Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищеназваним позовом. Просила визнати [PERSON] таким, що втратив право на проживання в будинку №10, який знаходиться по вул. Коцюбинського, м. Гадяч Полтавської області та користування вказаним будинком. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO]. Після закінчення навчання в Веприцькому СПТУ Гадяцького району в серпні 2008 року він виїхав з будинку і з того часу в будинку не проживає і не зявляється, не приймає участь в сплаті комунальних послуг, не цікавиться житлом, а лише формально залишається зареєстрованим у даному житлі. В звязку з тим, що відповідач, не проживає в будинку і не сплачує комунальні послуги, але зареєстрований в ньому, позивачка вимушена сплачувати комунальні послуги в значно більших розмірах, а враховуючи її складний матеріальний стан, час від часу виникає заборгованість за електроенергію та газопостачання, а також вона не може повністю розпорядитися належним їй майном на власний розсуд. У судове засідання позивачка не зявилася, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся через оголошення в пресі, доказів поважності причин неявки в судове засідання не надав, клопотань про розгляд справи за його відсутності не надходило. Представник третьої особи управління Державної міграційної служби України в Полтавській області не зявився, про час, день та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення в справі. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що згідно актів комісії від 05.04.2016 року, 20.05.2016 року, 15.07.2016 року, 10.09.2016 року на предмет проживання [PERSON] за адресою м. Гадяч вул. Коцюбинського, 10, Полтавської області виявлено в результаті обстеження житлового приміщення, що останній зареєстрований за даною адресою, але не проживає і особисті речі відсутні (а.с. 9-12). Згідно довідки, наданої виконкомом Гадяцької міської ради Полтавської області, [PERSON] зареєстрована за вище вказаною адресою разом з сином [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 8). Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~\~\~\~\~\~ З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд вважає, що вимоги позивачки знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, з підстав викладених вище, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved