Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме - квартирою [ADDRESS] . В обґрунтуванні позову зазначає, що вона, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . В належній їй квартирі прописаний відповідач [PERSON] , але з 01.03.2016 року не проживає за місцем реєстрації. Позивач, як власниця зазначеного житлового будинку, позбавлена права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном, у зв`язку з чим, вимушена звернутися з вказаним позовом до суду. В судове засідання сторони не з`явились. Від [PERSON] , яка діє в інтересах позивача до суду надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки. Про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Судова повістка надсилалась йому за його зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS] , однак до суду повернувся конверт із відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню, з наступних підстав. Позивачці [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину зареєстрованого державним нотаріусом Мелітопольського державної нотаріальної контори Лайзорик О.Ф. в державному реєстрі від 21.05.2020 року за № 2-291, на праві власності належить квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі договору дарування/а.с.9/. Відповідно до повідомлення відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 23.06.2020 № 3044 відповідач - [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] /а.с.25/. Однак, згідно копії довідки з місця проживання від 05.06.2020, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але за місцем реєстрації не проживає з 01.03.2016 року /а.с.13/. В силу того, що відповідач [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою, але не проживає, позивачка не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном. Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), що вона здійснює відповідно до закону по своїй волі, незалежно від волі інших осіб. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що на теперішній час за адресою: [ADDRESS] , залишається зареєстрованим - [PERSON] , що перешкоджає власниці квартири користуватися та розпоряджатися своїм майном, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved