Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду, мотивуючи це тим, що рішенням Петрівського районного суду від 26.12.2011 року по справі № 2-587/2011 рік було розірвано шлюб між нею та відповідачем по даній справі. Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивачки. Після розірвання шлюбу відповідач не надавав допомоги на утримання дітей, а тому позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів. Оскільки на час стягнення аліментів відповідач офіційно не працював, з нього було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі, в розмірі 300 гривень на кожну дитину щомісяця. Однак, на час звернення позивачки до суду, відповідач офіційно працевлаштований в ТОВ «Верес», розташованому в с. Новий Стародуб Петрівського району Кіровоградської області, де працює механізатором, отримує заробітну плату та має у власності два земельних паї, за які щоосені отримує орендну плату. Позивачка займається домашнім господарством, та отримує кошти з продажу молочної продукції, тобто має нерегулярний дохід, аліментів в розмірі 300 гривень на кожну дитину не вистачає на їх утримання, а тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом та просить суд змінити спосіб стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з твердої грошової суми в розмірі 300 гривень щомісяця на 1/4 частину від заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не зявилась, але подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач у судове засідання теж не з'явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши документи справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі від сумісного життя в шлюбі мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії І-ОЛ № 208045 та серії І-ОЛ № 208044, а також довідкою Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області від 10.09.2018 року № 1933 (а.с.7-8,12). Шлюб між сторонами по справі було розірвано рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 26.12.2011 року, справа № 2-587/2011 рік (а.с.11). Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 26.09.2013 року, справа № 400/1146/13-ц, стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей: сина [PERSON],\~[INFO]\~та сина\~[PERSON],\~[INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень на кожну дитину щомісячно, стягнення проводити, починаючи з 24.07.2013 року і до повноліття дітей (а.с.13). Син [PERSON], [INFO], на даний час досяг повноліття. Відповідно до довідки про доходи від 04.10.2018 року за вих. №193, [PERSON] працює у Філії ТОВ «ВЕРЕС» на посаді тракториста-машиніста с/г виробництва, загальна суму доходу за липень вересень 2018 року без урахування аліментів становить 20993 гривні 90 копійок. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Положеннями ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Положеннями ч. 1 ст. З Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, а також ч.7 ст. 7 СК України передбачено, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Вказані правовідносини регулюються ст.ст. 141, 180, 181, 182, 192 Сімейного кодексу України. На підставі викладеного та

Outcome: approved