Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивачка в позовній заяві посилалися на те, що 20 серпня 2012 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено рішення про стягнення із [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Після ухвалення вказаного рішення суду, змінився визначений положеннями Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів, який на теперішній час не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, в зв'язку із зміною економічних обставин в Україні та подорожчанням продуктів харчування, ліків, одягу та послуг, стягнутих раніше аліментів не вистачає для нормального утримання розвитку та життя дитини. Також відсутні законом підстави для стягнення аліментів із відповідача в твердій грошовій сумі. На теперішній час, попередньо визначений судом розмір аліментів не відповідає потребам дитини та вимогам діючого законодавства, а тому підлягає збільшенню. Просила суд змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON], РНОКПП [NUMBER], на утримання сина [PERSON], [INFO],шляхом зміни способу їх присудження з твердої грошової суми 600 гривень на 1/3 частину всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття та стягнути на її користь пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.01.2016 року по 31.05.2018 року станом на 31 липня 2018 року в розмірі 44 820 грн. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги щодо зміни розміру аліментів визнав. Суд, вислухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 16.03.2011року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 16.03.2011 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 серпня 2012 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 600,00 грн. щомісячно, починаючи з 09.04.2012 року до моменту досягнення дитиною повноліття. В силу ч. 1ст. 182 СК Українипри визначеннірозміру аліментівсуд враховує: 1)стан здоров'ята матеріальнестановище дитини; 2)стан здоров'ята матеріальнестановище платникааліментів; 3)наявність уплатника аліментівінших дітей,непрацездатних чоловіка,дружини,батьків,дочки,сина; 3-1)наявність рухомого та нерухомого майна,грошових коштів; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів,у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна,сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи,якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч. ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Конвенцією про права дитини (стаття 3) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За приписами ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже,батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, таким чином, враховуючи вимоги діючого законодавства, встановлені по справі обставини,з урахуванням інтересів неповнолітньої дитини, суд доходить висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог про зміну розміру аліментів, що стягуються з [PERSON] на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], з 600 грн. щомісячно та стягувати щомісячно на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 27.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Щодо заявлених позовних вимог в частині стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період з 01.01.2016 року по 31.05.2018 року станом на 31 липня 2018 року в розмірі 44 820 грн. Відповідно до ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки пені у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або д дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не менше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки ( пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки позивачкою не надано суду доказів щодо причини, періоду та розміру заборгованості відповідача по аліментам, то виходячи із вищевикладеного та враховуючи те, що висновок суду про наявність вини відповідача має ґрунтуватися на всебічно досліджених доказах суд не вбачає законних підстав для задоволення позову в частині стягнення пені. . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 704,80 грн. Згідно зі ст.ст. 180, 181,182,184,192,196 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial