Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. Відповідач вчиняє сімейні скандали, обзиває образливими словами. Спільного господарства не ведуть і не проживають разом, шлюб носить формальний характер. Відповідач не цікавиться ні її життям ні життям їхньої спільної дитини, фінансової допомоги на утримання не надає. Просить розірвати шлюб укладений з відповідачем 28 серпня 2013 року який зареєстрований Міжрічанською сільською радою Болехівської міської ради, Івано-Франківської області, актовий запис № 6. Неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], залишити на проживанні з нею, та після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Судові витрати, та кошти витрачені на правову покласти на відповідача. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала давши аналогічні пояснення до змісту позовної заяви категорично зазначивши, що примирення неможливо. Відповідач в судове засідання не з'явився подав до суду заяву, в якій позов визнає, просить слухання справи проводити у його відсутності не заперечує проти залишення дитини на проживання з позивачкою (а.с.18). Суд, вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, давши їм правову оцінку приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено і таке підтверджується матеріалами справи, що сторони 28 серпня 2013 року уклали шлюб, який зареєстрований Міжрічанською сільською радою, Болехівської міської ради про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 6(а.с.8). За час перебування у шлюбі у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] (а.с.7). Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Суд визнав, що, між сторонами зникло почуття любові, поваги один до одного, немає взаєморозуміння, тобто тих основ, на яких утримується міцна сім'я. Сторони не підтримують подружніх відносин уже тривалий час. Згідно ч.1 ст.24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.55 цього ж Кодексу дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної поваги, любові, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. За ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушення прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. При таких обставинах, враховуючи категоричність заяв [PERSON], та визнання відповідачем позовних вимог, суд, враховуючи інтереси кожного з подружжя, малолітньої дитини, приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати. Спору, щодо проживання дитини, судом не встановлено, а тому малолітню [PERSON] слід залишити на проживання з позивачкою. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою ним при пред'явленні позову, що документально підтверджено (1,2,10). На підставі наведеного, ст.24,54,55,56,110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved