Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить встановити факт володіння майном на праві приватної власності на житловий будинок з надвірними спорудами: літньою кухнею, сараєм, навісом, огорожею, розташований по [ADDRESS] її матір'ю [PERSON], померлою [INFO] року та визнати за нею, [PERSON], право власності на вказаний житловий будинок з надвірними спорудами у порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] року померла її матір [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами: літньою кухнею, сараєм, навісом, огорожею, який розташований по [ADDRESS]. 24 грудня 1986 року на її ім'я був складений заповіт, згідно якого матір заповідала вказаний житловий будинок. Після смерті матері вона як спадкоємець за заповітом звернулася до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, але їй було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду, так як правовстановлюючий документ на вказаний житловий будинок виданий після смерті її матері. У зв'язку з викладеним вона звернулася з позовом до суду. До судового засідання позивачка не з'явилася, але подала заяву, в якій наполягала на задоволенні позовних вимог, просила справу розглянути у її відсутність. Представник Біляївської міської ради до судового засідання не з'явився, але надіслав заяву, в якій вказав, що позовну заяву визнає в повному обсязі і просить справу розглянути без його участі. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, [INFO] року померла [PERSON] - мати позивачки, згідно свідоцтва про смерть (а.с. 5). Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами: літньою кухнею, сараєм, навісом, огорожею, розташований по [ADDRESS], який побудований померлою у 1973 році на земельній ділянці площею 0,15 га, відведеній їй під забудову, відповідно до виписки з наказу радгоспу «Родина» № 21 від 19.01.1970 року та планом земельної ділянки від 10.03.1970 року (а.с. 9, 10). 24 грудня 1986 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла своїй доньці [PERSON] житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться у [ADDRESS], посвідченого державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Корольовою Т.О., зареєстрованого в реєстрі за № 3648 (а.с. 7). Таким чином, відповідно до заповіту від 24 грудня 1986 року, який не змінений і не відмінений, позивачка є спадкоємцем майна [PERSON], згідно ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року). Судом встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину, як спадкоємець за заповітом, оскільки у встановлений законом строк звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] (а.с. 47). Статтею 548 ЦК України (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Позивачка у встановлений законом строк звернулася до Біляївської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а тому є такою, що прийняла спадщину. Але державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і рекомендовано звернутися до суду, так як правовстановлюючий документ на житловий будинок виданий після смерті її матері (а.с. 8). При житті [PERSON] володіла вказаним житловим будинком, що підтверджується виданою виконкомом Біляївської міської ради Біляївського району Одеської області довідкою № 1311 від 23.06.2015 року про те, що [PERSON] дійсно до дня смерті була зареєстрована та проживала у [ADDRESS] (а.с. 22), випискою з наказу радгоспу «Родина» № 21 від 19.01.1970 року (а.с. 9). 27 вересня 2004 року, тобто після смерті [PERSON], на її ім'я було видане свідоцтво про право власності на житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] (а.с. 11). З довідки (витяг з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію) виконкому Біляївської міської ради Біляївського району Одеської області № 1312 від 23.06.2015 року вбачається, що [PERSON] зареєстрована у [ADDRESS] та є донькою [PERSON] і по день її смерті постійно проживала разом з померлою (а.с. 23). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право позивачки як спадкоємця підлягає захисту в судовому порядку, оскільки [PERSON] при житті не оформила та не отримала правовстановлюючий документ на це майно, що є перешкодою позивачці у нотаріальному оформленні спадщини. З урахуванням викладеного, суд вважає, що оскільки факт володіння на праві приватної власності житловим будинком [PERSON] знайшов своє підтвердження, а також враховуючи, що право [PERSON] на вказаний житловий будинок на момент її смерті ніким не оспорюється, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити і визнати за позивачкою право власності на житловий будинок у порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved