Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що від спільного подружнього життя з відповідачем вони мають малолітню доньку Анастасію [INFO]. Так як з відповідачем склалися неприязні відносини і вони припинили спільне проживання, а матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач не надає, то вона просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття та на її утримання в розмірі 500 грн. з дня подачі заяви і до досягнення дочкою шестирічного віку . В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач просив зменшити розмір аліментів на дитину до ? частини всіх видів заробітку і на утримання дружити до 200 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов слід задоволити з слідуючих підстав. Так в судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 5 червня 2015 року. Від спільного подружнього життя вони мають малолітню дочку [INFO]. Сторони на протязі останнього часу не підтримують шлюбно-сімейних відносин, ведення спільного господарства та бюджету, проживають окремо. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка діє з 27 вересня 1991 року, «... держави учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини...». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, інтелектуального, морального культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 Сімейного кодексу України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач має задовільний стан здоровя, аліментними зобовязаннями не обтяжений, працює, а тому суд вважає, що він спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини, які слід стягувати з нього на користь позивачки на утримання малолітньої доньки в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, так як батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, що відповідає вимогам ст.180-182 СК України. Крім того, позивачка на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку і маючи допомогу у розмірі, що не забезпечує їй прожитковий мінімум потребує матеріальної допомоги, яку спроможний надати відповідач. А тому, з відповідача на утримання позивачки слід стягнути аліменти в розмірі 200 грн. щомісячно до досягнення дитиною 3-х років, згідно ст. 84 СК України. Судові випрати в повному обсязі покласти на відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved