Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Позивачка звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з зазначеним позовом до [PERSON], та просить стягнути з Відповідачки на її користь 6 267 грн., з яких: 4 467 грн. - в рахунок відшкодування витрати на проведення ремонтних робіт квартири задля усунення наслідків її залиття з квартири Відповідачки, 800 грн. - в рахунок відшкодування витрат на проведення експертизи, 1000 грн. - в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу. Окрім того, Позивачка просить стягнути з Відповідачки на її користь 229 грн. 40 коп. - в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору при зверненні до суду. Позивачка у позовній заяві та її представник у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що Позивачка є власником квартири [ADDRESS]. Це підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 14.06.1996 р., виданим Виконкомом міської Ради народних депутатів. Відповідачка проживає поверхом вище у квартирі №13 того ж будинку. 08 лютого 2013 року квартиру Позивачки було затоплено. Згідно з актом комісії Комунального житлово-експлуатаційного підприємства №8 від 08.02.2013 р., причиною затоплення був прорив гнучкого шлангу на мийку в квартирі Відповідачки. Згідно з тим же актом Позивачці завдано таку майнову шкоду: зала - залита стеля - 16,6 м2 (шпалери); стіни-залиті 14,2 м2, на підлозі лінолеум мокрий; коридор - стеля (шпалери) залита 7,1 м2, стіни залиті (шпалери) - 12,5 м2; в ванній кімнаті стеля (побілена) - 0,6 м2 мокра. Внаслідок залиття квартира Позивача потребує термінового поточного ремонту, оскільки мешкати в ній стало неможливо. Згідно зі звітом про незалежну оцінку ринкової вартості нанесеної шкоди від 21.02.2013 р., складеним оцінювачем ТОВ ЕКФ «Рейтинг», вартість ремонтних робіт по усуненню нанесеної шкоди від затоплення квартири складає 4 467 грн. За проведення експертизи Позивачем було сплачено 800 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 01 від 21 лютого 2013 р. За надання правової допомоги щодо звернення до суду з даним позовом Позивачкою було сплачено 1000 грн., що підтверджується договором та додатком. Факт завданої майну Позивачки шкоди підтверджується даними Акту комісії КЖЕП та Звіту експерта. Відповідачка добровільно відшкодовувати завдану шкоду не бажає попри неодноразові звернення Позивачки. Представник Відповідачки проти задоволення позовних вимог заперечувала, посилаючись на те, що позовні вимоги не доведені, при складанні акту про залиття квартири Позивачки представниками житлово-комунального підприємства, Відповідачка присутня не була, квартиру останньої взагалі не оглядали, тому висновок про причину затоплення квартири Позивачки внаслідок пориву шлангу в квартирі Відповідачки нічим не підтверджений. Розмір збитків Позивачки не доведений, адже висновок товарознавця, доданий Позивачкою до позовної заяви за наслідками проведеної рецензії, брати до уваги не можна, а судова експертиза встановити розмір збитків не змогла. Вислухавши Сторони, дослідивши докази, надані Сторонами по справі з увагою на їх належність, допустимість та взаємний зв'язок між ними, судом встановлено такі обставини та визначені відповідні до них правовідносини: Позивачка є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 14.06.1996 р., виданим Виконкомом міської Ради народних депутатів (а.с.7). Згідно до її паспортних даних, вона зареєстрована та проживає в цій квартирі (а.с.4). Згідно до технічного паспорту на цю квартиру, вона складається з 3 жилих кімнат, кухні, ванної кімнати, вбиральні, коридору, балкону та має загальну площу 59 м2 (а.с.5-6). Відповідачка зареєстрована та проживає поверхом вище у квартирі №13 того ж будинку, що підтверджується відомостями адресно-довідкового бюро УДМС України (а.с.48). 08 лютого 2013 року квартиру Позивачки було затоплено. Згідно з актом комісії Комунального житлово-експлуатаційного підприємства №8 від 08.02.2013 р., причиною затоплення був прорив гнучкого шлангу на мийку в квартирі Відповідачки. Згідно з тим же актом Позивачці завдано таку майнову шкоду: зала - залита стеля - 16,6 м2 (шпалери); стіни-залиті 14,2 м2, на підлозі лінолеум мокрий; коридор - стеля (шпалери) залита 7,1 м2, стіни залиті (шпалери) - 12,5 м2; в ванній кімнаті стеля (побілена) - 0,6 м2 мокра (а.с.8). Згідно зі звітом про незалежну оцінку ринкової вартості нанесеної шкоди від 21.02.2013 р., складеним оцінювачем ТОВ ЕКФ «Рейтинг» [PERSON], вартість ремонтних робіт по усуненню нанесеної шкоди від затоплення квартири складає 4 467 грн. (а.