overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 02 вересня 2011 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей, які проживають разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства. Примирення, подальше спільне проживання та збереження сім`ї не можливе, втрачені почуття любові та взаємоповаги. З наведених підстав просила розірвати шлюб. Ухвалою суду від 25 березня 2020 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 15-16). В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, в позовній заяві, висловила прохання розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій висловив позицію про визнання позову, справу просив розглядати без його участі. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України), звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України). Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що між сторонами 02 вересня 2011 року зареєстровано шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб від 02 вересня 2011 року, актовий запис № 8 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження від 22 серпня 2012 року серії [NUMBER] , актовий запис № 20 та від 22 серпня 2012 року серії [NUMBER] , актовий запис № 19 (а.с. 9, 10). Згідно статей 21, 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. На підставі статей 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 02 квітня 2000 року вона уклала шлюб з відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбні відносини припинено з 05 лютого 2020 року. Примирення, подальше спільне проживання та збереження сім`ї не можливе, втрачені почуття любові та взаємоповаги. З наведених підстав просила розірвати шлюб. Ухвалою суду від 05 травня 2020 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 34-35). В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, залишила телефонограму, в якій висловила прохання розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в особі адвоката Литвиненка Є. О. в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі та відповідача, також зазначив, що відповідач визнав позов та не заперечує проти розірвання шлюбу. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України), звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України). Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що між сторонами 02 квітня 2000 року зареєстровано шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про одруження від 02 квітня 2000 року, актовий запис № 4 (а.с. 18). Згідно статей 21, 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. На підставі статей 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 03.05.2014 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства. Втрачені почуття любові та взаємоповаги, подальше збереження сім'ї не можливе. З наведених підстав просила шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, висловив позицію про згоду з позовними вимогами. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між сторонами 03.05.2014 року укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 03.05.2014 року серії [NUMBER], актовий запис № 44. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 11.11.2014 року серії [NUMBER], актовий запис № 209. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. На підставі ст.ст. 105, 110, 112, 113 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 03 вересня 2011 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства. Примирення, подальше спільне проживання та збереження сім`ї не можливе, втрачені почуття любові та взаємоповаги. З наведених підстав просила розірвати шлюб. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, спрямувала заяву, в якій висловила прохання розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, спрямував заяву, в якій висловив позицію про визнання позову, просив розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що між сторонами 03 вересня 2011 року зареєстровано шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб від 03 вересня 2011 року, актовий запис № 91 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 02 листопада 2011 року серії [NUMBER] , актовий запис № 177 (а.с. 5). Згідно статей 21, 24 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. На підставі статей 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 04.12.2009 року зареєструвала з відповідачем шлюб,04.01.2017 року їх шлюб було розірвано, від спільного життя мають двоє дітей, сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] Позивачка в даний час не працює, здійснює догляд за дитиною віком до 3 років. Поскільки відповідач не надає коштів на утримання дітей та самої позивачки , вона просила в судовому порядку стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1\\3 частини від усіх видів заробітку до повноліття дітей та кошти на своє особисте утримання в розмірі 1\\6 частини доходу до досягнення дитиною трирічного віку. В судове засідання позивачка не з»явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, направила до суду заяву в якій підтримала свої позовні вимоги, просила суд справу розглядати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. На підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.12.2009 року по 04.01.2017 року, від спільного життя мають двоє неповнолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], діти перебувають на утримання матері, відповідач добровільно грошових коштів на утримання дітей не надає. Встановлено, що сторони проживають окремо, позивачка не працює, здійснює догляд за дитиною, потребує матеріальної допомоги, кошти на утримання дружини на період її догляду за дитиною віком до 3 років відповідач не надає, хоча має таку можливість, інших утриманців не має. Згідно ст.180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.183 СК України частка заробітку \\ доходу\\ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.84 СК україни дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3-х років. Оскільки судом встановлено, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі 1\\3 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду 23.03.2017 р. і до повноліття дитини, а також кошти на її особисте утримання в розмірі 1\\6 частини від усіх видів заробітку, з 23.03.2017 року до [INFO] року. Крім того, з відповідача на користь держави належить стягнути 640,00 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 06.03.2017 вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства. Примирення, подальше спільне проживання та збереження сімї не можливе, втрачені почуття любові та взаємоповаги. З наведених підстав просила розірвати шлюб. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, в позовній заяві висловила прохання про розгляд справи без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Від представника позивачки за довіреністю [PERSON] до суду надійшла заява, в якій висловила прохання розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання ним особисто судових повісток. Про причини неявки до суду не повідомив (а.с. 24, 25, 28). Оскільки позивачка та її представник не заперечували проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до статті 247\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що між сторонами 06.03.2017 укладено шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб від 06.03.2017 серії І-КГ № 112964, актовий запис № 01 (а.с. 6). Згідно статей 21, 24 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сімї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. Вимогами частини 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, позивачкою за подання до суду позовної заяви сплачено 704,80 грн. судового збору (а.с. 1), сума якого підлягає стягненню на її користь з відповідача. На підставі статей 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 06.10.2007 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства. Останні півтора роки сторони проживають окремо. Втрачені почуття любові та взаємоповаги, подальше збереження сімї не можливе. З наведених підстав просила шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не зявилася, подала заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що між сторонами 06.10.2007 року укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 06.10.2007 року серії 1-КГ № 030595, актовий запис № 134. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 18.06.2010 року серії 1-КГ № 101757, актовий запис № 109. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. На підставі статей 105, 110, 112, 113 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 07.07.2005 року помер її син [PERSON], після якого залишилося спадкове майно у вигляді одної четвертої частини квартири [ADDRESS]. Позивачка є матір»ю померлого [PERSON] відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем по закону першої черги, батько померлого [PERSON] вступати у права спадщини після смерті сина наміру не має, жодних вимог з цього приводу не заявляє. Через юридичну необізнаність позивачка вчасно не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, вважаючи достатнім фактичне прийняття спадщини, просила суд надати її додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачка в судове засідання не з»явилася про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, направила до суду заяву в якій просила розглядати справу у її відсутності, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач направив до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника, при вирішенні позову покладаються на розсуд суду. Третя особа [PERSON] направив до суду заяву в якій позов підтримав в повному обсязі, просив справу розглядати у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані і підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Ст.1270 ЦК України обумовлено строк для прийняття спадщини - шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою \\ ст.1220 ЦК України \\. На підставі ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні було встановлено, що 07 липня 2005 року помер [PERSON], після якого залишилося спадкове майно. Позивачка є матір»ю померлого і відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем по закону першої черги. Встановлено, що приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу [PERSON] відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлого [PERSON] в зв»язку з пропущенням нею строку для прийняття спадщини. З постанови нотаріуса вбачається, що спадкова справа до майна померлого 07.07.2005 року [PERSON] не заводилася. Судом було встановлено, що позивачка через юридичну необізнаність не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, вважаючи достатнім фактичне прийняття нею спадщини. Враховуючи, що на день розгляду справи до нотаріальної контори ніхто із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертався, позивачка є спадкоємцем за законом першої черги, суд вважає за необхідне визнати поважною причину пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини та надати її додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved