Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, непрацездатної дружини та додаткових витрат на дитину. В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що 26 квітня 2013 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем, під час якого народився [INFO] спільний син, [PERSON]. У теперішній час вона спільно із відповідачем не мешкає, тому син перебуває на її утриманні. Натомість відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання [PERSON]. У той же час спільна дитина має низку захворювань, що обумовлює її відповідне лікування та харчування. Вона не працює, бо перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Оскільки дитина мешкає разом із нею, то вона понесла додаткові витрати на лікування, на харчування та придбання належних та необхідних дитині меблів та взуття. На підставі переліченого просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини від доходів відповідача щомісячно до повноліття [PERSON]. Також просила суд до досягнення сином трьох років стягувати з відповідача аліменти на її утримання на її користь в розмірі 1/6 частини від доходів останнього щомісячно. Позивачка просила з відповідача також стягнути понесені нею додаткові витрати на харчування, на лікування та утримання дитини в сумі 13341,42 грн. У судовому засіданні [PERSON] на задоволенні заявлених нею позовних вимог наполягала, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, та просила суд задовольнити позов повністю. При цьому зазначала, що їй необхідно щонайменше відшкодувати відповідачем витрати, понесені нею на придбання ортопедичного взуття дитині для її лікування в сумі 6239 грн. У судовому засіданні [PERSON], частково заперечуючи проти заявлених позовних вимог, вказував, що він погоджується повністю сплачувати на користь позивачки на утримання [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частки від заробітку до досягнення дитиною повноліття, погоджується на стягнення з нього аліментів в розмірі 1/6 частки на утримання [PERSON] до досягнення [PERSON] трьох років. Однак відповідач не погоджується з вимогами про стягнення з нього додаткових витрат на утримання [PERSON], вказуючи, що він також ніс суттєві матеріальні витрати на сина за час спільного проживання з позивачкою. Дадав при цьому, що він мешкав разом із [PERSON] до вересня 2014 року. Суд, вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного вмотивування. Суд встановив, що за свідоцтвом про шлюб, виданим 26 квітня 2013 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 119 від 26 квітня 2013 року, [PERSON] одружився із [PERSON], після чого дружині було присвоєно прізвище - [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження, виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 942 від 6 листопада 2013 року, вбачається, що [PERSON] народився [INFO], батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до відомостей, що містяться у виписках з амбулаторної карти [PERSON] вбачається, що дитина страждає на двосторонню косолапість та пренатальну енцефалопатію з окорухливими порушеннями, що свідчить про необхідність постійного нагляду дитини та лікування в ортопеда та невролога. З наданих суду копій квитанцій на придбання спеціального харчування та лікування дитині, [PERSON], вбачається, що позивачкою було витрачено на ліки - 3980,60 грн., на лікування - 4172,90 грн., на харчування - 1395,92 грн., на дитячу мебель - 3792 грн., що загалом складає 13341,42 грн. Також в судовому засіданні позивачкою було надано копії квитанцій та накладних про придбання нею ортопедичного взуття [PERSON] на загальну суму 6239 грн. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України (далі за текстом рішення - СК) батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За ч. 3 ст. 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. На підставі ч. 2 ст. 84 СК дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 80 СК аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. На підставі того, що відповідач повністю визнав позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та непрацездатної дружини, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Зважаючи на наведене, суд дійшов того, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини до досягнення [PERSON] трьох років підлягають задоволенню, тобто стягненню в розмірі 1/6 частки від доходів відповідача щомісячно. Згідно до ст. 185 СК той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Враховуючи, що обов'язок утримувати дитину в рівній мірі несуть обидва з батьків, сторін по справі, а також враховуючи встановлені обставини справи, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини з відповідача частково, а саме в розмірі 6239 грн. На підставі переліченого та

Outcome: partial