с.9-33). За проведення експертизи Позивачкою було сплачено 800 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 01 від 21 лютого 2013 р. (а.с.34). За надання правової допомоги щодо звернення до суду з даним позовом, Позивачкою було сплачено 1000 грн., що підтверджується договором та додатком (а.с.35-37). Згідно до рецензії представника Експертної Ради у Дніпропетровській області Давиденко Є.О., «Звіт про незалежну оцінку ринкової вартості нанесеного збитку при затопленні з квартири [ADDRESS], не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним і не може бути використаний» (а.с.66-68). З метою встановлення розміру збитків внаслідок затоплення квартири, по справі за клопотанням представника Позивачки призначено будівельно-технічну (товарознавчу) експертизу, але за наслідками її проведення, згідно до висновку судового експерта, на час дослідження в квартирі Позивачки виконаний сучасний ремонт у всіх приміщеннях, які згідно акту були пошкоджені унаслідок залиття. В зв'язку з цим експерту не надається за можливе встановити види матеріалів та в якому технічному стані були приміщення, які зазначені в акті від 08.02.2013 р. до залиття. Тому визначити, який матеріальний збиток завданий власникові квартири [ADDRESS] внаслідок залиття квартири, що сталося 08.02.2013 р., експерту не надається за можливе (а.с.92-98). За призначення цієї експертизи Позивачка сплатила судовий збір у розмірі 114 грн. 70 коп. (а.с.78) та понесла витрати на оплату експертних послуг у розмірі 2350 грн. 08 коп. (а.с.86-87). Згідно до акту здачі-прийняття виконаних робіт (надання послуг) від 12.04.2013 р., фізична особа-підприємець [PERSON], на замовлення Позивачки виконав ремонт її квартири [ADDRESS], а саме однієї кімнати, кухні та коридору. Вартість виконаних робіт склала 2500 грн. 10 коп. (а.с.110) Зазначену суму грошових коштів у розмірі 2500 грн. 10 коп. Позивачка сплатила виконавцю послуг фізичній особі-підприємцю [PERSON] згідно до товарного чеку від 12.04.2013 р. (а.с.109). Згідно до товарних чеків, наданих Позивачкою, 22.03.2014 р., 24.03.2013 р. та 04.04.2013 р., нею придбано грунтівку, шпаклівку, шпалери та шпалерний клей на загальну суму 1769 грн. (а.с.111-113). Правовідносини, що виникли між сторонами, законодавчо врегульовані наступним чином: Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч.1 ст.151 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Відповідно до ст.179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.1 ст.190 ЖК України, підприємства, установи, організації, а також громадяни, які заподіяли шкоду жилим будинкам, жилим приміщенням, інженерному обладнанню, об'єктам благоустрою і зеленим насадженням на прилеглих до будинків ділянках, зобов'язані відшкодувати заподіяну шкоду. Аналізуючи та оцінюючи досліджені у судовому засіданні докази по справі у їх сукупності та співставленні між собою з увагою на їх належність та допустимість, застосовуючи до обставин, які вони доводять та до спірних правовідносин наведені законодавчі норми, суд виходить з наступного: Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. У відповідності до положень статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В даному випадку, з аналізу наданих доказів, суд дійшов висновку про те, що 08 лютого 2013 року квартиру Позивачки дійсно було затоплено з квартири Відповідачки. Про це свідчить не тільки акт комісії Комунального житлово-експлуатаційного підприємства №8 від 08.02.2013 р., але й результати обстеження місць залиття в цій квартирі оцінювачем [PERSON] 21.02.2013 р., яким теж виявлено сліди залиття квартири Позивачки. При цьому як комісія КЖЕП, так і оцінювач [PERSON] виявили такі сліди залиття квартири Позивачки, які чітко вказують, що це залиття відбулося саме з квартири Відповідачки: виявлено пошкодження водою стелі у ванній кімнаті, коридорі та одній з кімнат, а також пошкодження шпалер на стінах у місцях протікання води. Надані Позивачкою документи стосовно проведеного нею ремонту квартири та будівельних матеріалів, які вона придбала для проведення цього ремонту, теж підтверджують локалізацію пошкоджень квартири внаслідок протікання води саме з квартири Відповідачки, а не з сусідніх квартир, чи з квартири, розташованої поверхом нижче від квартири Позивачки. Водночас, суд не бере до уваги висновок комісії КЖЕП, викладений в зазначеному акті про те, що затоплення квартири Позивачки відбулося внаслідок пориву гнучкого шлангу на мийку, оскільки обстеження квартири Відповідачки комісією не проводилося та такий висновок має характер припущення. У відповідність же до ч.4 ст.60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Попри це, суд бере до уваги той факт, що Відповідачкою не доведено, що протікання води трапилося не з її вини. Відтак, безпосередня причина цього протікання, як то: порив гнучкого шлангу, переповнення ванни внаслідок недогляду Відповідачки, забули вимкнути водопровідний кран при засміченому отворі стічних вод тощо, навіть можливі навмисні дії Відповідачки по затопленню квартири Позивачки, в даному випадку не має суттєвого значення, адже в силу ст.ст.22, 1166 ЦК України, обов'язок відшкодувати завдану шкоду, лежить саме на Відповідачці. Стосовно розміру відшкодування. Зважаючи на висновки рецензента, звіт про незалежну оцінку ринкової вартості нанесеної шкоди від 21.02.2013 р., складений оцінювачем ТОВ ЕКФ «Рейтинг» [PERSON], згідно до якого вартість ремонтних робіт по усуненню нанесеної шкоди від затоплення квартири складає 4 467 грн., брати до уваги не можна. Водночас, виходячи з вимог ст.212 ЦПК України, оцінюючи цей доказ у сукупності з іншими, зокрема, з документами, що підтверджують фактичні витрати Позивачки на відновлювальний ремонт квартири, проведений нею після затоплення, суд доходить до висновку, що оцінювач [PERSON] у своєму звіті стосовно розміру шкоди помилився незначно. Ця похибка складає 200 грн., адже фактичні витрати на проведення ремонту, який був вимушено зроблений Позивачкою задля усунення наслідків залиття її квартири Відповідачкою, дорівнюють 4269 грн. 10 коп. та складаються з: 1769 грн. (витрати на придбання ремонтних матеріалів) + 2500 грн. 10 коп. (плата за проведені роботи) = 4269 грн. 10 коп. Документи ж, що підтверджують фактичні витрати Позивачки на проведення відновлювального ремонту, містять в собі не тільки відомості щодо розміру цих витрат, але й висвітлюють, які ж саме матеріали придбала Позивачка для проведення відновлювального ремонту, які саме роботи було проведено та коли. Усі ці дані, у своїй сукупності із відомостями, що містяться в акті обстеження квартири Позивачки комісією КЖЕП та звіті про незалежну оцінку ринкової вартості нанесеної шкоди оцінювача [PERSON] стосовно періоду залиття квартири Позивачки та обсягу пошкоджень квартири, підтверджують розмір витрат Позивачки на проведення відновлювального ремонту та вказують на те, що вона такі витраті дійсно понесла саме на проведення цього ремонту. Окрім того, суд бере до уваги й висновки судової будівельно-технічної експертизи, згідно до якої на час дослідження, в квартирі Позивачки виконаний сучасний ремонт у всіх приміщеннях, які згідно акту були пошкоджені унаслідок залиття. Такий висновок експерта підтверджує факт проведення Позивачкою відновлювального ремонту із застосуванням сучасних матеріалів, що співпадає із відомостями, які містять надані Позивачкою документи щодо придбання таких матеріалів. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині відшкодування витрат Позивачки на проведення відновлювального ремонту її квартири, який вона була змушена провести внаслідок її залиття Відповідачкою. При цьому розмір відшкодування має дорівнювати розміру фактичних витрат Позивачки на проведення такого ремонту, підтвердженого документально та має складати 4269 грн. 10 коп. Окрім того, суд дійшов висновку й про наявність підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування витрат на проведення оцінки вартості збитків внаслідок затоплення квартири у розмірі 800 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 1000 грн., оскільки ці витрати Позивачка була змушена нести для відновлення свого порушеного права. В силу п.1 ч.2 ст.22 ЦК України ці витрати є збитками Позивачки та, в силу ч.3 ст.22 ЦК України, мають бути відшкодовані у повному обсязі. Визначаючись у питанні розподілу судових витрат, суд, на підставі ст.88 ЦПК України, враховуючи наслідки розгляду справи, доходить до висновку про те, що з Відповідачки мають бути стягнені грошові кошти на користь Позивачки в рахунок відшкодування усіх понесених нею та документально підтверджених судових витрат по справі. При цьому суд не враховує заяву представника Позивачки про відмову від стягнення частини цих витрат, зокрема, - витрат на проведення судової експертизи та витрат по сплаті судового збору за її призначення, оскільки прийняття такої відмови не передбачено чинним законодавством, зокрема, главою 8 ЦПК України. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 11, 15, 16, 22, 383, 1166, 1192 ЦК України, ст.ст. 151, 179, 190 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 15, 57-64, 88, 158, 159, 212-215 ЦПК України, -

Outcome: approved