overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказала, що з 10 березня 2015 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, шлюб перший. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [INFO] . З грудня 2020 року шлюбні відносини через відсутність взаєморозуміння, відмінність характерів та різних поглядів на життя та сімейні обов`язки. Спільне господарство не ведеться, разом фактично не проживають. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Спорів про поділ майна, що є їх спільною власністю немає. Між сторонами досягнуто згоди про утримання дитини. Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] . Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, з викликом сторін. В судове засідання позивачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримку позовних вимог, позов просила задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10 березня 2015 року, який зареєстрований у Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 62, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 10.03.2015 року (а.с.3). Від шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] (а.с. 6) Сімейні стосунки припинені, сторони спільного господарства не ведуть. Спорів про місце проживання дитини та поділ майна не виникає. Відповідно до\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч. ч. 3,4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 СК України, за позовом одного з подружжя суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що на\~теперішній час\~шлюб вказаний\~існує формально,\~оскільки позивач\~та відповідач\~не пов`язані\~спільним побутом\~та проживанням,\~подальше збереження\~шлюбу суперечило\~б інтересам\~позивачки та\~дитини,і є неможливим,\~а сім`я\~сторін розпалася\~остаточно,в зв`язку з чим позовні вимоги задовольняє та постановляє рішення про розірвання укладеного між сторонами шлюбу. На підставі ст. 24, 56, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказала, що з 10 грудня 2016 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. З березня 2019 року сторони разом не живуть, фактично сімейні стосунки припинені, у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння, з вказаного часу сторони спільного господарства не ведуть. З цих причин вважає, що шлюбні стосунки з відповідачем зберегти неможливо. Спорів про поділ майна не виникає. Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище [PERSON] . В судове засідання позивачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримку позовних вимог, позов просила задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав, оскільки розривати шлюб не бажає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10 грудня 2016 року, який зареєстрований у Приморському районному у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 486, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 10.12.2016 року (а.с.5). Від шлюбу дітей не мають. Сімейні стосунки припинені з березня 2019 року, з цього ж часу сторони спільного господарства не ведуть. Спорів про поділ майна не виникає. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 18.06.2019 року сторонам був наданий строк для примирення, однак сторони не помирились. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч. ч. 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст.110, ч. 2 ст. 112 СК України, за позовом одного з подружжя суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що на теперішній час шлюб вказаний існує формально, оскільки позивач та відповідач не пов`язані спільним побутом, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки,і є неможливим, а сім`я сторін розпалася остаточно,в зв`язку з чим позовні вимоги задовольняє та постановляє рішення про розірвання укладеного між сторонами шлюбу. На підставі ст. 24, 56, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказала, що з 10 липня 1992 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейні стосунки припинені у зв'язку із відсутністю взаєморозуміння, з липня 2015 року сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. З цих причин вважає, що шлюбні стосунки з відповідачем зберегти неможливо. Спір про поділ майна є. Просить шлюб розірвати, а судові витрати покласти на обидві сторони. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. В судове засідання позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримку позовних вимог, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача. Шлюб просила розірвати, а після його розірвання залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з'явився, не сповістив суд про причини неявки. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10 липня 1992 року, який зареєстрований у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1083, свідоцтво про шлюб видане повторно серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейні стосунки припинені, сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Спір про поділ майна є. Відповідно до ч.1 ст.110, ч.2 ст. 112 СК України, за позовом одного з подружжя суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що між сторонами склались стосунки, що виключають спільне проживання, відновлення сім'ї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, в зв'язку з чим позовні вимоги задовольняє та постановляє рішення про розірвання укладеного між сторонами шлюбу. На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачені при зверненні до суду судовий збір у сумі 487,20 грн. На підставі ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказала, що з 10 листопада 2001 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дітей: неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Тривалий час сторони разом не живуть, фактично сімейні стосунки припинені, у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння, сторони спільного господарства не ведуть. З цих причин вважає, що шлюбні стосунки з відповідачем зберегти неможливо. Спорів про місце проживання дітей та розподіл майна не виникає, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримку позовних вимог, позов просила задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10 листопада 2001 року, який зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 838, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 10 листопада 2001 року (а.с. 5). Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6, 7). Сімейні стосунки між сторонами припинені, сторони спільного господарства не ведуть. Спорів про місце проживання дітей та поділ майна не виникає. Відповідно до\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч. ч. 3,4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 СК України, за позовом одного з подружжя суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що на\~теперішній час\~шлюб вказаний\~існує формально,\~оскільки позивач\~та відповідач\~не пов`язані\~спільним побутом\~та проживанням,\~подальше збереження\~шлюбу суперечило\~б інтересам\~позивачки та\~дітей,і є неможливим,\~а сім`я\~сторін розпалася\~остаточно,в зв`язку з чим позовні вимоги задовольняє та постановляє рішення про розірвання укладеного між сторонами шлюбу. На підставі ст. 24, 56, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказала, що з 11 серпня 2001 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з нею. Сімейні стосунки припинені у звязку із відсутністю взаєморозуміння, з травня 2012 року сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. З цих причин вважає, що шлюбні стосунки з відповідачем зберегти неможливо. Спорів про поділ майна та місце проживання дитини не виникає. Просить шлюб розірвати, прізвище залишити без змін. В судове засідання позивачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримку позовних вимог, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача. Шлюб просила розірвати. Відповідач [PERSON] повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з'явився, не сповістив суд про причини неявки. