overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на ту обставину, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з квітня 2009 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка перебуває на її утриманні. Позивачка просила суд стягнути аліменти на утримання доньки в розмірі по 1/4 частині заробітку відповідача. В судове засідання позивачка не з'явилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач не з`явився в судове засідання, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, з позовом згоден. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Неповнолітня донька сторін проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою з місця проживання позивачки, і відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач зобов'язаний утримувати її до повноліття. З врахуванням матеріального стану сторін, суд вважає, що аліменти необхідно стягнути в розмірі по 1/4 частині доходів відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на ту обставину, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з січня 2005 року. Від шлюбу вони мають 3 неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на її утриманні. В даний час відповідач з сім'єю не проживає та добровільно допомогу на утримання дітей не надає. Позивачка просила суд стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини заробітку (доходів) відповідача. Позивачка просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Суд виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач є батьком синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження, і відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України зобов'язаний утримувати їх до повноліття. Крім того, відповідно до ч.2 ст.183 Сімейного кодексу України «Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття». З врахуванням матеріального стану сторін, суд вважає, що аліменти на трьох дітей з відповідача необхідно стягувати в розмірі 1/2 частки доходу до повноліття дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на ту обставину, що перебувала з зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 24 квітня 1999 року по квітень 2007 року. Від шлюбу вони мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Білокуракинського районного суду від 04.06.2007 року з відповідача на користь позивачки були стягнені аліменти на утримання доньки в розмірі по 200 грн. до повноліття дитини, щомісячно. Вважаючи, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів з відповідача є недостатньою для утримання доньки, відповідач постійно приховує свої доходи, його матеріальний стан змінився, позивачка просила суд встановити розмір аліментів на доньку в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дати подання заяви. Позивачка в судове засідання з`явилася, позов підтримала в повному обсязі, про заочний розгляд справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Суд виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, оскільки відповідач є батьком [PERSON], [INFO], і відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України зобов'язаний утримувати її до повноліття. У відповідності зі ст..192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути змінено у разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршенням або поліпшенням здоров`я когось із них. Враховуючи матеріальний стан сторін, те, що після стягнення аліментів з відповідача рішенням Білокуракинського районного суду від 04. 06.2007 року матеріальне становище відповідача покращилось, а розмір стягуваних аліментів є недостатнім для утримання доньки, суд вважає можливим змінити розмір аліментів на користь позивачки, визначивши їх у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, пояснюючи, що відповідач є батьком її малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивачка просила стягнути з нього аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини заробітку та інших доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. Оскільки позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, не працює, тому просила стягнути на своє утримання аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку. У судове засідання позивачка не з*явилася, подала заяву, у якій просить розглянути справу без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не з*явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки, як вбачається зі свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], його батьком записаний відповідач. Доводи позивачки, що дитина знаходиться на її утриманні, підтверджуються довідкою № 754 від 27.10.2015 року, виданою ПП «Володимирівське будинкоуправління № 1». Відповідач є працездатним, зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, бо має для цього матеріальну можливість. На підставі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення ним повноліття. У відповідності до ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою мешкає дитина, має право на утримання від чоловіка- батька дитини до досягнення дитиною трьох років. У відповідності до ч.2 ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом про визнання відповідача, який доводиться їй братом, таким, що втратив право користування житлом за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що вказана квартира була видана їй на підставі ордеру № 52 від 23.06.1998р., а відповідач з 2003р. не мешкає у вказаній квартирі та не приймає участь у сплаті витрат за комунальні послуги. У судове засідання сторони не з»явилися, позивачка надала заяву про слухання справи у її відсутність, на позові наполягає, проти заочного рішення не заперечує, відповідач не з»явився по причинам суду невідомим, про слухання справи був повідомлений належним чином. Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ордеру № 52 виданого Виконавчим комітетом Ворошиловградської міської Ради народних депутатів 23.06.1998р. [PERSON] було надано для проживання квартиру за адресою: [ADDRESS] на сім»ю з трьох чоловік, що підтверджується копією ордеру. За відомостями адресно-довідкового підрозділу та довідки Форми № 3 від 01.03.2013р. видно, що відповідач [PERSON], [INFO] з 20.07.1998р. зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Актами про не проживання підтверджується факт не проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] більше 10 років, а саме з 2003р. Ст. 71 ЖК України передбачає, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Виходячи з того, що відповідач з 2003 року не мешкає за місцем своєї реєстрації, не приймає участі по сплаті витрат з житлово-комунальних послуг, суд вважає доцільним визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом про визнання відповідача, який доводиться їй сином, таким, що втратив право користування житлом за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що вказана квартира належить їй на праві приватної власності на підставі договору дарування від 24.09.2002р., а відповідач будучи в ньому зареєстрованим перешкоджає позивачці у повній мірі користуватися належним їй майном. У судове засідання сторони не з»явилися, представник позивачки надала заяву про слухання справи у її відсутність, на позові наполягає, проти заочного рішення не заперечує, відповідач не з»явився по причинам суду невідомим, про слухання справи був повідомлений належним чином. Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачці на підставі договору дарування квартири від 24.09.2002р., що підтверджується копією дарування та копією технічного паспорту. Відповідач доводиться позивачці сином, як видно з копії довідки про склад сім»ї від 13.03.2014р.За відомостями адресно-довідкового підрозділу відповідач з 23.10.2004р. зареєстрований у квартирі позивачки. Актом про не проживання підтверджується факт не проживання відповідача за адресою: [ADDRESS], з 2005р. по теперішній час. Ст. 405 ЦК України передбачає, що член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причини понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Виходячи з того, що відповідач з 2005 року не мешкає за місцем своєї реєстрації, не приймає участі по сплаті витрат з житлово-комунальних послуг, чим створює позивачці певні незручності у розпорядженні належним їй майном та змушує сплачувати додаткового комунальні послуги, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню. На підставі ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, про позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO], посилаючись на невиконання відповідачем батьківських обовязків. У судовому засіданні позивачка підтримала вимоги й ствердила, що вона є мати малолітнього [PERSON], який знаходиться на повному її утриманні і проживає разом з нею та просила позов повністю задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місця слухання справи повідомлявся належним чином, надавши заяву (05.08.2015 року) про слухання справи без його участі та проти позбавлення батьківських прав не заперечує. Представник третьої особи в судовому засіданні підтримав вимоги позивача та просив їх задовольнити. Вислухавши пояснення позивачки, представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO], є мати [PERSON] та батько [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ОК №\~268864, актовий запис №\~121. Позивачка є матірю [PERSON], який проживає з нею і знаходяться на її утриманні, що підтверджується копією акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 18.06.2015 року за адресою [ADDRESS]. Відповідно ст.\~150 СК України батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Статтею 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обовязків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. З пояснень позивачки та матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконує покладених на нього законом обовязків щодо виховання та утримання сина. Відповідач вихованням доньки та її матеріальним утриманням не займається, не цікавиться її життям, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, оскільки з дитиною не зустрічається і не спілкується в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення і розвитку. В цьому звязку, 21.05.2015 року виконавчим комітетом Вишгородської міської ради прийнято рішення №\~105 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON]. Відповідно до п.\~2 ч.\~1 ст.\~164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитину. Приймаючи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.\~150, 155, 164 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі, зареєстрований 11.06.2016 року Таращанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис за № 40 та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати та не заперечує. В судове засіданні позивачка не зявилася, оповіщена у встановленому законом порядку проте подала заяву в якій позовні вимоги уточнює та просить після розірвання шлюбу малолітнього сина [PERSON], [INFO], залишити проживати з нею та змінити їй прізвище на дошлюбне «Штельмах». Крім того, зазначила про те, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, якому було направлено повістку про виклик до суду за місцем реєстрації, тричі в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи належно повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи позицію позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони з 11.06.2016 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Таращанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис за № 40. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Причиною розірвання шлюбу стало те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя. Сімейно-шлюбні відносини вони припинили з серпня місяця 2017 року. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, що подальше спільне їх життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, суд прийшов до висновку, що сімю зберегти неможливо і шлюб необхідно розірвати. Відповідно до\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до\~ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі, зареєстрований 14.08.2007 року виконавчим комітетом Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області, актовий запис за № 11. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]», стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. В судовому засіданні позивачка позовні вимога підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Крім того, зазначила про те, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, якому було направлено повістку про виклик до суду за місцем реєстрації, в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи належно повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи позицію позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони з 14.08.2007 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Лучанської сільської ради Таращанського району Київській області, актовий запис за № 11. Від даного шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Причиною розірвання шлюбу стало те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя. Сімейно-шлюбні відносини вони припинили з червня місяця 2016 року. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, що подальше спільне їх життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, суд прийшов до висновку, що сім'ю зберегти неможливо і шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі, зареєстрований 20.05.2011 року виконавчим комітетом Салиської сільської ради Таращанського району Київської області, актовий запис за №1. В судовому засіданні представниця позивачки позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи належно оповіщений, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи позицію представниці позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони з 20.05.2011 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Салиської сільської ради Таращанського району Київської області, актовий запис за №1. Від даного шлюбу вони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] які проживають з позивачкою. Причиною розірвання шлюбу стало те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя. Сімейно-шлюбні відносини вони припинили з жовтня 2017 року. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, що подальше спільне їх життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, суд прийшов до висновку, що сім'ю зберегти неможливо і шлюб необхідно розірвати. Судові витрати суд покладає на відповідача. На підставі наведеного та ст. 104-105, 110, 112, 141, 161 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом про стягнення аліментів по наступних підставах : Позивачка перебувала у шлюбі з [PERSON], від якого має доньку [PERSON],[INFO], яка мешкає з нею . З 01 вересня 2014 року донька [PERSON] навчається на денному відділенні «Приазовського державного технічного університету» гуманітарного факультету.Строк закінчення навчання- 30 червня 2015 року. На підставі ст. 199 СК України,якщо повнолітні донька чи син продовжують навчання у зв'язку із цим потребують з матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Враховуючи те, що [PERSON] , навчається на денному відділенні стаціонарної формі навчання, а значить, не має можливості влаштуватись на роботу та отримувати заробітну плату з підстав постійного перебування в навчальному закладі, вона не має ніякого джерела доходів, знаходиться на утриманні позивачки і потребує матеріальної допомоги. Відповідач зобов'язаний і має можливість утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Таким чином,позивачка вимушена звернутися до суду,та просить суд: стягнути з [PERSON] ,[INFO], який мешкає за адресою [ADDRESS] , на користь [PERSON],аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON],[INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, до закінчення нею навчання-30 червня 2015 року. У судове засідання позивачка [PERSON] не з*явилася ,надала заяву про підтримку позову та розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача,за довіреністю ,у судове засідання не з8явився,надав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Справу вирішено розглянути за відсутності сторін. Позовні вимоги позивачки підтверджуються : свідоцтвом про народження/а.с. 3/ довідкою з місця навчання /а.с.5/, довідкою з місця проживання/а.с. 6/,свідоцтвом про розірвання шлюбу/а.с. 2/. Суд,з урахуванням у сукупності всіх доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню . З відповідача так само підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, свої вимоги обґрунтовує тим, що 09 серпня 2003 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. В шлюбі народилися дві доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відношення між сторонами склалися не належним чином, так, як виявилося, що вони мають різні погляди на життя, на взаємини в родині, на обов'язки подружжя, на виховання дітей. Між сторонами постійно виникали конфлікти та непорозуміння. Невдоволення сторін один одним, непорозуміння та напружена обстановка в сім'ї призвели до того, що сумісне життя стало непотрібним. Позивачка прийшла до висновку, що шлюб існує формально і підстав для відновлення сімейних стосунків між нею та відповідачем немає. Просила розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з»явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивачка позов підтримала, відповідач проти позову не заперечував. Суд вважає можливим розглядати справу за відсутності позивачки та відповідача на підставі зібраних по справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений та підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 09 серпня 2003 року сторони зареєстрували шлюб. (а.с. 5). Від шлюбу мають двох дочок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 3,4). Спільне життя сторін не склалося, оскільки сторони мають різні характери та погляди на сумісне життя, в зв'язку з чим між ними неодноразово виникали конфлікти та непорозуміння. Сторони не підтримують сімейно- шлюбні стосунки, примирення вважають не можливим. Майнових та житлових спорів не мають. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам дітей, а тому шлюб слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved