Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок №5 по вул.Жовтнева в с.Вознесенка Мелітопольського району Запорізької області, який належав її чоловіку [PERSON], що помер 26 вересня 2014 року. В судове засідання позивачка та її представник [PERSON] не зявились, від представника позивачки надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, на позові наполягає. Представник Вознесенської сільської ради Запорізької області в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та прийняття рішення на розсуд суду. Треті особа [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, від них надійшли письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, не заперечують проти задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з договором купівлі-продажу житлового будинку від 04.02.2004 право власності на житловий будинок №5 по вул.Жовтнева в с.Вознесенка Мелітопольського району Запорізької області належить [PERSON] /а.с.8/. Однак, 26 вересня 2014 року [PERSON] помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть, серії І-АЗ за №606106 від 01.10.2014 року /а.с.6/. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, до складу якого входить житловий будинок №5 по вул.Жовтнева в с.Вознесенка Мелітопольського району Запорізької області. Відповідно до ст.1261 ЦК України в першу чергу право на спадщину за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивачка, як дружина покійного, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу /а.с.7/ та [PERSON] і [PERSON], як діти спадкодавця. Інших спадкоємців немає. Як вбачається із відповіді завідувача державного нотаріального архіву після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №212/2015. Із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулася позивачка, яка постійно проживала зі своїм чоловіком до дня його смерті, тобто відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України вона вважається такою, що прийняла спадщину, що підтверджується довідкою Вознесенського сільського голови /а.с.9/. Інші спадкоємці [PERSON] та [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися. Від них є письмові заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті їхнього батька, яка завірена секретарем Вознесенської сільської ради Онищенко Л.А.09.09.2015 року, та вони не заперечують проти оформлення спадкового майна на ім'я позивачки /а.с.32,33/. Отже, єдиною спадкоємицею є позивачка. Однак, оформити право власності на спадщину позивачка не має можливості, оскільки власником своєчасно не було зареєстровано право власності на вищевказаний будинок. Таким чином, оскільки на спадковий будинок є правовий документ, ніким не оскаржений, позивачка не заявила про відмову від спадщини, суд вважає можливим визнати її спадкоємцем, який фактично прийняв спадкове майно та визнати за позивачкою право власності на житловий будинок №5 по вул.Жовтнева в с.Вознесенка Мелітопольського району Запорізької області у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], що помер 26 вересня 2014 року. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved