Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 22.08.2009 року виконкомом Вербівської сільської ради Липовецького району вінницької області, актовий запис №3. В позовній заяві позивач вказує, що від цього шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Причиною, що спонукала звернутись до суду із даним позовом вказує на те, що їх шлюбні відносини не складалися через непорозуміння, які виникали в повсякденному житті, сварки та скандали, а тому вони припинили сумісне проживання і вже майже сім місяців проживають окремо один від одного, шлюбних відносин не підтримують, господарства не ведуть, вихованням дитини позивачка займається самотужки. Ураховуючи те, що збереження шлюбу суперечить її, [PERSON], інтересам та інтересам їх дитини, просила шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилась, однак надала суду заяву, в якій просила суд розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання також не з'явився, хоча про день та час розгляду справи по суті був сповіщений в установленому законом порядку, на що вказує рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Ураховуючи те, що позивачка скористалась своїми правами, що передбачені ч.2 ст.158 ЦПК України, а неявку відповідача суд визнає не поважною, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, а тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів, що містяться у справі не здійснюючи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ст.169, 197 ч.2 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 22.08.2009 року сторони зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис №3 та видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] Від цього шлюбу сторони мають доньку [PERSON] [INFO], що доведено свідоцтвом про народження (а.с.5). Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, дитину спільно не виховують, шлюбних відносин не підтримують, господарства спільно не ведуть. В своїй заяві адресованій суду позивачка не висловила наміру зберегти сім'ю, а відповідач, будучи належним чином оповіщеним про розгляд справи, ігнорував явку до суду. Правовідносини, що є предметом даного спору є сімейними, а відтак регулюються Сімейним кодексом України від 10 січня 2002 року N 2947-III. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зі змісту ст.ст.104, 105, 110 СК України слідує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду шляхом пред'явлення позову одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на викладене та у контексті приведених правових норм, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню: шлюб між сторонами має бути розірваний, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх малолітньої дитини, що має істотне значення. Разом з цим, підлягає до задоволення вимога позивача про відновлення їй дошлюбного прізвища, оскільки це узгоджується з приписами ст.113 СК України. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст.104, 104, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved