Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-05 00:00:00

Позивачка звернулася\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] про стягнення пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів та стягнення заборгованості по аліментам. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19.08.2008 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Від шлюбу вони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 26.09.2007 року з відповідача стягнено аліменти на утримання дитини до 11.04.2018 року. З дня видачі виконавчого листа № 2-311/07 від 26.09.2007р. відповідач аліменти не сплачував. Відповідно до наданих виконавчою службою довідок-розрахунків заборгованості по аліментам складає 51624,49грн. На теперішній час відповідач суму заборгованості не сплатив. Після повноліття дитини виконавча служба надіслала позивачці постанову про закриття виконавчого провадження, посилаючись на ст. 39 п.7 Закону України «Про виконавче провадження». П.7 ст. 39 вказаного Закону трактує: Виконавче провадження закривається у разі: закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів. Як вбачається із наданих довідок Білокуракинською виконавчою службою про нарахування та сплату аліментів впродовж з вересня 2007 року по 11 квітня 2018р. роботу по стягненню аліментів на користь позивача державний виконавець вказаної виконавчої служби не проводив. Сума пені по розрахункам за несплату аліментів за період з вересня 2007 року по теперішній час складає 424 349,28 грн. У зв`язку з чим позивачка просить суд стягнути з відповідача суму несплачених аліментів за період з вересня 2007 року по 01.07.2020 року у розмірі 51624,49 грн, а також пеню за несплату аліментів за період з вересня 2007 року по 01.07.2020 року у розмірі 51624,49 грн, а також покласти на відповідача судові витрати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та надала пояснення, аналогічні викладеному в позовній заяві. Доповнила, що в 2017 році були два платежі по 12000 грн в рахунок сплати аліментів, про що вона власноручно писала розписки. Про ці сплати вона повідомляла державного виконавця, проте, чому вони не зазначені в довідці-розрахунку, пояснити не може. Постанову державного виконавця про закриття виконавчого провадження при наявній заборгованості по аліментним платежам вона не оскаржувала. Просила її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що заборгованість по аліментним платежам відсутня, у зв`язку із чим просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги позивачки не визнав та суду пояснив, що якби була наявна заборгованість по сплаті аліментних платежів, то державний виконавець не закрив би виконавче провадження. На момент закриття виконавчого провадження дійсно була наявна заборгованість, проте. відповідачем вона була повністю погашена, після чого виконавче провадження було закрите. Вважає, що позивачка таким чином намагається безпідставно стягнути кошти з відповідача. Доповнив, що, незважаючи на відсутність заборгованості по аліментам, відповідач продовжує допомагати своїй доньці, на підтвердження чого надав розписку від 07.12.2020 про сплату їй 15000 грн. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Суд, вислухавши пояснення позивачки, відповідача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 26.09.2007 року по цивільній справі №2-311/07 зі [PERSON] стягнено аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше одного неоподаткованого мінімуму громадян, починаючи з дня подачі заяви до суду з 30.08.2007 року та до повноліття дитини (а.с. 20). Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 21.05.2018 року, головним державним виконавцем Білокуракинського ВДВС ГТУЮ у Луганській області Ведмеденком Д.В. закінчено виконавче провадження № 1019466 на підставі виконавчого листа №2-311/07 від 26.09.2007 року на підставі на п. 7 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 5). За період з 25.11.2008 по 01.09.2010 заборгованість по аліментам складає 5368 грн (а.с. 7). Залишок по несплаченим аліментним платежам станом на 01.06.2011 становить 4899,14 грн (а.с. 14). Як вбачається з довідки-розрахунку, наданого Білокуракинським районним відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на запит суду, за період з травня 2014 року по квітень 2018 року аліментні платежі не сплачувалися, заборгованість склала 44844,90 грн (а.с. 98-99). Згідно розписки від 07.02.2017 року [PERSON] отримала від [PERSON] виплату в розмірі 12000 грн аліментних платежів на доньку - [PERSON] за період 2017 року (а.с. 87). Відповідно до розписки від 19.02.2018 року, [PERSON] отримала від [PERSON] виплату в розмірі 12000 грн аліментних платежів на доньку - [PERSON] за період 2017 року (а.с. 86). Згідно розписки\~від 07.12.2020\~року [PERSON] \~отримала від\~ [PERSON] \~виплату в\~розмірі 15000\~грн в\~рахунок аліментних\~платежів (а.с. 107). Позивачка підтвердила, що її донька отримала від відповідача зазначену суму грошей. Статтею 180\~СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно ч. 4 ст. 195 СК України Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Таким чином, суд вважає необхідним при розрахунку суми заборгованості зарахувати в рахунок сплати відповідачем аліментів сум, отриманих позивачем 07.02.2017, 19.02.018 та отриманих донькою сторін 07.12.2020, у зв`язку із чим загальна сума заборгованості складає 12624,49 грн, яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Суд не приймає до уваги пояснення представника відповідача про повну сплату заборгованості по аліментам в 2018 році, оскільки жодних доказів на підтвердження цього відповідачем та його представником суду не надано. Також про зворотнє свідчить і факт передання відповідачем коштів в розмірі 15000 грн 07.12.2020 своїй доньці [PERSON] в рахунок сплати аліментних платежів. Відповідно ст. 196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. \~ \~ \~ \~Саме таку правову позицію 25 квітня 2018 року висловив Верховний Суд у справі № 572/1762/15-ц. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196\~СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Проте, суд не має можливості обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо, з огляду на те, що [PERSON] періодично надав позивачці грошові кошти в рахунок сплати аліментів та державним виконавцем ці суми при визначенні заборгованості по аліментам враховані не були. Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені за несплату аліментів задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 205,61 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial