Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що вона є власником житлового будинку розташованого по вул. Шевченка , 52 в смт.Доброслав, Лиманського району, Одеської області в якому окрім неї також зареєстрований її колишній чоловік [PERSON] але не проживає з 2012 року. Нинішне місце перебування відповідача їй не відоме. На підставі чого вона звернулась до суду з даним позов, яким просить суд визнати відповіда таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Позивачка [PERSON] надала до суду заяву якою просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Третя особа Дброславська селищна рада Лиманського району Одеської області в судове засідання не з'явилася про дату та час засідання була повідомлена належним чином. Відповідачі всудове засідання не з'явилися повідомлялися судом за останнім відомим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення на сайті суду. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок розташований в смт.Доброслав, вул. Шевченко, будинок №52, Лиманського району, Одеської області. Згідно виписок із домової книги у вказаному будинку за адресою: смт.Доброслав, вул. Шевченко, будинок №52, Лиманського району, Одеської області, зареєстрований також відповідач [PERSON] 08.01.1966 року народженя. У відповідності до акту обстеження щодо підтвердження факту непроживання складеного депутатом Доброславської селищної ради Лиманського району Одеської області [PERSON] та сусідів [PERSON], [PERSON]І, відповідач [PERSON] не проживає у вказаному будинку з 2012 року його особистого майна в будинку не має. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте відповідачем не надано суду жодного доказу на спростування позовних вимог. У відповідності до положень ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Крім того відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вище наведені норми законодавства, та конкретні обставини справи, а саме те, що відповідачі в спірному жилому приміщенні без поважних причин не проживає понад встановленого законодавством строку, що в свою чергу перешкоджає позивачці здійсненню її права користування та розпорядження належним їй будинком, позов підлягає задоволенню, а відповідачі слід визнати такими, що втратили право користування жилим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved