Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 30 серпня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] в Угринівській сільській раді Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис №5. В даному шлюбі дітей у них немає. Причиною звернення до суду є те, що за час спільного проживання вони не змогли створити міцної сімї, сімейне життя між ними погіршилося оскільки кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Позивачка вважає, що шлюб є лише формальним, так як особисті відносини між нею та відповідачем уже тривалий час мають негативний характер, вони перестали розуміти один одного, не знаходять спільної мови для спокійного вирішення сімейних проблем, що призвело до фактичного розладу в сімї та її розпаду. Від позивачки до суду надійшла заява, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в\~судове засідання\~не з'явився,\~подав до\~суду заяву,\~в якій\~просить справу\~розглядати у\~його відсутності,\~не заперечує\~проти задоволення\~позову. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересах їх дітей. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, сторони не підтримують подружніх відносин, відновлення сім'ї неможливе та суперечить інтересам подружжя, а тому суд приходить до переконання, що вимоги позивачки є доведеними та такими що підлягають задоволенню. Суд вважає, що шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати повязані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. У звязку із вищевказаним із відповідача слід стягнути в користь позивачки судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. та витрати за надання правничої допомоги в розмірі 700 грн. На підставі наведеного, відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»,

Outcome: approved