Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою 17.04.2015 року. Позивачка в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на задоволенні позовних вимог, розмір аліментів на своє утримання просил02.07.2015а визначити судом з урахуванням тих обставин, що вона не працює, мешкає з батьками похилого віку, отримує державну допомогу в розмірі 810,00 гривень на місяць. Відповідач позовні вимоги щодо стягнення аліментів визнав частково, а саме в частині сплати аліментів на утримання сина, з позовними вимогами щодо стягнення аліментів на утримання колишньої дружини не погодився, пояснивши суду, що його колишня дружина вже доросла дівчина і має можливість підробляти на своє утримання, бо володіє англійською мовою і може викладати її учням в приватному порядку ,не працюючи офіційно. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав: Позивачка і відповідач перебували в шлюбних відносинах з 21.06.2013 року, належним чином шлюбні відносини припинені, шлюб розірвано рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.06.2015 року, рішення суду набрало законної сили, сторони сумісно не мешкають, суспільне господарство вели до припинення відносин до березня 2015 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується актовим записом про реєстрацію народження № 2463 від 23.112013 року, який виконано відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Відповідач по справі працює, про що повідомив в судовому засіданні. На підставі ст..150 Сімейного Кодексу України на батьків покладено обов'язок виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї, своєї Батьківщини, також покладено обов'язок піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов'язані поважати дитину, забезпечити здобуття дитиною загальної середньої освіти, готувати дитину до самостійного життя. Згідно вимог ст..152 Сімейного Кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. На підставі вимог ст..155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. На підставі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог п.2) ч 1 ст..164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. На підставі вимог ч 2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може вирішити на вимогу позивача або за власною ініціативою питання про стягнення аліментів на дитину. На підставі ст..180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, дочки, сина. 4) Інші обставини, які мають істотне значення Судом встановлено, що відповідач не має інших утриманців. На підставі ст..183 СК України розмір аліментів на неповнолітню дитину визначається судом як частка заробітку (доходу) батька чи матері. На підставі ч 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно вимог ст..191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі ст.184 Сімейного Кодексу України аліменти в твердій грошовій сумі можуть бути призначені, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі. Позивачка належним чином доказів суду про ці обставини не надала. Учасникам процесу було роз'яснено судом вимоги ст.ст.10,11,60 ЦПК України стосовно того, що докази по справі надаються сторонами, а судом тільки оцінюються. На підставі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, дочки, сина. 4) Інші обставини, які мають істотне значення На підставі вимог ст.80 СК України аліменти на утримання одному з подружжя можуть бути присуджені судом у частці від заробітної плати другого з подружжя, або в твердій грошовій сумі. На підставі вимог ч.2ст.84 Сімейного Кодексу України «дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, до досягнення дитиною трьох років. На підставі вимог ст.2 Сімейного Кодексу України він регулює сімейні особисті немайнові і майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір'ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання тощо. На підставі вимог ч4 ст.4 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, а також на інших підставах, не заборонених законом. На підставі ч 1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. На підставі вимог ч.2 ст.21 СК України проживання чоловіка та жінки без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. При визначенні розміру аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, суд ураховує матеріальний стан позивачки, яка перебуває в відпустці по догляду за дитиною, що підтверджується довідкою, а також ті обставини, що відповідач працює, не має інших утриманців. Судом роз'яснені сторонам вимоги ст.ст.10,11,60 ЦПК України в тій частині, що докази в судовому процесі подаються тільки сторонами, а судом тільки оцінюються. Суд вважає, що відповідач не довів суду ті обставини, на які посилався в судовому засіданні, а саме не підтвердив в повному обсязі розмір заробітної плати та не надав доказів тим обставинам, що змушений орендувати житло. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Також, на підставі вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне покласти на відповідача обов'язки по сплаті судового збору на користь держави.

Outcome: partial