Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] із позовом про визнання батьківства та стягнення аліментів на дитину, в якій зазначила, що з відповідачем вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах, мешкали разом. Мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Запис про батька у свідоцтві про народження зроблений відповідно до вимог ч.1 ст.135 СК України. Відповідач деякий час добровільно надавав матеріальну допомогу дитині. Просила встановити, що [PERSON], [INFO], є батьком [PERSON], [INFO]; внести в актовий запис № 222 і до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], дані про [PERSON], [INFO]; стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів доходу відповідача, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі цього позову і до повноліття дитини; призначити по справ судово-генетичну експертизу, на розгляд якої поставити наступне питання: чи є [PERSON], [INFO], батьком дитини [PERSON], [INFO]. Позивачка у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, та будучі допитаною по справі у якості свідка суду пояснила, що мешкала з відповідачем у цивільному шлюбі, від якого мають дитину - [PERSON], [INFO], проте запис про батька у свідоцтві про народження зроблений відповідно до вимог ч.1 ст.135 СК України. Відповідач допоміг з ремонтом у дитячій кімнаті, з 02.01.2013 р. по 22.07.2013 р. надавав кошти на утримання дитини. Відмовилася від вимог щодо проведення судово-генетичної експертизи, оскільки відповідач не з'явиться для її проведення. Відповідач у судове засіданні не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки до судового засідання відповідача, належним чином повідомленого та такого, що не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі доказів, що маються в справі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає можливим розглянути справу з постановленням заочного рішення в порядку ст.ст.224-225 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 15.10.2008 р. відділом РАЦС Селидівського МУЮ Донецької області, запис про батька дитини зроблений відповідно до вимог ч.1 ст.135 СК України. Згідно акту про проживання, [PERSON] з жовтня 2007 р. по березень 2008 р. мешкала разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. На теперішній час дитина мешкає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Згідно статті 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до державного органу реєстрації актів цивільного стану. Якщо заява про визнання себе батьком дитини подана неповнолітнім, державний орган реєстрації актів цивільного стану повідомляє батьків, опікуна, піклувальника неповнолітнього про запис його батьком дитини. У разі якщо повідомити батьків, опікуна, піклувальника неповнолітнього неможливо, державний орган реєстрації актів цивільного стану повинен повідомити орган опіки та піклування про запис неповнолітнього батьком дитини. Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені. Згідно ст. 128 СК України, за відсутності заяв, право на подання яких встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу (1501-06, 1502-06, 1503-06, 1504-06, 1505-06) України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. … Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття, закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України і в ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, від спільного проживання мають малолітню дитину, батьком якої є відповідач, про що свідчать пояснення позивачки, допитаної в судовому засіданні в якості свідка. Що стосується вимог щодо призначення судово-генетичної експертизи, то її призначення можливе лише за наявності згоди відповідача, який не з'явився в судове засідання. Тому суд має ухвалити рішення на підставі доказів, добутих в судовому засіданні. Дане рішення суд виносить в заочному порядку, що дає право відповідачу не тільки апеляційного оскарження даного рішення, а й подачі заяви про його скасування. При вирішенні питань щодо судових витрат суд керується нормами ст.79, 88 ЦПК України. Згідно зі ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial