Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь суму основного боргу з урахування встановленого індексу інфляції у розмірі 15296,77 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 761,00 грн., витрати за надання правової допомоги у розмірі 700,00 грн. та сплачений судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 01.05.2011р. позивачка позичила [PERSON] гроші у сумі 15000 грн. які він зобов1язався повернути до 01.08.2012р., про що написав розписку. До теперішнього часу відповідач не виконав свої зобов'язання та не повернув їй кошти. Крім того, в зв'язку з несвоєчасним повернення грошових коштів, відповідач повинен сплатити їй 3 % річних від несвоєчасно поверненої суми у розмірі 761 грн. та інфляційні у розмірі 296,77 грн. На теперішній час відповідач зазначену суму боргу не повернув, жодних виплат не здійснював, позивач змушений звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримала, просила задовольнити в повному обсязі, відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений у встановленому порядку. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, представник позивачки не заперечує проти ухваленні заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд розглядає справу у відсутність відповідача [PERSON] відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, заслухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 01 травня 2011 року [PERSON] зайняла [PERSON] грошові кошти у сумі 15000 грн., які він зобов'язався повернути в строк до 01.08.2012 року, що підтверджується розпискою [PERSON] Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона(позикодавець) передає у власність другій стороні(позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наданого позивачем [PERSON] розрахунку три відсотки річних за несвоєчасне повернення коштів становить 761 грн. та інфляційні у розмірі 296 грн. 77 коп. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково. Слід стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики в розмірі 15000,00 грн., три відсотки річних в розмірі 761 грн. та інфляційні у розмірі 296 грн. 77 коп. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Позивачкою наданий суду товарний чек від 10.04.2014р. про сплату нею ФОП [PERSON] за надання юридичної консультації та складання процесуальних документів 700 грн., однак доказів, що ФОП [PERSON] є адвокат або інший фахівець в галузі права суду не надано. Тому суд вважає, що слід відмовити позивачці [PERSON] в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] витрат за надання правової допомоги. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а якщо позов удоволений частково, судові витрати присуджуються позивачу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивачки [PERSON] слід стягнути понесені позивачем судові витрати.

Outcome: partial