Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідачки про стягнення суми завдатку та збитків у розмірі завдатку, посилаючись на те, що 30 грудня 2013 року між нею та відповідачкою був укладений у простій письмовій формі договір завдатку в рахунок платежів за придбання квартири розташованої в [ADDRESS], що підтверджується розпискою. Сума завдатку становила 500 доларів США. Оскільки договір купівлі-продажу квартири не був укладений між сторонами з вини відповідачки, яка до теперішнього часу не повернула отриману суму завдатку, то просила суд стягнути з [PERSON] суму завдатку та завдані неправомірними діями останньої збитки у розмірі завдатку в національній валюті за курсом НБУ на момент подання позову разом із сплаченим нею судовим збором. В ході судового засідання позивачка уточнила свої позовні вимоги, на підставі чого просила стягнути з [PERSON] на свою користь суму завдатку в розмірі 500 доларів США, а в іншому вимоги залишила без змін, тобто про стягнення збитків в сумі 5625 грн. та відшкодування судових витрат. У судовому засіданні [PERSON] повністю підтримуючи заявлені нею позовні вимоги, вказувала, що домовлялась з відповідачкою про подальше укладення угоди купівлі-продажу [ADDRESS] із відповідачкою усно. Вважає, що саме відповідачка затягувала проведення угоди, а коли стало зрозуміло, що купівля квартири не відбудеться, [PERSON] відмовилась повернути отриманий від позивачки завдаток. Коли 15 лютого 2014 року повинна була відбутись угода купівлі-продажу зазначеної квартири, виявилось, що у відповідачки не усі документи були готові, тому вважає, що саме [PERSON] винна у зриві укладення договору купівлі-продажу. Просила задовольнити вимоги у повному обсязі. У судовому засіданні [PERSON], не визнаючи вимог [PERSON], зазначала, що вона не відмовлялась від укладення договору купівлі-продажу своєї квартири, однак необхідний був час для отримання оцінки вказаного нерухомого майна для проведення угоди. Зазначала, що саме [PERSON] відмовилась від купівлі в неї квартири, тому відповідачка не повинна повертати їй отриманий завдаток в сумі 500 доларів. Додавала, що нею було витрачено додаткові кошти на виготовлення нової оцінки майна, на послуги ріелтора, щоб знайти інших покупців, та вона змушена була продавати квартиру на 1000 доларів дешевше. Враховуючи наведене, просила суд повністю відмовити у задоволенні позову [PERSON] Представник відповідачки, яка діє на підставі договору, [PERSON], в судовому засіданні підтримуючи позицію, [PERSON], вказувала, що сторони домовились про купівлю-продаж квартири, що належала [PERSON], чому підтвердженням є розписка про отримання завдатку від [PERSON] на виконання намірів купити у подальшому нерухоме майно. Усі документи у [PERSON] були в порядку, однак, без повідомлення причин, [PERSON] односторонньо відмовилась від виконання умов попередньої угоди, тому відповідачка не повинна повертати їй отримані 500 доларів США. Просила відмовити у позові [PERSON] Відповідно до письмових заперечень [PERSON], не погоджуючись із вимогами [PERSON], вказувала, що у неї у власності перебувала квартира [ADDRESS], яку вона мала намір продати. Домовившись із [PERSON], якого знайшла [PERSON], про купівлю вказаної квартири за 13500 доларів США для позивачки, в листопаді 2013 року вона уклала усний договір із [PERSON] та [PERSON] щодо купівлі в неї квартири [ADDRESS]. 30 грудня 2013 року натомість [PERSON] домовилась із відповідачкою про купівлю вказаної квартири саме позивачкою за 13500 доларів США, а на підтвердження намірів остання передала відповідачці завдаток у розмірі 500 доларів США під розписку. Однак письмово договір завдатку між сторонами не оформлювався. Попередньо домовилась із позивачкою про укладення договору купівлі-продажу квартири на 15 лютого 2014 року. Відповідачка при цьому попередньо домовилась із іншою особою про придбання вже собі квартири. Однак станом на 15 лютого 2014 року відповідачка змушена була робити нову оцінку кватири, бо термін дії старої оцінки майна сплив. Вказане не сподобалось позивачці, яка стала вимагати негайного повернення отриманого відповідачкою завдатку. В подальшому позивачка ухилилась від купівлі в неї зазначеної квартири, тому [PERSON] вважає, що саме [PERSON] винна у тому, що угода купівлі-продажу квартири не сталась. На підставі переліченого просила суд відмовити у задоволенні позову повністю. Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов [PERSON] таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного вмотивування. Згідно до розписки від 30 грудня 2013 року, оглянутої у судовому засіданні, вбачається, що [PERSON] від [PERSON] отримала завдаток в сумі 500 доларів США, бо продає останній квартиру [ADDRESS] (а. с. 6). Згідно до оглянутого в судовому засіданні звіту про оцінку вартості [ADDRESS] від 14 жовтня 2013 року, строк дії якої до 1 лютого 2014 року, вбачається, що вказана квартира вартувала 63 000 грн. (а. с. 19-20). Згідно до попереднього договору від 15 січня 2014 року вбачається, що [PERSON] домовилась із [PERSON] до 15 лютого 2014 року укласти договір купівлі-продажу [ADDRESS], на виконання умов якого виплатила 8000 грн. забезпечувального платежу (а. с. 21-22). На підтвердження укладення договору купівлі-продажу [ADDRESS] суду представником відповідачки була надана угода від 5 березня 2014 року, за якою [PERSON] продала належну їй квартиру за 105487 грн., що також підтверджується витягом з державного реєстру речових прав (а. с. 42, 43). Згідно до ч. 1 ст. 570 Цивільного кодексу України (далі за текстом рішення - ЦК) завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Відповідно до ст. 571 ЦК, якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо ж порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. При цьому сторона, винна у порушенні зобов'язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. Натомість за ч. 2 ст. 570 ЦК, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Відповідно до ст. 635 ЦК попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. При цьому за змістом ст. 635 ЦК попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору. За змістом ст. 657 ЦК договір купівлі-продажу квартири або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Таким чином суд встановив, що у порушення умов ст. ст. 635, 657 ЦК сторонами по справі не було укладено у письмовій формі та нотаріально посвідченого попереднього договору з купівлі-продажу [ADDRESS], тому не можна вважати завдатком передані 500 доларів США 30 грудня 2013 року [PERSON] на користь [PERSON], бо відповідного договору із взаємними зобов'язаннями між сторонами не було укладено. Суд при цьому зазначає, що внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобов'язання може мати місце лише в разі наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договору. Оскільки договору, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладено не було, а вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, то передана позивачкою відповідачці сума грошей є авансом, який підлягає поверненню останній. Такої ж позиції дотримується Верховний Суд України, яка ним була викладена у постанові судових палат у цивільних та господарських справах від 13 лютого 2013 року по справі № 6-176цс12. Таким чином положення ст. 571 ЦК, щодо відповідальності кредитора та боржника за порушення зобовязання, забезпеченого завдатком, до спірних правовідносин не можуть бути застосовані. На підставі переліченого суд дійшов висновку, що [PERSON] повинна повернути [PERSON] отриману від останньої суму авансу в розмірі 500 доларів США. За положеннями ст. 533 ЦК грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, то сума, що підлягає оплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Оскільки сума боргу в іноземній валюті повинна стягуватися за законом в національній валюті за курсом Національного банку України станом на момент ухвалення рішення, то відповідно до курсу НБУ станом на момент ухвалення судового рішення за вказаним спором з відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню 6682,72 грн. (500 х 13,365434 = 6682,72). Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] також підлягає стягненню документально підтверджені судові витрати останньої по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial