Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просила суд визнати недійсним свідоцтво про право власності № 19, на квартиру [ADDRESS], видане МКП «Маріупольським БТІ» 17.07.1996 року на ім'я [PERSON], а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати. 04.04.2014 року позивачка уточнила позовні вимоги та просила також, скасувати державну реєстрацію права власності на вищевказану квартиру, здійснену Маріупольським БТІ 17.07.1996 року за [PERSON]; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом № 5-809, видане [PERSON] 28.04.1999 року Першою Маріупольською державною нотаріальною конторою на 1/2 частину квартири [ADDRESS], виключивши зазначену квартиру зі спадкового майна; скасувати державну реєстрацію права власності за [PERSON] на 1/2 частину квартири, здійснену Маріупольським БТІ 11.01.2002 року. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вона є спадкоємицею першої черги після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO]. Іншим спадкоємцем за законом першої черги є [PERSON] - син спадкодавця від першого шлюбу. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді пайового внеску, виплаченого на момент смерті спадкодавця за кооперативну квартиру [ADDRESS]. Маючи переважне право на вступ до ЖБК, після смерті чоловіка - члена кооперативу, рішенням загальних зборів від 17.01.1998 року, вона була прийнята в члени ЖБК «Жовтневий-166». У 2007 р. , в процесі розгляду іншої цивільної справи ,їй стало відомо про незаконне оформлення в БТІ свідоцтва та реєстрації права власності за [PERSON], причому після його смерті, на вищевказану кооперативну квартиру, пайовий внесок за яку повністю не виплачений, і про отримання [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на половину вищевказаної квартири. Рішенням Жовтневого районного суду м Маріуполя від 22.11.2011 р. дії БТІ по видачі свідоцтва № 19 від 17.07.1996 р. та здійсненню державної реєстрації права власності на кооперативну квартиру за померлим членом кооперативу [PERSON] було визнано неправомірними. Рішенням апеляційного суду Донецької області від 31.07.2008 р. за [PERSON] було визнано право власності на 1/2 частину спірної квартири, незважаючи на те, що на підставі отриманого ним свідоцтва про право на спадщину за законом, право власності вже було зареєстровано за ним в БТІ м Маріуполя 11.01.2002 р. в Державному реєстрі за № 36618. Цим же рішенням з неї було присуджено до стягнення на користь [PERSON] половину ринкової вартості вказаної квартири, передавши їй у власність квартиру в цілому. Вважає, що порушення її прав полягає у тому, що будучи членом житлово-будівельного кооперативу, а не власником квартири і маючи спірну квартиру лише в користуванні, вона зобов'язана заплатити [PERSON] половину ринкової вартості квартири, а не половину пайового внеску, виплаченого спадкодавцем на момент смерті. ЖБК «Жовтневий-166» не видавав довідку [PERSON] про відсутність у нього заборгованості по виплаті пайового внеску за підписом голови ЖБК та бухгалтера, крім того, не було і відповідного рішення органу місцевого самоврядування про видачу свідоцтва про право власності на ім'я члена ЖБК [PERSON] Як вбачається з самого свідоцтва, воно видане на підставі неналежного документа - довідки ЖЕК -22 від 15.07.1996 р. Дії БТІ з оформлення свідоцтва № 19 від 17.07.1996 року на кооперативну квартиру і реєстрації права власності за померлим членом ЖБК [PERSON] визнані в судовому порядку неправомірними, тому вона ставить питання про визнання даного свідоцтва недійсним та просить скасувати державну реєстрацію права власності на вказану квартиру за [PERSON], що тягне за собою виключення зі складу спадкового майна кооперативної квартири, яка не належала спадкодавцеві на момент його смерті. Також просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON] на 1/2 частину вказаної квартири і скасувати державну реєстрацію за ним права власності на половину