Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з даним позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на земельні ділянки: площею 1,7041 га (кадастровий номер [NUMBER]) та площею 0,4371 га (кадастровий номер [NUMBER]), які передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Суховільської сільської ради Бродівського району Львівської області. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що [INFO]. померла [PERSON], після смерті покійної залишилось певне майно, а саме: земельні ділянки площею 1,7041 га та 0,4371 га, передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Суховільської сільської ради Бродівського району Львівської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 20 березня 2001 р., який був втрачений. 07 липня 2000 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно заповіла позивачу. В строки та в порядку передбаченому законом позивач прийняла спадщину шляхом подання до нотаріальної контори відповідної заяви про прийняття спадщини. Однак, на час відкриття спадщини був втрачений оригінал правовстановлюючих документів на землю. Про видачу дубліката державного акту позивач зверталася в відділ Держземагенства у Бродівському районі Львівської області, де було роз'яснено, що дублікат видається лише власнику земельної ділянки. Враховуючи те, що позивачка не має можливості оформити спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яким є земельні ділянки, тому звернулася з даним позовом до суду. Позивачка подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просить його задовольнити. Відповідач - Суховільська сільська рада Бродівського району Львівської області подала суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у відсутності представника, позовні вимоги [PERSON] визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Третя особа - представник Бродівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явилася, однак подала суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності. Суд розглянув справу у відсутності сторін, третьої особи на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: Матеріалами справи встановлено, що [PERSON], померла [INFO]., факт відкриття спадщини підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.6). Позивач є спадкоємцем за заповітом та прийняла спадщину, звернувшись до нотаріуса для оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.19-20), інших осіб, які б претендували на спадщину немає. Позивачка не може оформити своїх спадкових прав на земельні ділянки, які належали спадкодавцю [PERSON] у зв'язку із втратою оригіналу Державного акту на право приватної власності на землю, про що свідчать постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 29.05.2015 за №219/02-31 та відповідно за №220/02-31. Факт належності даних земельних ділянок спадкодавцеві [PERSON], підтверджується Державним Актом на право приватної власності на землю [NUMBER] від 20 березня 2001 року (а.с.7) та витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.26-32). Так як спадкодавець [PERSON] була власником земельних ділянок та мала відповідний правовстановлюючий документ (Державний акт), тому спадкоємець [PERSON] має право на спадкування цього майна за заповітом, а інших осіб які б претендували на це майно не має, то суд вважає, що є всі підстави для визнання права власності на дане майно за [PERSON], оскільки вона є спадкоємцем за заповітом та вступила в управління даним спадковим майном. Суд вважає, що є всі правові підстави для задоволення позову та оскільки дані правовідносини мали місце до 01.01.2004 року, тобто до набрання чинності новим Цивільним кодексом України, то до них слід застосувати положення ст.549 ЦК України (1963 р.) Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст.534, 549 ЦК України (1963 р.),

Outcome: approved