Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом в якому зазначила, що з 26.08.2016 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідач проживає окремо від позивача. Добровільно допомоги на утримання матері та дитини не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Позивач сама доглядає та виховує їх спільну дочку, знаходиться у декретній відпустці та не має змоги працювати. Позивачка [PERSON] з урахуванням позовних вимог просить стягувати з [PERSON] на її користь на її утримання, аліменти щомісячно в розмірі 1/5 частини його доходу (заробітку), починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою суду від 08.11.2018 року провадження по вищезазначеній справі відкрито та призначено підготовче засідання. Ухвалою Звенигородського районного суду від 23.01.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи сторони в судове засідання не з'явились. Позивачка [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю і просить суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи за адресою місця реєстрації, про що в матеріалах справи наявне підтвердження, повідомлення на ім»я відповідача про виклик в судове засідання, призначене на 28.03.2019 року, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивачки, суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 цього Кодексу. У зв»язку з неявкою в судове засідання всіх осіб які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що даний позов обґрунтований і підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину, а саме: [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої відповідач записаний як батько (а.с.5). Згідно копії довідки, виданої виконавчим комітетом Стебнівської сільської ради Черкаської області № 987 від 04.10.2018 року, неповнолітня дитина [PERSON], проживає разом з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні (а.с. 6). Між тим, [PERSON] зазначає про те, що батько дитини [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а вона на теперішній час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, знаходиться на обліку в Звенигородському РУСЗН та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини (а.с.7), у зв`язку із чим її доходів не вистачає для забезпечення нормального життєвого рівня дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано суду жодних підтверджень щодо неможливості ним утримувати дружину. Також встановлено, що позивач не працює та згідно довідки (а.с.11) отримує на дитину державну допомогу. Відповідно до ч. 1ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Так як дитина сторін проживає з позивачем, то остання має право на утримання від відповідача до досягнення дитиною віку трьох років, а тому суд вважає за необхідне, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу), що передбачено чинним законодавством, тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивачки на її утримання, аліменти щомісячно в розмірі 1/5 частини його доходу (заробітку), починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. У відповідності зі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць. На підставі 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки понесені нею документально підтверджені судові витрати за надання професійної правничої допомоги у сумі 250 (двісті п»ятдесят) гривень за складання позовної заяви.

Outcome: approved