Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивачка звернулась з даним позовом до суду, мотивуючи свої вимоги тим, що між нею та відповідачем 22.07.2000 року був укладений шлюб, від якого вони мають неповнолітнього доньку [PERSON], [INFO]. Під час спільного проживання відповідач зловживав спиртними напоями, що спричиняло постійні сварки, бійки, внаслідок чого спільне життя та збереження шлюбу стало суперечити інтересам дитини та позивачки. У звязку з даними обставинами позивачка припинила з відповідачем шлюбні стосунки, а також вести спільне господарство. Донька, за домовленістю сторін, проживає та знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач проживає у [PERSON] «Барвінок» гаражний бокс «1689, 1690, 1691, за адресою: м. Київ, вулиця Новомостицька, 25 та працює неофіційно прорабом на будівництві приватних обєктів та квартир, де отримує нерегулярний дохід, також отримує додатковий дохід від здійснення доставок на вантажному автомобілі, а також від неофіційної здачі в оренду гаражних боксів. Оскільки відповідач аліменти нікому не сплачує, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей не має просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 5000 гривень щомісячно, на її користь до досягнення дитиною повноліття, один раз на рік з виплатою до 1 травня кожного року на літній оздоровчий відпочинок у розмірі 20000 гривень, зобовязати відповідача брати участь у розмірі 50% додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами, а саме розвитком здібностей дитини, її хворобою, навчанням, а також у забезпеченні потреб дитини нематеріального характеру, що викликані відвідуванням навчальних закладів, розвитком здібностей дитини. В судовому засіданні позивачка уточнила свої позовні вимоги, просила стягувати 3000 гривень щомісячно, на її користь до досягнення дитиною повноліття один раз на рік з виплатою до 1 травня кожного року на літній оздоровчий відпочинок у розмірі 20000 гривень, зобовязати відповідача брати участь у розмірі 50% додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами, а саме розвитком здібностей дитини, її хворобою, навчанням, а також у забезпеченні потреб дитини нематеріального характеру, що викликані відвідуванням навчальних закладів, розвитком здібностей дитини з підстав викладених вище. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, заперечував проти задоволення позову в частині виплати до 1 травня кожного року на літній оздоровчий відпочинок у розмірі 20000 гривень та просив в цій частині відмовити в повному обсязі, оскільки розмір його заробітної плати не дає можливості утримувати в повному обсязі дитину, щодо задоволення інших позовних вимог не заперечував. Суд, вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 22.07.2000 року (а.с. 9), від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. При цьому, згідно до ч. 1 ст. 80 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Як вбачається з матеріалів справи, неповнолітня донька [PERSON], [INFO] є спільною дитиною позивачки та відповідача, що підтверджується свідоцтвом про народження видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис 379 (а.с. 10) та проживає зі своєю матір'ю, перебуває на її утриманні за домовленістю сторін відповідно до заяви (а.с. 29), оскільки сторони проживають окремо. Суд, об'єктивно оцінюючи матеріальну спроможність сторін, вважає вимоги позивачки про стягнення на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 3000 грн. такими, що належно обґрунтовані, а тому, з урахуванням матеріального становища сторін, проживання з позивачкою неповнолітньої доньки, відсутність у відповідача інших утриманців, регулярного офіційного доходу останнього, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 3 000 грн. щомісячно до досягнення донькою [PERSON], [INFO] повноліття. Враховуючи відсутність регулярного офіційного заробітку відповідача та визначений судом розмір аліментів на утримання малолітньої дитини, суд приходить до висновку про відсутність у відповідача матеріальної спроможності здійснювати один раз на рік з виплатою до 1 травня кожного року надання коштів на літній оздоровчий відпочинок у розмірі 20000 гривень, в зв'язку з чим приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про стягнення з відповідача коштів на літній оздоровчий відпочинок у розмірі 20000 гривень, зобовязання відповідача брати участь у розмірі 50% додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами, а саме розвитком здібностей дитини, її хворобою, навчанням, а також у забезпеченні потреб дитини нематеріального характеру, що викликані відвідуванням навчальних закладів, розвитком здібностей дитини, а тому у задоволенні вищезазначених позовних вимог потрібно відмовити. Таким чином, враховуючи дослідженні матеріалами справи в їх сукупності, суд вважає, що позивачка в судовому засіданні відповідно до положень ст. 60 ЦПК України частково довела позовні вимоги, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial