Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини від усіх його видів заробітку (доходу), але не менш 30% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подачі позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. Позивачка зазначає, що 28.07.2012 року вона уклала шлюб з відповідачем. З моменту реєстрації шлюбу вона з відповідачем проживала разом однією сімєю та вели спільне господарство. Від цього шлюбу вони мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з нею та знаходяться на її повному утриманні, відповідач від свого обовязку щодо утримання дітей ухиляється. матеріальної допомоги їй не надає, будь-якої фінансової участі та участі у вихованні неповнолітніх дітей не приймає. Їй відомо, що інших неповнолітніх дітей відповідач не має, він не є інвалідом, тобто яких-небудь умов зменшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача, або звільняють його від цього обовязку немає. Враховуючи, що відповідач не бажає добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей, вона змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Позивачка у судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляд справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 липня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 452, згідно наданої копії свідоцтва про шлюб (а.с.7). Від цього шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 8-9). Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони разом не проживають та спільне господарство не ведуть. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, хоча є працездатним та має можливість надавати таку допомогу. Інших неповнолітніх дітей відповідач немає, відрахувань за іншими виконавчими документами з доходів відповідача не відбувається. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При вирішенні питання щодо визначення розміру аліментів, суд враховує обставини, зазначені у ст. 182 СК України, а також приймає до уваги визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає необхідним відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір». Стягнення аліментів слід здійснювати відповідно до вимог ч.1 ст.191 СК України з дня звернення позивачки до суду з даним позовом, тобто з 01 червня 2016 року та до досягнення дітьми повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved