Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивачка звернулася до Свердловського міського суду з даною позовною заявою, в обґрунтування вимог зазначивши, що 14.07.2013 року приблизно о 21 год. 00 хв., на вул. Некрасова, м. Червонопартизанська, Луганської області, [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ 21063», реєстраційний номер [NUMBER], не обрав безпечної швидкості та, не впоравшись с керуванням, здійснив наїзд на пішоходів [PERSON] та [PERSON], у наслідок чого позивачці було завдано легких тілесних ушкоджень. За фактом порушень, які призвели до ДТП, відносно відповідача було складено адміністративний протокол за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 6 місяців. Також позивачка вказує, що крім тілесних ушкоджень їй було заподіяно матеріальної та моральної шкоди. Матеріальна шкода полягає у вигляді фізичного знищення одягу в якій вона була одягнена в момент ДТП, а саме - джинсів, та кофти, вартість яких складає 350,00 грн. та 150 грн., загальною вартістю 500,00 грн. Також пошкоджено сумку жіночу вартістю 150 грн., розбито флакон парфумів, вартістю 300 грн. У жіночій сумочці знаходився телефон, вартістю 800 грн., який було також пошкоджено. Для визначення характеру тілесних ушкоджень позивачкою витрачались грошові кошти на рентгенограми - загальна вартість яких складає - 98,00 грн. Для надання повноважень представнику позивачка була вимушена звернутись до нотаріуса для посвідчення довіреності за що заплатила 150 грн. та 34 грн. - за реєстрацію довіреності в ЄДР. Виходячи із цього, позивачка просить суд стягнути на її користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 2033,00 грн. та 4000 грн. моральної шкоди, оскільки вона у зв'язку із противоправними діями відповідача зазнала душевних та фізичних страждань, змушена витрачати свій час на відвідування лікарні, зірвалися життєві плани. Також позивачка просить суд стягнути з відповідача, на її користь, витрати на правову допомогу у сумі 1500 грн. та сплачений нею при подачі заяви до суду судовий збір у розмірі 229,40 грн. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності. Наполягають на задоволенні позову. Відповідач у судове засідання не зявився, про день слухання справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не сповістив, у звязку з чим суд визнає його неявку з неповажних причин, та вважає можливим розглянути справу у його відсутності з постановленням заочного рішення, оскільки проти цього не заперечує представник позивача, на підставі наявних доказів, яких визнає достатніми для постановлення рішення. У відповідності зі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, визнані достатніми для розгляду справи по суті, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно положень ст.ст. 3, 11 та 15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичної чи юридичної осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст.1166, 1187-1188 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності….) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах: за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці, залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Судом встановлено, що 14.07.2013 року приблизно о 21 год. 00 хв., на вул. Некрасова, м. Червонопартизанська, Луганської області, [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ 21063», реєстраційний номер [NUMBER], не обрав безпечної швидкості та, не впоравшись с керуванням, здійснив наїзд на пішоходів [PERSON] та [PERSON] Відповідно до довідки від 14.07.2013 року Свердловської центральної міської лікарня № 2 внаслідок ДТП позивачці [PERSON] було завдано легких тілесних ушкоджень (а.с.25). Відповідно до довідки(а.с.6), позивачці [PERSON] була проведена рентгенограма черепа та шийного відділу хребта, вартість якої склала 98 грн.(а.с.6). Відповідно до довідки № 20 приватного нотаріусу [PERSON] з [PERSON] за посвідчення довіреності 14.10.2013 стягнено плату у розмірі 150 грн.(а.с.7). За фактом порушень, які призвели до ДТП, відносно відповідача було складено адміністративний протокол за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 6 місяців (а.с.5). Позивачка звернулася до суду з даним позовом щодо відшкодування шкоди, заподіяної з вини відповідача, внаслідок ДТП. Таким чином, суд приходить до висновку, що дані правовідносини регулюються нормами ЦК України щодо відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки. Таким чином, суд приходить до висновку що винними діями відповідача позивачці, внаслідок ДТП, була заподіяна матеріальна та моральна шкода, яку він зобов'язаний відшкодувати. При цьому суд визнає доведеним, що внаслідок ДТП у позивачки були пошкоджені джинси вартістю 350 гр., кофта вартістю 150 гр., жіноча сумка вартістю 150 гр., парфуми вартістю 300 гр., телефон вартістю 800 гр. Крім того, на проведення рентгенограми черепа та шийного відділу хребта вона сплатила 98 грн., а всього розмір заподіяної їй матеріальної шкоди становить 1848 гр., які слід стягнути з відповідача на її користь. Заявляючи вимоги щодо стягнення моральної шкоди, позивачка зазначає, що вона, у зв'язку із противоправними діями відповідача, зазнала душевних та фізичних страждань, змушена витрачати свій час на відвідування лікарні, зірвалися її життєві плани. Відповідно до ст. ст. 23-1, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з знищенням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також урахуванням інших обставин, які мають суттєве значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діям, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. На що також звертав увагу судів Пленум Верховного Суду України в Постанові № 4 від 312.03.1995 року з наступними змінами . Суд визнає доказаним заподіяння позивачці моральної шкоди винними необережними діями відповідача, внаслідок яких позивачці було завдано легких тілесних ушкоджень, від яких вона відчувала фізичного болю, змушена була витрачати свій час на відвідування лікарні, що порушило її життєві плани та звичайний спосіб життя. Перераховане вище знаходяться в прямому причинно-слідчому зв'язку з наслідками здійснення дорожньо-транспортної пригоди за вини відповідача. Разом з тим, враховуючи ступінь необережної вини відповідача у скоєному, тяжкість тілесних пошкоджень, які віднесено до легких, тривалість дії негативних наслідків від ДТП, з урахуванням принципу виваженості та розумності, суд приходить до висновку що заявлені позивачкою вимоги є зависокими, та вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, а саме у розмірі 1500 гр. На підставі ст.ст 79, 84, 88 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позову, на користь позивачки також слід стягнути сплачені позивачкою судові витрати в розмірі 229.40 гр. та витрати на правову допомогу в розмірі 832.42 гр., а всього 1061.82 гр. На підставі ст.ст.23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, ст. 88, 79, 84 ЦПК України,

Outcome: partial