Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від його заробітку доходу щомісячно, але не менш 30% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі позову до суду та до досягнення сином повноліття. Позивачка зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 23 грудня 2011 року. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Шлюб між ними розірвано 21.03.2017 року за рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області. Шлюбні відносини між ними припинені з весни 2016 року. Після припинення шлюбних відносин відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання їх неповнолітнього сина, тому вона змушена звернутися до суду з цим позовом. Вона потребує матеріальної допомоги від відповідача на утримання сина. Дитині потрібно купувати одяг, продукти харчування, ліки і на все це необхідні кошти. Інших осіб, які мали би можливість надати їй матеріальної допомоги на утримання їх неповнолітнього сина в неї немає. Відповідач працює, розмір доходів їй не відомий. Інших неповнолітніх дітей відповідач не має, відрахування по іншим виконавчим документам с доходів відповідача не проводяться. Таким чином, відповідач має можливість надавати їй матеріальну допомогу на утримання їх доньки. Позивачка у судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов визнав у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.12.2011 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 березня 2017 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.8). Після припинення шлюбних відносин відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання їх неповнолітнього сина. Згідно довідки про склад сімї від 22.03.2017 року дитина проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Відповідач не надає позивачці добровільно регулярної матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча є працездатним та має можливість надавати таку допомогу. З цими обставинами відповідач погодився, надавши заяву про визнання позову. Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При вирішенні питання щодо визначення розміру аліментів, суд враховує обставини, зазначені у ст. 182 СК України, а також приймає до уваги визнання позову від повідачем. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, а також визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає необхідним відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір». Стягнення аліментів слід здійснювати відповідно до вимог ч.1 ст.191 СК України з дня звернення позивачки до суду з даним позовом, тобто з 24 березня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved