Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON],треті особи [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою ,що втратила право користування квартирою,вказуючи ,що вона [PERSON] ,на підставі довіреності про зняття з реєстраційного обліку [PERSON] від 14 вересня 2011 року просить розглянути питання та виписати її колишнього чоловіка [PERSON] з квартири її матері [PERSON].[PERSON] на праві спільної сумісної власності та членам її сім»ї [PERSON],[PERSON] належить квартира [ADDRESS]. З [PERSON] позивачка [PERSON] розведена з 07 жовтня 2009 року і не проживають в цій квартирі,відповідач проживає за кордоном і не збирається сюди повертатися.Передав прозивачці довіреність ,яку позивачка [PERSON] прикладує до документів та просить вирішити питання стосовно зняття його з реєстрації обліку за адресою [ADDRESS] ,тому що він не повернеться в Україну і не буде платити комунальні послуги за квартиру,в якій він прописаний. Просить суд визнати [PERSON] [INFO] , таким що втратив право користування квартирою [ADDRESS] В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився ,хоч і був належним чином повідомлений про час ,місце ,дату слухання справи,причину неявки не повідомив. Треті особи : [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з»явилися. Суд на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Заслухавши позивачку , дослідивши письмові матеріали справи, на підставі їх повного, об'єктивного та всебічного дослідження, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав В судовому засіданні встановлено , що [PERSON] на праві спільної сумісної власності та членам її сім»ї [PERSON],[PERSON] належить квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва на право на житло 26904. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та позивачкою [PERSON] 07 жовтня 2009 року шлюб розірвано та в даній квартирі не проживає чоловік позивачки [PERSON] ,відповідач [PERSON]. Згідно довіреності від 14.09.2011 року яка завірена приватним нотаріусом [PERSON] 14.09.2011 року ,зареєстровано в реєстрі 5157 від відповідача [PERSON] зазначено ,що довіряє [PERSON] т а [PERSON] вирішувати питання зняття його з реєстраційного обліку за адресою [ADDRESS]. Також факт не проживання відповідача за місцем своєї реєстрації, а саме в [ADDRESS] ,підтверджується поясненнями свідка [PERSON] яка відповідача в квартирі не бачила з 2009 року,речей не має та самою довіреністю від 14.09.2011 року яка завірена приватним нотаріусом [PERSON] 14.09.2011 року ,зареєстровано в реєстрі 5157. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів. Даних про заінтересованість свідка в результаті розгляду справи відсутні, і не суперечать інших зібраним у справі доказам. Згідно ч. 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України , ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї (ст.ст. 317, 319, 383 ЦК України). Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу Української PCP, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку),квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла. Згідно ч. 2 ст. 167 ЖК України, у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Таким чином суд вважає, що [PERSON] не проживає в квартирі понад один рік без поважних причин, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволенню. На підставі ст. ст.ст.150 ,167Житлового кодексу України, 317,319,321 ,405 ЦК України , ч.4ст.41 Конституції України,

Outcome: approved