи) тоб то ніяких інших грошей [PERSON] от [PERSON] не отримувала. ( а.с. 82-85) Відповідно до п.21 Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання угод не дійсними», при вирішенні спорів про визнання недійсним правочину, вчиненого особою під впливом насильства, судам необхідно враховувати, що насильство має виражатися в незаконних, однак не обов'язково злочинних діях. Насильницькі дії можуть вчинятись як стороною правочину, так і іншою особою - як щодо іншої сторони правочину, так і щодо членів її сім'ї, родичів тощо або їх майна. Факт насильства не обов'язково має бути встановлений вироком суду, постановленим у кримінальній справі. Таким чином, суд дослідивши в повній мірі надані письмові докази, які суд визнає належними доказами, вислухав свідчення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], врахував факт відмови позивачки [PERSON] не дивлячись на визнання судом її явки в судове засідання обов'язковою, з'явитися в судове засідання, а також прийняв до уваги, що основний свідок який нібито був присутній під час написання розписки про отримання позики від 23 травня 2012 року - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але під час її допиту в якості потерпілої вона визнала той факт, що гроші під час укладання договорів позики не передавалися, оцінив всі докази в сукупності, прийшов до висновку про можливість визнати договір позики укладений між [PERSON] та [PERSON] 23 травня 2012 року - недійсним у зв'язку з психічним впливом [PERSON] на [PERSON] яке виразилося в погрозах застосування психічного насильства відносно неї та її близьких родичів - матері [PERSON] та залякуванням порушити кримінальну справу відносно її матері. На підставі ст.ст. 231, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved