Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом про визнання за нею права власності на квартиру, що розташована за адресою м. Хуст, вул. Пирогова, № 1 «Б» /23, Закарпатської області. Позов мотивовано тим, що згідно свідоцтва посвідченого приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу [PERSON] від 03.11.2007 року [PERSON] належить право власності на майно, а саме квартиру що розташована за адресою м. Хуст, вул. Пирогова, № 1 «Б» /23, Закарпатської області, яка придбана ним за ціною 135 000 грн. У 2011 році [PERSON] вирішив розпорядитися вказаним майном шляхом продажу квартири, на умовах, що покупець повинен погасити кредит у банку в розмірі 158 000 гривень, а решту вартості квартири в розмірі 58 650 грн., що еквівалентно 6 830 доларів США передати йому особисто або його представнику за довіреністю, після чого сторони оформлять договір купівлі-продажу квартири. Позивачка прийняла дану пропозицію та 28.04.2011 року сплатила представнику [PERSON]- [PERSON] в рахунок купівлі-продажу квартири 20 000 грн., що еквівалентно 2 500 доларів США, що підтверджується розпискою. 30.11.2011 року позивачка вдруге передала [PERSON] в рахунок купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою м. Хуст, вул. Пирогова, № 1 «Б» /23, Закарпатської області 2 500 Євро, що становить 26 625 грн. за курсом НБУ, що також підвереджується розпискою. 05.01.2012 року [PERSON] згідно довіреності посвідченої приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу [PERSON] уповноважив [PERSON] продати належну йому квартиру №23, що знаходиться в м. Хуст, по вул. Пирогова, буд. 1 «Б», Закарпатської області. 20.04.2014 року позивачка передала [PERSON] 12 000 грн., що еквівалентно 1 000 доларів США. Крім того, позивачкою переведено на рахунок ПАТ КБ «ПриватБанк» м. Дніпропетровськ 158 000 грн. в рахунок погашення кредитного зобовязання [PERSON], що підтверджується платіжним дорученням від 30.04.2014 року. Після придбання квартири, згідно з розписками та платіжним дорученням позивачка перевезла в квартиру свої особисті речі, зробила ремонт і по теперішній час мешкає у вищезазначеній квартирі зі своєю сімєю. Крім того, позивачка погасила заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення, що утворилася станом на 01.03.2012 року. Сплативши вказані суми позивачка звернулася до [PERSON] з метою укладання письмового договору купівлі-продажу квартири та його нотаріального посвідчення, але останній відмовився, посилаючись на те, що ніхто коштів за вказану квартиру йому не передавав. Такі дії [PERSON] порушують права позивачка, тому вона змушена звернутися до суду. Представник позивачки [PERSON]- [PERSON] подав до суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Відповідачі [PERSON]Ф та [PERSON] в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином шляхом публікації в газеті «Новини Закарпаття» № 31 (4646) від 29.04.2017 р. Причини неявки суду не повідомили. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, виходячи з наявних у справі даних про права і взаємовідносини сторін провести заочний розгляд справи у відсутності відповідачів [PERSON]Ф та [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч.1 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Згідно ч.1 ст. 697 ЦК України договором може бути встановлено, що право власності на переданий покупцеві товар зберігається за продавцем до оплати товару або настання інших обставин. У цьому разі покупець не має права до переходу до нього права власності розпоряджатися товаром, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із призначення та властивостей товару. Згідно ч.2 ст.692 ЦК України, покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. Як встановлено в судовому засіданні на підставі наданих до справи доказів, позивачка 28.04.2011 року сплатила представнику [PERSON]- [PERSON] в рахунок купівлі-продажу квартири 20 000 грн., що еквівалентно 2 500 доларів США. 30.11.2011 року позивачка передала [PERSON] в рахунок купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою м. Хуст, вул. Пирогова, № 1 «Б» /23, Закарпатської області 2 500 Євро. 20.04.2014 року позивачка передала [PERSON] 12 000 грн., що еквівалентно 1 000 доларів США. 05.01.2012 року [PERSON] згідно довіреності посвідченої приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу [PERSON] уповноважив [PERSON] продати належну йому квартиру №23, що знаходиться в м. Хуст, по вул. Пирогова, буд. 1 «Б», Закарпатської області. Також позивачкою переведено на рахунок ПАТ КБ «ПриватБанк» м. Дніпропетровськ 158 000 грн. в рахунок погашення кредитного зобовязання [PERSON], що підтверджується платіжним дорученням від 30.04.2014 року № @2PL068502. Крім того, позивачка погасила заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення, що утворилася станом на 01.03.2012 року. Сплативши вказані суми позивачка звернулася до [PERSON] з метою укладання письмового договору купівлі-продажу квартири та його нотаріального посвідчення, але останній відмовився. Відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до ст.662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Згідно до положень ст.663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Відповідно до ч.1 ст. 620 ЦК України, у разі невиконання боржником обов'язку передати кредиторові у власність або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобов'язання. Правомірність заявлених позивачем вимог обґрунтовуються визначеними в ст. 41 Конституції України правами, що гарантують кожній особі право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Виходячи з обставин справи суд констатує, що [PERSON] в даному випадку набула право власності на житлову квартиру №23, що знаходиться в м. Хуст, по вул. Пирогова, буд. 1 «Б», Закарпатської області, в законному порядку визначеному ст.328 ЦК України, тобто на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи наведене та

Outcome: approved