спірної кооперативної квартири. Позивачка та її представник - адвокат [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позові та наполягали на їх задоволенні у повному обсязі. Представник відповідача МКП «Маріупольське БТІ» у судове засідання не з'явився, до суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю. Представник відповідача - Першої Маріупольської державної нотаріальної контори у судове засідання також не з'явився, до суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, рішення просив прийняти на розсуд суду. Відповідач [PERSON] у судові засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Представник третьої особи - ЖБК «Жовтневий-166» Богинська Т.М., у суді не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області - Лісова О.Ю. у судовому засіданні просила винести рішення на розсуд суду. Суд, з'ясувавши думку сторін, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серії [NUMBER] /а.с. 86/. Позивачка є спадкоємицею першої черги після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO]. Іншим спадкоємцем за законом першої черги є [PERSON] - син спадкодавця. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді пайового внеску, виплаченого на момент смерті спадкодавця за кооперативну квартиру [ADDRESS]. Як вбачається з довідки, виданої ЖБК «Жовтневий-166», [PERSON] був членом кооперативу з 1989 року по день його смерті [INFO]. З заявою про видачу йому довідки про відсутність заборгованості по сплаті пайового внеску [PERSON] у липні 1996 року до ЖБК «Жовтневий-166» не звертався, так як у 1996 році повністю сума пайового внеску [PERSON] сплачена не була, така довідка не могла бути йому видана. У зв'язку з наявністю заборгованості по сплаті пайового внеску на теперішній час квартира [ADDRESS] є власністю ЖБК «Жовтневий-166» /а.с. 36/. Маючи переважне право на вступ до ЖБК, після смерті чоловіка члена кооперативу, рішенням загальних зборів від 17.01.1998 року [PERSON] була прийнята в члени ЖБК «Жовтневий-166», що підтверджується випискою з протоколу № 15 загальних зборів жителів кооперативного будинку № 24/73 /а.с. 37/. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 22.11.2011 року, що набрало законної сили, було визнано дії МКП «Маріупольське БТІ» щодо здійснення державної реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON], який помер [INFO], а також щодо видачі свідоцтва про право власності № 19 від 17.07.1996 року на вказану квартиру - неправомірними /а.с. 5-8/. Також судом було встановлено, що вищевказане свідоцтво було оформлено та видано після смерті [PERSON], на підставі чого за померлим було неправомірно зареєстровано право власності на вказану квартиру після його смерті, що дозволило відповідачу [PERSON] отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом від 28.04.1999 року на половину вищевказаної квартири і зареєструвати за собою право власності на 1/2 частину квартири /а.с. 47/. Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 31.07.2008 року встановлено наявність у померлого [PERSON] боргу з виплати паю в розмірі 3,34 карб. /а.с. 22-24/. Даний борг був нівельований судом шляхом його перерахунку в гривні, однак суд необґрунтовано перерахував дану заборгованість в гривнях, оскільки на момент смерті [PERSON], тобто на [INFO] в обігу була грошова одиниця - карбованці.Гривня була введена в обіг у вересні 1996 року на підставі Указу Президента України від 25.08.1996 року за № 762/96, тобто після смерті [PERSON]. При даному перерахунку судом також не було проіндексовано борг, наявний станом на 01.06.1992 року і не погашений станом на [INFO], а саме -радянські рублі було переведено в карбованці з розрахунку один до одного, з посиланням при цьому на грошову реформу, проведену Указом Президента України від 07.11.1992 р № 549/92. При цьому суд не врахував того, що грошова реформа вводилася в два етапи: перший етап почався з 10.01.1992 року на підставі постанови КМУ від 28.12.1991 року «Про заходи у зв'язку з введенням в обіг купонів багаторазового використання», коли одночасно перебували в обігу як купоно-карбованці, так і радянські рублі, що ходили в обігу з розрахунку один до одного; другий етап був проведений на підставі вищеназваного Указу Президента України від 07.11.1992 року, який передбачав припинення обігу радянського рубля на території України з 16.11.1992 року, при цьому офіційний обмінний курс становив вже 1 рубль до 1,45 крб. Всі боргові зобов'язання в зазначений період часу підлягали обов'язковій індексації, про що зазначено улисті Верховного Суду України від 03.04.1997 року № 62-97 «Рекомендації щодо застосування індексів інфляції при розгляді судових справ». Згідно з рекомендаціями ВСУ, розрахунок боргових зобов'язань з кінця 1991 р повинен проводитися шляхом перемноження офіційних індексів інфляції за відповідний період часу на суму боргу. Так, згідно зі встановленими апеляційним судом Донецької області обставинами, останній внесок за кооперативну квартиру був проведений 01.06.1992 року і залишок непогашеної суми паю склав 3 руб. 34 коп. Таким чином, ця сума підлягала спочатку індексації в рублях за відповідний період, а саме: з 1.06.1992 року до 16.11.1992 року, тобто, до остаточного перебування у обігу радянського рубля на території України, потім сума боргу підлягала переводу в купоно-карбованці, з розрахунку офіційного обмінного курсу, тобто 1грн. до 1,45 крб., а після такого перекладу, сума, розрахована в купоно-карбованцях, підлягала індексації за період, що залишився, а саме з 16.11.1992 року до [INFO], тобто по день смерті члена кооперативу [PERSON] Таким чином, за період з 01.06.1992 року по 16.11.1992 року сума боргу в радянських рублях склала: 3,34 руб. х (126,5 х122,1x108,3x110,6x122,4х122,0)% = 3.34 руб. х 276,27% = 9, 23 руб. Так, станом на 16.11.1992 року переведення радянських рублів в купоно-карбованці складає суму: 9,23 руб. х 1,45 (офіційний курс обміну на 16 серпня 1992 р.) = 13,38 крб.; 13, 38 крб. х на 135,1% (індекс інфляції за грудень 1992 р.) = 18,08 крб. 18,08 крб. х 10256% (індекс інф. за 1993 р.) = 1854, 28 крб. 1854,28 крб. х 501,0% (інд. інф. за 1994 р) = 9289, 94 крб. 9289,94 крб. х 281, 7% (інд. інф. за 1995 р.) = 26169,76 крб. 26169, 76 крб. х (109,4 х 107,4x103,4x102,4x100,7x100,1 - індекси інфляції з січня по червень 1996 р)% = 26169, 76 крб. х 125, 40% = 32 816, 88 крб. Тобто сума боргу з виплати паю [PERSON] на день його смерті становила 32 816, 88 крб. З вищевказаної довідки /а.с. 36/, вбачається, що відсутність заборгованості у [PERSON] по виплаті пайового внеску не було підтверджено органом - правлінням ЖБК, а навпаки, ЖБК підтвердив наявність у [PERSON] заборгованості з виплати паю. Судом також встановлено, що свідоцтво про право власності № 19, на квартиру [ADDRESS] Донецької області, на ім'я [PERSON], було видано МКП «Маріупольське БТІ» на підставі неналежного документа - довідки ЖЕКу № 22, а не довідки ЖБК «Жовтневий -166», при відсутності інших необхідних документів, а саме: заяви члена кооперативу, довідки відповідного органу про те, що об'єкт не знаходиться у нього на балансі, акта обстеження об'єкта з підписами уповноважених осіб, а також рішення органу місцевого самоврядування про видачу заявнику свідоцтва про право власності на об'єкт нерухомого майна, що передбачено в п.п.1.4, 4.1. 5.1, 5.2, 5.3, 5.4 Правил державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходиться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених наказом Держкомітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 року. Враховуючи вищевикладені обставини, та беручи до уваги, що захистити права та законні інтереси позивачки, інакше як у судовому порядку не доводиться можливим, суд, з метою реалізації принципу верховенства права, законності та справедливості, приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved