Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 28.12.2006 року виконкомом Ясеневопільнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 29. В позовній заяві зазначила, що за час шлюбу у них з відповідачем [INFO] народився син [PERSON] . За останній період відносини між ним погіршилися, вони з відповідачем не можуть дійти згоди у вирішенні елементарних сімейно-побутових питань, часто сваряться. Після чергового конфлікту, в листопаді 2020 року відповідач переїхав жити до своїх батьків в с. Ясенів-Пільний. Вони з відповідачем віддалилися одне від одного та втратили взаємоповагу, взаєморозуміння, як між подружжям. Спілкуються виключно із питань щодо сина, який проживає з позивачкою в с. Чернятин. Звернення позивачки до суду із даним позовом є обдуманим кроком. Подальше збереження сім`ї суперечить її інтересам, у зв`язку з чим просить строк для примирення не надавати. Сторони в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач зазначив, що на розірвання шлюбу згідний. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частина 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач визнає позов, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у підготовчому засіданні. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 28 грудня 2006 року у виконкомі Ясеневопільнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 29, що доводиться свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 28.12.2006 Ясеневопільнівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківській області. Від шлюбу у сторін є син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22.06.2009 Чернятинською сільською радою Городенківського району Івано-Франківській області. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, відповідач позовні вимоги визнає повністю, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Беручи до уваги те. що суду невідомо, яке прізвище позивачка бажає залишити після розірвання шлюбу, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved