Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, посилаючись, що перебуває у шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу сторони мають дітей синів: [PERSON] ,[INFO] та [PERSON], [INFO]. Стверджує, що спільне подружнє життя у них не склалося і вони фактично припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, на примирення не згодна, спір відносно поділу спільно-нажитого майна та місця проживання дітей між ними відсутній. Діти проживають з нею, перебувають на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає, в звязку з чим, позивачка просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на місяць до досягнення ними повноліття та також стягнути на її утримання аліменти в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, у звязку з тим, що вона не працює та потребує матеріальної допомоги. В судове засідання позивач не з»явилась, але надала суду заяву в якій просила слухати справу у її відсутність, підтримала позовні вимоги з підстав викладених в позові. Не заперечувала проти заочного винесення рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, клопотань про перенесення розгляду справи до суду не надходило. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у звязку з чим вони підлягають задоволенню з таких підстав: На підставі ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і забезпечення шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05.04.2014 року, зареєстрованому Відділом державної РАЦС реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні, актовий запис №138 (згідно свідоцтва про шлюб серії І-КГ №086572). Відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що вбачається з Свідоцтва про народження І-КГ № 180341 від 15.05.2014 року та [PERSON], [INFO], що вбачається з Свідоцтва про народження І-КГ № 182881 від 29.07.2014 року. З позовної заяви, вбачається, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. На підставі вищевикладеного, з урахуванням матеріального становища платника та отримувача аліментів, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від доходу відповідача на дітей, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Сторони фактично не ведуть спільного господарства та фактично припинили шлюбні відносини понад 9 місяців тому, тому збереження сімї стало неможливим, подальше спільне життя подружжя і забезпечення шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, спір щодо поділу майна подружжя та місця мешкання дітей між сторонами відсутній. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.4 ст.84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Так як позивачка знаходиться в скрутному матеріальному становищі, та ніде не працює, у зв»язку із доглядом за дітьми, суд вважає за необхідне позов задовольнити, та стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку.

Outcome: approved