Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивачка звернулась з цим позовом до суду до відповідача, в якому посилаючись на те, що їхня спільна повнолітня дочка зараз продовжує навчання в учбовому закладі, у зв'язку з чим потребує майнової допомоги з боку батька, який добровільно її надавати припинив, зазначаючи, що відповідач надавати допомогу дочці в змозі, оскільки є пенсіонером та має можливість працювати, просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дочки в розмірі ? частки всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення нею двадцяти трьох років. До початку судового засідання від позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій вона свій позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд вважав можливим розглянути справу за відсутності відповідача за наявними у неї матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 200 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, який не проживає зі своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Матеріалами справи підтверджується, що відповідач є батьком повнолітньої [PERSON], якій на цей час вже виповнилось повних 18 років та вона продовжує навчання на 2-му курсі денної бюджетної форми навчання у Старобільському обласному медучилищі з терміном навчання до 30 червня 2018 року, у зв'язку з чим потребує допомоги з боку батька. Враховуючи, що відповідач своїх заперечень проти позову не надав, суд вважає доведеним факт, що він може надавати дочці допомогу у розмірі, що просить позивачка, тому її позов в цій частині є обґрунтованим. Разом з цим, суд вважає необґрунтованою вимогу позивачки про те, що з відповідача аліменти слід стягувати до досягнення їхньою дочкою двадцяти трьох років з огляду на наступне. Частиною другою статті 199 Сімейного кодексу України передбачено, що право на утримання повнолітніх дітей припиняється у разі припинення навчання. Із довідки учбового закладу йдеться, що датою закінчення навчання дочки сторін у цьому закладі є 30 червня 2018 року. На той час [PERSON] виповниться повних двадцять один рік. Отже, виходячи з наведеної норми закону, враховуючи, що позивачка не надала інших доказів про те, що їхня дочка буде продовжувати навчання до двадцяти трьох років, її позов в цій частині слід задовольнити частково, тобто стягувати аліменти до закінчення [PERSON] навчання. На підставі викладеного,

Outcome: partial