Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 05 січня 2013 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина в тому числі на земельну ділянку площею 0,2500 га. - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по вул. Кооперативній, 2, с. Міньківці Андрушівського району Житомирської області; земельну ділянку площею 0,4200 га. для ведення особистого селянського господарства, розташовану по вул. Кооперативній с. Міньківці Андрушівського району Житомирської області. Земельні ділянки були виділені спадкодавцю на підставі рішення виконавчого комітету Міньківецької сільської ради народних депутатів № 26 від 03 листопада 1993 року. За життя спадкодавець склав заповіт, яким заповів все своє майно позивачці, відповідачу [PERSON] та [PERSON], який 12 травня 2017 року помер. Вона є спадкоємцем за заповітом та прийняла спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори та отримавши свідоцтво про право на спадщину в частині іншого майна. Відповідач [PERSON] прийняла спадщину, оскільки на час смерті була зареєстрована та проживала разом зі спадкодавцем, однак подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини. [PERSON] та [PERSON] спадщину не приймали. Інших спадкоємців немає. Але вона не може оформити спадщину, оскільки на вищезазначені земельні ділянки відсутні правовстановлюючі документи, яких не було виготовлено ще за життя власника (спадкодавця). Просила визнати за нею право власності земельну ділянку площею 0,2500 га. - для будівництва і обслуговуванню жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по вул. Кооперативній, 2, с. Міньківці Андрушівського району Житомирської області; земельну ділянку площею 0,4214 га. для ведення особистого селянського господарства, розташовану по вул. Кооперативній с. Міньківці Андрушівського району Житомирської області, оскільки при фактичних замірах стало відомо, що площа земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства становить саме 0,4214 га. а не 0,4200 га.. В судове засіданні позивачка не зявилась, направила заяву про розгляд справи в її відсутність, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, направили заяви про розгляд справи в їх відсутність, зазначили, що позовні вимоги визнають повністю. Дослідивши матеріали справи, суд встановив: 05 січня 2013 року помер батько позивачки [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на земельну ділянку площею 0,2500 га. - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по вул. Кооперативній, 2 с. Міньківці Андрушівського району Житомирської області; земельну ділянку площею 0,4200 га. для ведення особистого селянського господарства, розташовану по вул. Кооперативній с. Міньківці Андрушівського району Житомирської області. Земельні ділянки були виділені спадкодавцю на підставі рішення виконавчого комітету Міньківецької сільської ради народних депутатів № 26 від 03 листопада 1993 року. За життя спадкодавець склав заповіт, яким заповів все своє майно позивачці, відповідачу [PERSON] та [PERSON], який 12 травня 2017 року помер. Вона є спадкоємцем за заповітом та прийняла спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори та отримавши свідоцтво про право на спадщину в частині іншого майна. Відповідач [PERSON] прийняла спадщину, оскільки на час смерті була зареєстрована та проживала разом зі спадкодавцем, однак подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини. [PERSON] та [PERSON] спадщину не приймали. Інших спадкоємців немає. Але вона не може оформити спадщину, оскільки на вищезазначені земельні ділянки відсутні правовстановлюючі документи, яких не було виготовлено ще за життя власника (спадкодавця). При фактичних замірах стало відомо, що площа земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства становить саме 0,4214 га. а не 0,4200 га.. Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені належними письмовими доказами та вважаються судом доведеними. Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст.328,380,1269 ЦК України,ст.3 ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » від 1 липня 2004 року N 1952-IV,ст.ст.81,120,125 ЗК України. При вирішенні спору суд виходить з положень ст.1269 ЦК України, згідно якої,спадкоємець,який подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори,вважається таким,що прийняв спадщину.Згідно ст.3 ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень »,згідно з яким,право власності та інші речові права на нерухоме майно,набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом,визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість,їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна,а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Таким чином,суд прийшов до висновку,що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно. При цьому суд вважає, що спадкодавець був власником нерухомого майна, яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень». Ст.125 ЗК України, де вказано, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту отримання особою державного акту на право власності на земельну ділянку та її держаної реєстрації. Згідно ст.120 ЗК України, набувач права власності на жилий будинок одночасно набуває право власності на земельні ділянки для його обслуговування без зміни цільового призначення,відсутність у спадкодавця державного акту на право власності на зазначені земельні ділянки в даному випадку правового значення не має. Виходячи з викладеного суд задовольняє позов частково, визнає за позивачем право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га. - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по вул. Кооперативній, 2 с. Міньківці Андрушівського району Житомирської області; земельну ділянку площею 0,4200 га. для ведення особистого селянського господарства, розташовану по вул. Кооперативній с. Міньківці Андрушівського району Житомирської області, оскільки відповідно до рішення виконавчого комітету Міньківецької сільської ради народних депутатів № 26 від 03 листопада 1993 року, спадкодавцю було виділено земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,4200 га., а позивач не надала доказів того, що спадкодавець був власником земельної площею 0,4214 га. Відповідно до клопотання позивачки понесені нею судові витрати при подачі позову суд на її користь з відповідачів не стягує.

Outcome: partial