Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивачка звернулась з вказаним позовом до Бориспільського міськрайонного суду Київської області, уточнивши який, обґрунтовувала позов тим, що під час розгляду іншої справи в суді з кредитних історій дізналась, що її чоловік отримав в різних банківських установах товарні та грошові кредити, про існування яких вона не знала. Вказує, що кошти і товари, отримані чоловіком в банках, в інтересах сім'ї ніколи не використовувались і були приховані від сім'ї, тому Позивачка просить визнати дані кредитні угоди такими, що не створюють обов'язків для неї, а є особистими майновими зобов'язаннями Відповідача. В судове засідання Позивач не з'явилась, надала суду заяву, у якій просила слухати справу в її відсутність та просила задовольнити позов. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти позову та звернулись до суду із зустрічним позовом, в якому просили розділити в натурі два автомобілі, що є спільною власністю подружжя, визнавши за кожним із подружжя один автомобіль. Третя особа в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином. Причини неявки невідомі. Про своє відношення до позову суд не повідомила. Заслухавши пояснення відповідача та його представника, позивача за зустрічним позовом та його представника, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 14 лютого 1996 року Позивач та Відповідач зареєстрували шлюб. Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з ч.1 ст. 61СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до пояснень позивачки та наданих суду банками копій кредитних справ, Відповідач по справі отримав товарні і грошові кредити. З кредитних справ вбачається, що Відповідач витратив, враховуючи додані особисті кошти і супутні банківські витрати: - 2 996,18 грн. - за кредитним договором з Укрсиббанком від 04.07.12 р. - 5 355, 00 грн. - за кредитним договором з Укрсиббанком від 26.01.2013р. - 29 945 грн. - за кредитним договором з Укрсиббанком від 26.01.2013р. з врахуванням коштів, виплачених на погашення кредиту за рахунок спільної сумісної власності за 9 місяців 2013року. - 2 601,05грн. - за кредитним договором з Альфабанку від 21.06.2012р. - 2 500грн. - за кредитним договором з Приватбанку від 30.11.11 р. 27 січня 2014 року Апеляційний суд Київської області по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу у частині зміни у мотивувальній частині рішення моменту фактичного припинення шлюбних відносин (з травня 2013 року на вересень 2011 року), апеляційні вимоги [PERSON] задовольнив частково, виключивши з мотивувальної частини тексту рішення суду першої інстанції посилання на припинення шлюбних відносин з травня 2013 року, тобто ще у грудні 2012 року Відповідачем вперше було подано до Позивача позовну заяву про розірвання шлюбу, що означає припинення шлюбних стосунків починаючи з цього моменту(а.с.223-226). Отже, кредитні зобов'язання Відповідача, які бралися ним у 2013 році: 22.01.2013 року 20 000 гривень у ВТБ-Банку та 26.01.2013 року 4755 гривень в УкрСибБанку (а разом - 24755 гривень), були вчинені поза шлюбних стосунків із Позивачем, що прямо випливає із тексту ухвали Апеляційного суду Київської області від 27.01.2014 року. Окрім того, що інші кредитні зобов'язання Відповідача так само були ним взяті поза шлюбних відносин із Позивачем. Позивачка зазначає, що в період шлюбу, а саме 23 жовтня 2007 року, відповідно до довідки-рахунку №800265, подружжям куплено автомобіль ДЕУ-Матіз, держномер [NUMBER]. Та оформлено на ім'я Відповідача. Однак, одночасно з придбанням родиною [PERSON] автомобіля ДЕУ-Матіз жовтого кольору, держномер [NUMBER], який було у подальшому зареєстровано на Відповідача, родиною також було придбано автомобіль ДЕУ-Матіз, держномер [NUMBER], червоного кольору, який було зареєстровано на Позивачку. Факт належності другого автомобіля саме Позивачу підтверджується ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 січня 2014 року (а.с.195-196), у якій Позивач зазначається як власник автомобіля. Таким чином, другий автомобіль, який зареєстровано на Позивача, є також спільною сумісною власністю подружжя і підлягає поділу. З огляду на що, при поділі двох автомобілів кожній із сторін повинен відійти автомобіль, який на цю сторону зареєстрований. Виходячи із зазначеного, позовна вимога у частині поділу лише одного автомобіля задоволенню не підлягає. Таким чином, оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що у первісному позові належить відмовити, а зустрічний позов слід задовольнити.

Outcome: approved