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 серпня 2001 року, який зареєстрований у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 479, свідоцтво про шлюб серії І-НО № 464499, видане повторно. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Сімейні стосунки припинені з травня 2012, сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Спору про поділ майна та місце проживання дитини не має. Відповідно до ч. 1 ст.110, ч. 2 ст. 112 СК України, за позовом одного з подружжя суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що між сторонами склались стосунки, що виключають спільне проживання, відновлення сімї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, в звязку з чим позовні вимоги задовольняє та постановляє рішення про розірвання укладеного між сторонами шлюбу. На підставі ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказала, що з 11 травня 2006 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дитину неповнолітню доньку 2012 року народження. З вересня 2019 року сторони разом не живуть, фактично сімейні стосунки припинені, у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння, з вказаного часу сторони спільного господарства не ведуть. З цих причин вважає, що шлюбні стосунки з відповідачем зберегти неможливо. Спорів про місце проживання дитини та розподіл майна не виникає. Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] . В судове засідання позивачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримку позовних вимог, позов просила задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 травня 2006 року, який зареєстрований у Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 117, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 11.05.2006 року (а.с. 7). Від шлюбу мають дитину: [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Сімейні стосунки припинені з вересня 2019 року, з цього ж часу сторони спільного господарства не ведуть. Спорів про місце проживання дитини та поділ майна не виникає. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч. ч. 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст.110, ч. 2 ст. 112 СК України, за позовом одного з подружжя суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до вимог ст. 200 ч.3 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що на теперішній час шлюб вказаний існує формально, оскільки позивач та відповідач не пов`язані спільним побутом та проживанням, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки та дитини,і є неможливим, а сім`я сторін розпалася остаточно,відповідач позов визнав, в зв`язку з чим позовні вимоги задовольняє та постановляє рішення про розірвання укладеного між сторонами шлюбу. На підставі ст. 24, 56, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказала, що з 12 лютого 1983 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу не повнолітніх дітей не мають. З квітня 2001 року сторони разом не живуть, фактично сімейні стосунки припинені, у звязку із відсутністю взаєморозуміння, з вказаного часу сторони спільного господарства не ведуть. З цих причин вважає, що шлюбні стосунки з відповідачем зберегти неможливо. Спорів про розподіл майна не виникає. Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище. В судове засідання позивачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримку позовних вимог, позов просила задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, просив позов задовольнити у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12 лютого 1983 року, який зареєстрований у Палаці урочистості м. Жданова Донецької області, актовий запис № 463, свідоцтво про шлюб серії ІV-НО № 278648 видане 12.02.1983 року (а.с. 7). Від шлюбу не повнолітніх дітей не мають. Сімейні стосунки припинені з квітня 2001 року, з цього ж часу сторони спільного господарства не ведуть. Спорів про поділ майна не виникає. Відповідно до\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч. ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 СК України, за позовом одного з подружжя суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~У відповідності до вимог\~ст. 200 ч.3 ЦПК\~\~ України, за результатами підготовчого провадження суд\~\~ухвалює рішення у випадку\~\~визнання позову\~\~відповідачем. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що на теперішній час шлюб вказаний існує формально, оскільки позивач та відповідач не пов'язані спільним побутом та\~проживанням тривалий\~час,\~подальше збереження\~шлюбу суперечило\~б інтересам\~позивачки,і є неможливим,\~а сім'я\~сторін розпалася\~остаточно,відповідач позов визнав, в звязку з чим позовні вимоги задовольняє та постановляє рішення про розірвання укладеного між сторонами шлюбу. На підставі ст. 24, 56, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказала, що з 13 червня 2008 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], 30.09.2008р.н. Сімейні стосунки припинені з березня 2014р., у звязку із відсутністю взаєморозуміння, з цього ж часу сторони спільного господарства не ведуть. З цих причин вважає, що шлюбні стосунки з відповідачем зберегти неможливо. Спорів про місце проживання дитини та поділ майна не виникає. Просить шлюб розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON], не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримку позовних вимог. Шлюб просила розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог, шлюб просив розірвати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно свідоцтва про одруження серії 1-НО №136960, виданого 13 червня 2008 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, сторони перебувають у шлюбі з 13 червня 2008 року, актовий запис № 239 (а.с. 7). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], 30 вересня 2008р.н. (а.с. 5). Сімейні стосунки припинені з березня 2014 року, з цього ж часу сторони спільного господарства не ведуть. Спорів про місце проживання дитини та поділ майна не виникає. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 СК України, за позовом одного з подружжя суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Враховуючи встановлені обставини, тривалість часу фактичного припинення сімейних відносин, а також приймаючи до уваги, що відповідач позов визнав, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що між сторонами склались стосунки, що виключають спільне проживання, відновлення сімї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, в звязку з чим позовні вимоги задовольняє та постановляє рішення про розірвання укладеного між сторонами шлюбу. На підставі ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved