Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду через свого представника [PERSON] з позовом до Пеніжківської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в порядку спадкування і просила визнати за нею право приватної власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Мічуріна, 34 с. Пеніжкове Христинівського району Черкаської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] померлої 08.10.2014 року. Посилаючись при цьому на те, що 8 жовтня 2014 року померла її рідна тітка [PERSON]. Після чого відкрилася спадщина до спадкового майна, окрім іншого належить житловий будинок, господарські будівлі та споруди за адресою: вул. Мічуріна, 34 с. Пеніжкове Христинівського району Черкаської області. На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачці. Позивачка у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадщини, проте, у Христинівській районній нотаріальній конторі, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю виданих на імя спадкодавця усіх необхідних правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно. Таким чином, вона не може оформити своє право на спадщину через нотаріальну контору, незважаючи на прийняття спадщини у встановлений строк та вчинення всіх передбачених законом для цього дій, а тому змушена була звернутися до суду, так як не має іншого способу захистити своє право на спадщину. Представник позивачки в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю; представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій вказує, що позовні вимоги визнає повністю, просить справу розглядати в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі слідуючого. Судом встановлено, що 8 жовтня 2014 року померла рідна тітка позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина до спадкового майна, окрім іншого належить житловий будинок, господарські будівлі та споруди за адресою: вул. Мічуріна, 34 с. Пеніжкове Христинівського району Черкаської області. На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, який 03.10.2014 посвідчено [PERSON] секретарем Пеніжківської сільської ради Христинівського району Черкаської області та, який зареєстровано в реєстрі за №1. Згідно цього заповіту, [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було, з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що вона буде мати право на день смерті заповіла позивачу [PERSON] [INFO]. Позивач у встановленому порядку прийняла спадщину за заповітом, що стверджується наявністю спадкової справи №206 за 2014 рік, заведеної [PERSON] приватним нотаріусом Христинівського районного нотаріального округу. Проте, у Христинівській районній нотаріальній конторі їй відмовляють у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок №34 по вул. Мічуріна с. Пеніжкове Христинівського району, який залишився після смерті [PERSON], у звязку з відсутністю виданих на імя спадкодавця усіх необхідних правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно. Згідно довідки виконкому Пеніжківської сільської ради Христинівського району від 25.05.2015 №166, житловий будинок по вул. Мічуріна, 34 с. Пеніжкове Христинівського району, відповідно до погосподарської книги сільської ради №1 рахується за померлою 08.10.2014 [PERSON]. Згідно цієї ж довідки, даний житловий будинок спадкодавцем [PERSON], було збудовано власними силами. Згідно довідки виконкому Пеніжківської сільської ради Христинівського району від 21.05.2015 №157 [PERSON], дійсно до дня смерті проживала за адресою: [INFO]. Тобто, мова йде про те, що [PERSON] з часу будівництва житлового будинку за вказаною адресою та до дня своєї смерті у ньому проживала, фактично ним користувалась та володіла. Відповідно до замовленого позивачем технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок №34 по вул. Мічуріна с. Пеніжкове Христинівського району складеного Комунальним підприємством «Черкаське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації», станом на 28.04.2015 житловий будинок складається та позначено під: «А-1» - житловий будинок, вартістю 89674,00 грн., «Б» - погріб з шийкою, вартістю 3858,00 грн., «а» - веранда, вартістю 12650,00 грн., «В» літня кухня, вартістю 7076,00 грн., «Г» - сарай, вартістю 1154,00 грн., «Д» - сарай, вартістю 5974,00 грн., «Е» - сарай, вартістю 351,00 грн., «Ж» - гараж, вартістю 8988,00 грн., «ґанок», вартістю 236,00 грн., «№1» - колодязь питний, вартістю 2651,00 грн., всього нерухомого майна загальною інвентаризаційною вартістю 132612,00 грн. Згідно цього ж технічного паспорту на житловий будинок, самочинного будівництва його власником [PERSON] житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Мічуріна, 34 с. Пеніжкове Христинівського району не виявлено, тобто це означає, що на їх будівництво були відповідні дозволи, проекти, погодження, тощо. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року розяснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, позивачка не може оформити своє право на спадщину через нотаріальну контору, незважаючи на прийняття спадщини у встановлений строк та вчинення нею всіх передбачених законом для цього дій, а тому змушена звернутися до суду, так як не має іншого способу захистити своє право на спадщину. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. А згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві\~ на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~Відповідно до змісту ст. 1216 ЦК України, у разі спадкування права та обовязки спадкодавця переходять до спадкоємців. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року розяснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тому право приватної власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вул. Мічуріна, 34 с. Пеніжкове Христинівського району Черкаської області - може бути визнане за позивачкою. \~

Outcome: approved