Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, але сімейне життя не склалося і шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. У вересні 2013 році дочка поступила на навчання до Уманського державного педагогічного університету, термін навчання в якому закінчиться 30 червня 2017 року. Дочка навчається на денній формі і потребує матеріальної допомоги. На даний час в їхній сім`ї склалося скрутне матеріальне становище у зв`язку з її навчанням, оскільки сума витрат на навчання, проживання, харчування, одяг, проїзд становить близько 2000 гривень. Відповідач же відмовляється надавати матеріальну допомогу на навчання і утримання дочки. А тому вона просить стягнути з нього аліменти в розмірі 800 грн. щомісячно до закінчення дочкою навчання 30.06.2017 року. В судовому засіданні позивачка спочатку підтримала свої позовні вимоги, а потім зменшила їх та прохала стягнути з відповідача аліменти в розмірі 500 гривень, пояснивши суду, що у зв`язку з навчанням дочки в університеті зросли фінансові потреби. Відповідач позов визнав частково та пояснив суду, що 800 гривень є для нього значною сумою, оскільки він працює на сезонній роботі і заробити кошти може лише влітку, через що в змозі виплачувати аліменти не більше 500 грн. в місяць. Третя особа пояснила суду, що вона навчається далеко від дому і на дорогу витрачає 300 гривень, з них 200 гривень на білет в обидві сторони та 50грн. на проїзд в таксі, так як її немає кому забирати. Крім того їй необхідні кошти на спортзал, придбання продуктів харчування та одягу, а підручниками вона забезпечена. Вислухавши сторін, третю особу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи (свідоцтво про народження [NUMBER]), відповідач є батьком повнолітньої [PERSON], [INFO]. Також судом встановлено і підтверджується довідкою № 799 від 12.08.2014 року, що дочка сторін навчається в Уманському державному педагогічному університеті ім. Павла Тичини на денному відділенні з 01.09.2013 року, термін якого закінчиться 30.06.2017 року, на державній формі навчання. Відповідно до ст. 199 СК України батьки зобов`язані утримувати повнолітню дочку до досягнення нею двадцяти трьох років, якщо вона продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги. З врахуванням цього, не лише відповідач, а й позивачка повинна її утримувати в період навчання в університеті. Судом встановлено, що дочка сторін дійсно потребує матеріальної допомоги, пов`язаної з навчанням у вище вказаному університеті, оскільки їй необхідні кошти на оплату проживання в гуртожитку, розмір якої, з її слів, становить 1800 гривень в рік, на щомісячний проїзд додому у зв`язку з віддаленістю місця навчання, на придбання продуктів харчування та одягу, при цьому вона отримує стипендію в розмірі 800 гривень. Крім того судом встановлено і підтверджується даними довідки № 06-134 від 29.08.2014 року, що відповідач працює і отримує заробіток, з його слів, в розмірі 2300-2500 гривень. Разом з тим позивачка, отримуючи заробітну плату в розмірі 2500 гривень, теж з її слів, оскільки вона відмовилася надавати суду докази в підтвердження розміру отримуваної нею заробітної плати, також має змогу надавати дочці матеріальну допомогу в період навчання останньої. Таким чином, враховуючи матеріальний стан обох сторін, та беручи до уваги можливість надання утримання другим з батьків, тобто позивачкою, суд вважає можливим на даний час стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, в сумі 500 грн. щомісячно до закінчення терміну навчання, роз`яснивши позивачці, що в разі покращення матеріального стану відповідача, вона вправі подати до суду позов про збільшення розміру аліментів. Також з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та,

Outcome: approved