Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом, у якому вказує, що 14 жовтня 2002 року між відповідачем [PERSON] і [PERSON], яка діяла по дорученню, посвідченому приватним нотаріусом Краснодонського райнотокругу [PERSON], 07.10.2002 року у реєстрі № 1751, від [PERSON], був укладений договір купівлі продажу, згідно якого [PERSON] продав, а [PERSON] купив обєкт нерухомості, а саме: житловий будинок А, житлова площа 30,6 кв.м., з надвірними побудовами: гараж Б, сарай В, погріб Г,вбиральня Д, огорожа № 1-2, що знаходяться у с. Новоселівка, Новомосковського району, Дніпропетровської області, вул. Галковська, 15-А, розташований на приватизованій земельній ділянці площею 0,2378 га. 28 серпня 2002 року Новомосковським бюро технічної інвентаризації [PERSON] був виданий технічний паспорт на житловий будинок №15А по вул. Галковська у с. Новоселівка, Новомосковського району Дніпропетровської області. 13 листопада 2002 року Новомосковським бюро технічної інвентаризації [PERSON] було видано реєстраційне посвідчення, згідно якого йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі- продажу нерухомості від 14 жовтня 2002 року, належить житловий будинок №15А по вул. Галковська у с. Новоселівка, Новомосковського району Дніпропетровської області , що записано в реєстрову книгу за № 345-2. 28 лютого 2015 року помер чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилося спадщина у вигляді вищевказаного житлового будинку. Єдиним спадкоємцем на спадкове майно є дружина спадкодавця - [PERSON], яка на момент смерті спадкодавця проживала разом з ним. Дочка спадкодавця [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті батька до нотаріальної контори не зверталась. 15 вересня 2015 року позивачка звернулась до нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого 28 лютого 2015 року, але державним нотаріусом Новомосковської районної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON], їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок, так як договір купівлі продажу спадкового будинку від 14 жовтня 2002 року підлягає обовязковому нотаріальному посвідченню. Позивачка вказує, що відповідно до ст. 16 ЦК України єдиним правом захисту її прав є визнання в судовому порядку дійсності укладення угоди між [PERSON], яка діяла по дорученню від [PERSON] та продавцем [PERSON], та визнання права власності на цей будинок у порядку спадкування за спадкоємцем. Відповідно до вимог цивільного законодавства вказана угода повинна бути нотаріально посвідченою, чого зроблено при укладанні договору не було. Однак сторони по даній справі при укладанні договору купівлі-продажу виконали всі умови, передбачені ч. 3 ст. 47 ЦК України (у старій редакції), і оскільки, вказана угода відповідає усім вимогам законодавства, вона повинна бути визнана дійсною. Фактично всі істотні умови договору купівлі продажу її чоловіком та продавцем були виконані. За домовленістю між ними будинок був продавцем проданий. Продавцю були передані гроші в розмірі 19\~982 грн., а покупець ( [PERSON]О.) прийняв будинок у свою власність. Відповідно до вимог п.11 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника, тому не можливо визнати право власності за померлим, та здійснити державну реєстрацію. На підставі ст. 1216 ЦК України, яка передбачає, що спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.3 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Позивачка просить визнати дійсним договір купівлі-продажу від 14 жовтня 2002 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] Лилією Миколаївною, яка діяла по дорученню, посвідченому приватним нотаріусом Краснодонського райнотокругу [PERSON] 01.10.2002 року реєстровий №1751 від [PERSON] та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними побудовами, що знаходяться у с. Новоселівка, Новомосковського району Дніпропетровської області, вул. Галковська,15А, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 28 лютого 2015 року. В судове засідання позивачка не зявилась, про день слухання справи повідомлена належним чином, письмово просить розглянути справу за ії відсутністю. Представник Піщанської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідачів, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає розглянути справу у заочному порядку, та задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Встановлено, що 14 жовтня 2002 року між відповідачем [PERSON] і [PERSON], яка діяла по дорученню, посвідченому приватним нотаріусом Краснодонського райнотокругу [PERSON], 07.10.2002 року у реєстрі № 1751, від [PERSON], був укладений договір купівлі продажу, згідно якого [PERSON] продав, а [PERSON] купив обєкт нерухомості, а саме: житловий будинок А, житлова площа 30,6 кв.м., з надвірними побудовами: гараж Б, сарай В, погріб Г,вбиральня Д, огорожа № 1-2, що знаходяться у с. Новоселівка, Новомосковського району, Дніпропетровської області, вул. Галковська, 15-А, розташований на приватизованій земельній ділянці площею 0,2378 га. 28 серпня 2002 року Новомосковським бюро технічної інвентаризації [PERSON] був виданий технічний паспорт на житловий будинок №15А по вул. Галковська у с. Новоселівка, Новомосковського району Дніпропетровської області. 13 листопада 2002 року Новомосковським бюро технічної інвентаризації [PERSON] було видано реєстраційне посвідчення, згідно якого йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі- продажу нерухомості від 14 жовтня 2002 року, належить житловий будинок №15А по вул. Галковська у с. Новоселівка, Новомосковського району Дніпропетровської області , що записано в реєстрову книгу за № 345-2. 28 лютого 2015 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилося спадщина у вигляді вищевказаного житлового будинку. Єдиним спадкоємцем на спадкове майно є дружина спадкодавця - [PERSON], яка на момент смерті спадкодавця проживала разом з ним. Дочка спадкодавця [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті батька до нотаріальної контори не зверталась. 15 вересня 2015 року позивачка звернулась до нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого 28 лютого 2015 року, але державним нотаріусом Новомосковської районної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON], їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок, так як договір купівлі продажу спадкового будинку від 14 жовтня 2002 року підлягає обовязковому нотаріальному посвідченню. Відповідно до ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 р.) договір купівлі-продажу будинку повинен бути нотаріально посвідченим. У відповідності зі ст. 15 Закону України Про товарну біржу вказаний контракт купівлі-продажу будинку від 14 жовтня 2002 року повністю відповідає вимогам, які вказані у вищезгаданій статті, необхідності у нотаріальній реєстрації не вимагається. Відповідно до вимог цивільного законодавства вказана угода повинна бути нотаріально посвідченою, чого зроблено при укладанні договору не було. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №-9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним суди повинні з'ясовувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилась від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. Таким чином однією з необхідних умов для визнання дійсним укладеного між особами правочину на підставі вказаної норми в судовому порядку є встановлення судом факту ухилення однієї зі сторін від нотаріального посвідчення правочину. Суд враховує, що сторони по даній справі при укладанні договору купівлі-продажу виконали всі умови, передбачені ч. 3 ст. 47 ЦК України (у старій редакції), і оскільки, вказана угода відповідає усім вимогам законодавства, вона повинна бути визнана дійсною. Фактично всі істотні умови договору купівлі продажу [PERSON] і [PERSON] були виконані. За домовленістю між ними будинок був продавцем проданий. Продавцю були передані гроші в розмірі 19\~982 грн., а покупець ( [PERSON]О.) прийняв будинок у свою власність. Суд вважає, що сторони при укладанні біржового договору купівлі-продажу житлового будинку за вищевказаною адресою виконали всі умови, передбачені для біржового контракту та угоди взагалі, виконали вказану угоду в повному обсязі, тому на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 р.) суд вважає визнати вказаний договір купівлі-продажу від 14 жовтня 2002 р. дійсним. Судом також враховується, що є факт ухилення однієї зі сторін (з боку відповідача [PERSON]І.) від нотаріального посвідчення правочину. У відповідності до\~ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі смерті власника. На підставі\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до\~ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Суд вважає визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними побудовами, що знаходяться у с. Новоселівка, Новомосковського району Дніпропетровської області, вул. Галковська,15А, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 28 лютого 2015 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved