Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], мотивуючи позов тим, що після розірвання шлюбу відповідач жодного разу сина не бачив, не зважаючи на рішення суду про стягнення аліментів, аліменти не сплачує та матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, заборгованість по аліментам станом на 05.05.2018 року складає 40543,00 грн. Відповідач вів аморальний спосіб життя, зловживав алкогольними напоями, має судимість. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини, не цікавиться її життям, не відвідує дитину, не цікавиться навчанням, не вітає на день народження та інші свята. Дитина перебуває на повному утриманні позивачки та всі питання по вихованню дитини вона вирішує сама. Для розвитку дитини позивачка прикладає всі зусилля та можливості. Вищезазначене позивачка розцінює як ухилення від виконання батьківських обов'язків та нехтування батьківськими правами, тому просить позбавити відповідача батьківських прав. Відповідач відзив не подав, про наявність поважних причин, які перешкоджають його подачі, суд не повідомлено, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, у якій просила розглядати справу у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, відзив на позовну заяву не подав, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, у якій просив розглядати справу у його відсутність, позов підтримав та просив його задовольнити та долучив до заяви копію висновку органу опіки та піклування Житомирської міської ради щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Частина 1 ст. 280 ЦПК України встановлює, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, оскільки існує сукупність умов, визначених ст. 280 ЦПК України, за яких суд може ухвалити заочне рішення, враховуючи думку позивача, який у заяві вказав, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Підстави позбавлення батьківських прав визначені статтею 164 СК України, до яких віднесено, зокрема, ухилення батьками від виконання своїх обов'язків від виховання дитини. Тобто, таке ухилення має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв'язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам'ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, N 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Відповідно до п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження, виданим 27.12.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції (а.с. 11). Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 08.06.2015 року шлюб, зареєстрований 28.05.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №577, між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], розірвано. Неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], залишено проживати із позивачем по справі - [PERSON] (а.с. 51-52). Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 25.08.2015 року стягнуто з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду - 14.08.2015 року і до повноліття дитини. На виконання рішення суду видано виконавчий лист № 295/12137/15-ц від 09.09.2015 року (а.с. 53-54). Зі змісту довідок, які видані Богунським відділом державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції, вбачається, що у період з 01.06.2016 року по 28.02.2017 року, та з 01.06.2015 року по 01.04.2018 року, [PERSON] не отримувала аліменти від [PERSON] за виконавчим листом № 295/12137/15-ц від 09.09.2015 року (а.с. 55, 57). Згідно довідок-розрахунків заборгованості по виконавчому листу про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON], [INFO], які видана Богунським відділом державної виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції, вбачається, що у період із серпня 2015 року по квітень 2018 року, [PERSON] аліменти не сплачував, загальна сума заборгованості станом на 05.05.2018 року становить 40543,00 грн. (а.с. 56). 01.06.2018 року Житомирським дошкільним навчальним закладом №52 Управління освіти Житомирської міської ради видано [PERSON] довідку про те, що що її син, [PERSON], виховується в дошкільному навчальному закладі №52 у старшій віковій групі №2 «Віночок». Рівень розвитку дитини відповідає віку. Хлопчик охайний, доглянутий, охоче грає з дітьми, в ігровій діяльності активний, з дітьми контактний, відкритий, має багато вподобань, вільно висловлює свою думку, відвідує гурток «Айкідо». [PERSON] приймає активну участь в житті закладу, постійно з бабусею і дідусем відвідують свята, де приймає участь дитина. Мама завжди приходить на батьківські збори, підтримує постійний зв'язок з вихователям (а.с. 43). Допитана у судовому засіданні 08.08.2018 року у якості свідка [PERSON] пояснила, що вона була опікуном відповідача [PERSON] та проживала разом з ним за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] не бачила з 2014 року, він абсолютно не цікавиться ні її життям, ні життям дитини [PERSON] На контакт з позивакою не йде, з дитиною не спілкується матеріальної допомоги не надає (а.с. 87-89). Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради № 934 від 05.09.2018 року затверджено висновок щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно висновку органу опіки та піклування Житомирської міської ради, як органі опіки та піклування, щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] встановлено, що питання щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав розглядалось на комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Житомирської міської ради 21 серпня 2018 року. Розглянувши матеріали, з'ясувавши обставини справи щодо виконання [PERSON] батьківських обов'язків, встановлено, що він є батьком [PERSON]. Дитина народилась в шлюбі між [PERSON] та [PERSON]. Шлюб між батьками малолітнього [PERSON] було розірвано в червні 2015 року, дитину залишено на проживання з матір'ю. [PERSON] створила належні умови для проживання та виховання дитини, забезпечує дитину усім необхідним. [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не піклується станом здоров'я сина, не цікавиться його життям та здоров'ям, успіхами дитини. [PERSON] не надає допомоги на утримання дитини, більше трьох років не бачився з дитиною, не спілкувався з нею ні за допомогою телефону, ні в соціальних мережах. [PERSON] не чинить перешкод у спілкуванні батька з дитиною, проте [PERSON] не бере участі в утриманні та вихованні дитини, не виявляє бажання спілкуватися, бачитись з дитиною, має значну заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини, матеріальної чи іншої допомоги дитині не надає, фактично втратив з дитиною родинні зв'язки. Дитина не отримала від батька жодного подарунка на день народження та на інші свята, навіть привітання по телефону. На підставі наведених вище фактів, виходячи з інтересів дитини, виконавчий комітет Житомирської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] (а.с. 114). Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі зобов'язання піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти. Таким чином, судом встановлено, що відповідач свідомо самоусунувся від виконання батьківських обов'язків по вихованню сина, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, матеріально його не забезпечує, нехтує своїми батьківськими правами відносно дитини, тому, враховуючи інтереси дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав, які передбачені ст. 164 СК України для позбавлення батьківських прав відповідача відносно його сина [PERSON], [INFO] Відповідно до ч. 6 ст. 164 СК України, рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Згідно положень ч. 1,2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; ) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. При вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд керується ч. 2 ст. 141 ЦПК України та покладає на відповідача судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved