Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , мешканця [ADDRESS] , ; третьої осіби : органу опіки та піклування Олевської міської ради ( об'єднаної територіальної громади ) м. Олевськ вул. Володимирська , 2 , про позбавлення батьківських прав , В судовому засіданні позивачка під присягою позовні вимоги підтримала з підстав зазначених в позові і просить суд задовольнити їх в повному обсязі . Представник органу опіки та піклування Олевської міської ради в судове засідання не з'явився, але звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи у відсутності представника . Відповідач в судове засідання не з'явився , хоча був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи , не повідомив суд про поважні причини неявки в судове засідання . Суд враховуючи думку позивачки приходить до висновку про розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку . Судом встановлено , що сторони перебували у шлюбі з 10.05.2006 року по 06.08.2008 року , після чого шлюб було розірвано ( а.с.14 ) , [INFO] від шлюбу народилася дитина - [PERSON] ( а.с.5 ). Відповідно до рішення суду від 01.08.2007 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дитини ( а.с.6 ) . Відповідно до висновку органу опіки та піклування Олевської міської ради від 28.07.2017 року було визнано за доцільне позбавити батьківських прав відповідача на дитину , оскількі відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків , не цикавиться життям та вихованням дитини , не надає коштів на утримання дитини , не спілкується з дитиною та не турбується про її фізичний та духовний розвиток дитина знаходиться на утриманні та вихованні матері ( а.с.12 ) . Відповідно до довідки Олевського районного відділу ДВС встановлено , що позивачка аліментів на утримання дитини не отримує і заборгованість у відповідача за період з 01.01.2015 року по 01.06.2017 року складає 5467, 80 гривень Ухилення відповідача від виховання та матеріального утримання дитини стверджується показаннями свідка [PERSON] , а також відомостями зазначеними в характеристиці учбового закладу , де навчається дитина ( а.с.9 ) В ст.165 СК України зазначено , що з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків , опікун , піклувальник , особа , в сім'ї якої проживає дитина , інший дитячий заклад , у якому вона перебуває ; орган опіки та піклування; прокурор ; сама дитина , яка досягла чотирнадцяти років. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Так , відповідно до змісту п.2,4 ч.І ст.164 СК України мати , батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав , якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини . В свою чергу Пленум Верховного суду України у пункті 16 Постанови від 30 березня 2007 року №3 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав » роз'яснив , що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце , коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини її навчання , підготовку до самостійного життя , зокрема : не забезпечують необхідного харчування , медичного догляду , лікування дитини , що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання ; не спілкуються з дитиною в обсязі , необхідному для її нормального самоусвідомлення ; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей ; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі ; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу ; не створюють умов для отримання нею освіти . Зазначені фактори , як кожен окремо , так і в сукупності , можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків , свідомого нехтування ними своїми обов'язками . Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини , захист її інтересів , на відібрання дитини в інших осіб , які незаконно її утримують , та ін.) , що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею є крайнім заходом впливу на осіб , які не виконують батьківських обов'язків , а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного , всебічного , об'єктивного з'ясування обставин справи , зокрема ставлення батьків до дітей. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років зазначено в ст.6 СК України . Відповідно до ч.І ст.141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. На підставі наведеного та встановленого, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню , оскільки відповідач умисно ухиляється від обов'язку матеріально утримувати малолітню дитину , не приймає участі у її вихованні , не цікавиться про фізичний і духовний розвиток дитини , не підтримує будь-яких родинних стосунків з дитиною , а тому суд приходить до висновку про позбавлення батьківських прав відповідача стосовно дитини , є законним і обгрунтованим і не суперечить інтересам малолітньої дитини .

Outcome: approved