Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходу/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування зазначає, що від зареєстрованого шлюбу, сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою. На теперішній час сторони проживають окремо. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина не надає, хоча має таку можливість. Тому, позивачка змушена звернутися до суду з позовом. Позивачка в судове засідання не з»явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає в повністю. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про розгляд справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, або визначаються судом. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. /а.с. 9/. Дитина проживає разом з матірю, про що свідчить довідка Новенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області № 806 від 22.05.2017 року. /а.с. 7/. Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідач [PERSON] позов визнав в повному обсязі, а згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно із ч.3\~ст.181 СК Україниза\~рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За правилами\~ст.182 СК України, які діяли на момент подачі позовної заяви,\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихстаттею 184 СК України. Згідно ч. 2\~ст. 182 СК України\~(в редакції, яка діє на момент винесення рішення) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1ст.183 СКчастка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч.1ст.191\~СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. З урахуванням викладених обставин, аналізуючи зібрані по справі докази, приймаючи до уваги те, що відповідач не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], хоча є працездатним та має можливість надавати таку допомогу, суд дійшов висновку, що з відповідача необхідно стягувати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], починаючи від дня предявлення позову 04 травня 2017 року до 07.07.2017 року включно у розмірі 1/4 частки від його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, а з 08.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, у розмірі 1/4 частки всіх видів його доходу, але не менше 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved