Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом і свої вимоги мотивує тим, що 07.08.2009 року уклала шлюб з відповідачем. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Просить стягувати з відповідача аліменти на неповнолітню дитину у розмірі ? частини його доходу щомісячно, до досягнення нею повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, оскільки дитина мешкає разом з нею та перебуває на її утриманні, на час звернення до суду не вирішено питання про участь відповідача щодо утримання дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала позов та просила його задовольнити в повному обсязі, зазначила, що на час розгляду справи перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку в зв'язку з поганим станом здоров'я дитини, займається її вихованням та утриманням. На даний час рішенням Ковпаківського районного суду міста Суми шлюб між нею та позивачем розірвано. Відповідач в судовому засіданні позовну заяву визнав частково, просив стягувати аліменти у розмірі меншому ніж 1/4 частини його доходу, оскільки відповідно до рішення Буринського районного суду Сумської області, виконавчий лист № 2-570 виданий 18.11.2008 року, сплачує аліменти на користь [PERSON] - третьої особи у справі, на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини доходу але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вважає, що загальний розмір утримання не може складати більше ніж 50% його доходу. В судове засідання третя особа [PERSON] не з'явилася, суд вважає за можливе провести розгляд справи за її відсутності, оскільки вона повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином. Суд, заслухавши позивачку, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07.08.2009 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції. Рішенням Ковпаківського районного суду міста Суми даний шлюб розірвано (а.с. 4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5), дитина проживає разом з матір'ю (а.с. 6). Відповідач працює лікарем ветеринарної медицини Білопільської районної лікарні держветмедицини, також обслуговує в якості лікаря ПП [PERSON], ПП [PERSON], що підтверджується довідками з місця роботи: від 30.09.2013 року, 19.12.2013 року (а.с. 13-15). Відповідно до рішення Буринського районного суду Сумської області, виконавчий лист № 2-570 виданий 18.11.2008 року, сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини доходу але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження № 29825905 Відділу державної виконавчої служби Білопільського районного управління юстиції, показаннями сторін (а.с. 12). Дані обставини визнаються сторонами та не оспорюються. Таким чином між сторонами склалися цивільно-правові відносини, які регулюються Сімейним Кодексом України. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року (далі - Конвенція), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 27 Конвенції, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов'язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ст.15 ЦПК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Тобто, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес, які і є підставою для звернення до суду. Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1 ст. 58 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи зі змісту ст. ст. 214- 215 ЦПК України, підставою для задоволення позову в цивільному судочинстві є доведеність факту порушення прав, свобод чи інтересу особи, яка звернулась до суду за їх захистом. Відповідно до ст. 128 КЗпП України при відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п'ятдесят процентів заробітку. Обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Згідно ч. 4 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.99 року № 966-XIV). Враховуючи вищенаведене, часткове визнання відповідачем позову, те, що відповідач працює, отримує регулярний, стабільний дохід, має задовільний стан здоров`я, сплачує аліменти на іншу неповнолітню дитину, суд вважає за необхідне, з урахування матеріального та сімейного становища сторін, позов задовольнити частково, стягнувши з [PERSON] аліменти у розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття та аліменти сплачувати матері дитини - [PERSON] починаючи стягнення з 29.11.2013 року - моменту звернення до суду з позовом, що сумарно зі сплатою аліментів на користь [PERSON] складає 53,33 % від заробітної плати та узгоджується з вимогами ст. 128 КЗпП України, ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження». Визначаючи розмір аліментів суд виходив із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного, ст. ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України, ст. 128 КЗпП України, ст. 70 Закону україни «Про виконавче провадження»,

Outcome: partial