Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, посилаючись на те, що заочним рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 19.12.2013 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. 16 травня 2011 року під час шлюбу у сторін народилась народилася донька [PERSON]. 02 лютого 2016 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кельменецького районного управління юстиції у Чернівецькій області. Після укладення шлюбу вона змінила своє прізвище «Шевчук» на прізвище «Китайгородська». Рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 12.02.2015 року вирішено стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], в розмірі 600 грн. щомісячно і до повноліття дитини. Відповідач оплачує аліменти нерегулярно, вказаних коштів не вистачає навіть на мінімальне утримання дитини та купівлю речей першої необхідності (продуктів, одежі, медикаментів). \~ \~ \~ \~З моменту визначення розміру аліментів, а саме: з 2015 року змінилися матеріальні умови проживання її сімї, а також значно зросли витрати на утримання дитини у звязку із збільшенням її віку. Визначений судом розмір аліментів не задовольняє вимоги щодо належного утримання та догляду за дитиною, не сприяє її гармонійному розвитку. Крім того, навіть чинне законодавство, станом на сьогоднішній день, передбачає значно більший розмір аліментів, ніж визначено рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 12.02.2015 року, зокрема мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. А тому просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини. Визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі по 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю і підтвердили обставини, викладені в позовній заяві. Доповнили, що вона з 16.04.2018 року не працює та в Управлінні соціального захисту населення Шевченківського району на обліку не перебуває. Просили задовольнити позовні вимоги. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали і підтвердили обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. Доповнили, що відповідач має проблеми зі здоровям, в звязку з чим неодноразово перебував на лікарняному. Також з 20.10.2017 року він звільнений з роботи і щомісячний заробіток в нього відсутній. Поряд з цим, у нього є інша сімя та малолітня донька Даря, [INFO]. Всі обставини вказують на факт, що його матеріальний стан не покращився, а лише погіршився, тому просили в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частина 1 статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В пункті 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.ст. 263, 265 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим, а за змістом має містити встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини. При встановленні фактів суд оцінює належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 264 ЦПК України суд ухвалюючи рішення повинен вирішити такі питання: - чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; - які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; - яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи у сторін під час перебування їх в шлюбі 16 травня 2011 року народилася донька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). Шлюб між сторонами було розірвано 19 грудня 2013 року, що підтверджується копією рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області (а.с.5-6). Рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 12 лютого 2015 року (а.с.7-8) стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні встановлено, що відповідач має проблеми зі здоровям, в звязку з чим неодноразово перебував на лікарняному, однак він є працездатним, хоча на даний час не працює, і має можливість надавати матеріальну допомогу дитині. На утриманні у відповідача перебуває малолітня донька Даря, [INFO], від іншого шлюбу. Враховуючи інфляційні процеси, які відбулися в нашій державі протягом останнього року, значне подорожання продуктів харчування, одягу, взуття тощо, а також те, що в даний час позивачка не працює, суд вважає, що матеріальний стан позивачки щодо утримання неповнолітньої дитини змінився, тобто зменшився. Отже необхідно збільшити розмір присуджених аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання дитини згідно з рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 12 лютого 2015 року з твердої грошової суми в розмірі 600 грн. на іншу тверду грошову суму 1000 грн. Визначаючи розмір\~твердої грошової\~суми,\~яку відповідач\~має сплачувати\~суд враховує\~ також\~те,\~що відповідно\~до ст.\~7\~Закону України\~«Про державний\~бюджет на\~2018\~рік» прожитковий\~мінімум на\~дитину від\~6\~до 18\~років з 01.01.2018\~року складає\~-\~1860\~грн.,\~а з 01.07.2018 року складає 1944 грн., а також те, що у відповідача на утриманні є інша малолітня дитина, а тому розмір аліментів необхідно збільшити до 1000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, то в цій частині необхідно відмовити за безпідставністю, оскільки стаття 184 СК України такого стягнення не передбачає. Крім того, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн., оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: partial