Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину в розмірі 2000 гривень щомісячно з індексацією відповідно до закону, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття дитини. Свої вимоги мотивує тим, що сторони по справі є батьками сина - [PERSON], [INFO]. У свідоцтві про народження сина батьком записаний [PERSON]. Син проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні та вихованні. Знаючи, що малолітня дитина потребує постійної батьківської уваги та допомоги, відповідач належної матеріальної допомоги не надає. Позивачка звернулась до суду 29 липня 2016 року з проханням стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання - [PERSON], [INFO], до його повноліття, тобто до [INFO]. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. (а.с. 17). Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, також повідомлявся про розгляд справи через засоби масової інформації (газета «Одеські вісті» від 13 вересня 2016 року) причин неявки суду не сповістив, з заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертався. (а.с. 10,18). Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України та ст. 6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. З'ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] є батьками сина - [PERSON], [INFO]. (а.с. 3). У свідоцтві про народження сина батьком записаний [PERSON]. Син проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні та вихованні. Знаючи, що малолітня дитина потребує постійної батьківської уваги та допомоги, відповідач належної матеріальної допомоги не надає. Позивачка звернулась до суду 29 липня 2016 року з проханням стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання - [PERSON], [INFO], до його повноліття, тобто до [INFO]. У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов'язку її утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на їх утримання. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із штампом суду на позовній заяві, позивач подав її 29 липня 2016 року. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти потрібно стягувати з відповідача, починаючи з 29 липня 2016 року. Згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи матеріальний стан сторін, з врахуванням встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей, суд вважає можливим, не порушуючи права сторін, стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання сина аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень щомісячно, з індексацією відповідно до закону, проте не менше 30% від прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, до його повноліття. Також, відповідно до положення ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551 гривень 20 копійок, передбачений Законом України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: partial