Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання розміру частки земельної ділянки , що є в праві спільної сумісної власності Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка на підставі договору дарування від 21.08.2002 року є власником 4/25 часток будинковолодіння [ADDRESS]. Іншими співвласниками вказаного житлового будинковолодіння є відповідачі [PERSON] - в розмірі 17/100 часток та [PERSON] - в розмірі 39/100 часток. Зазначені частки житлового будинку у праві спільної часткової власності визначені в натурі. Вищевказане будинковолодіння розташоване на земельній ділянці площею 0,2751 га, яка закріплена за цим будинководінням рішенням виконкому Вінницької міської ради від 06.05.1955 року № 13/414. Рішенням Староміського районного суду від 09.06.2005 року був встановлений порядок користування даною земельною ділянкою між співвласниками будинку згідно з кадастровим планом. Відповідно до зазначеного рішення суду земельну ділянку площею 0,0162 га, яка позначена в кадастровому плані як зона № 9, залишено у спільному користуванні [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Рішенням Вінницької міської ради 11 сесії 5 скликання від 31.01.2007 року № 786 спільна земельна ділянка площею 0,0162 га передана у спільну сумісну власність власникам будинковолодіння [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Після смерті [PERSON] та [PERSON] спадкоємцями та співвласниками будинковолодіння [ADDRESS] є відповідачі [PERSON] та [PERSON] Разом з тим, розміри часток співвласників земельної ділянки площею 0,0162 га у спільній сумісній власності не встановлені, у зв'язку із чим позивачка позбавлена можливості розпоряджатися своєю частиною земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності. Домовитись в добровільному порядку про розмір часток у праві спільної сумісної власності на дану земельну ділянки сторони не змогли. Вищевикладене і стало підставою для звернення позивачки до суду з вказаною позовною заявою, в якій вона з урахуванням уточнення позовних вимог просила суд визначити розмір часток співвласників у праві спільної сумісної власності на вищевказану земельну ділянку по 1/3 частки кожному. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позов підтримали у повному обсязі, просили його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] вимоги позову з урахуванням уточнення позовних вимог визнали повністю, не заперечували щодо його задоволення. Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши зібрані в справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 4/25 часток будинковолодіння [ADDRESS], що підтверджується договором дарування від 21.08.2002 року, посвідченим державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Малою Н.С, за реєстровим № 2-2955, зареєстрованим у ВООБТІ 27.08.2002 року (а.с. 4). Іншими співвласниками вказаного будинковолодіння є [PERSON], якому належить 17/100 часток на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.07.2012 року, посвідченого державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Малою Н.С, за реєстровим № 2-1801 (а.с. 14), та [PERSON], якій належить 39/100 часток на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.10.2013 року, посвідченого державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Сікорською JI.A., за реєстровим № 1-586 (а.с. 13). Рішенням Староміського районного суду від 09.06.2005 року, яке набрало законної сили 12.07.2005 року, було встановлено порядок користування земельною ділянкою загальною площею 0,2751 га між співвласниками будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], відповідно до кадастрового плану (а.с. 5, 6, 11). Відповідно до зазначеного рішення суду земельну ділянку площею 0,0162 га, яка позначена в кадастровому плані як зона № 9, залишено у спільному користуванні [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 03.07.2007 року на ім'я [PERSON] на підставі рішення Вінницької міської ради від 25.05.2006 року № 89 видано державний акт серії ЯБ № 972187 на право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0162 га по [ADDRESS]. Іншими співвласниками вказаної земельної ділянки є [PERSON] та [PERSON] Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, після смерті [PERSON] та [PERSON] їхніми спадкоємцями є відповідно відповідачі [PERSON] та [PERSON], отже вони фактично є співвласниками спірної земельної ділянки, яка знаходиться у спільній сумісній власності. Відповідно до ч. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст.ст. 370, 372 ЦК України у разі виділу частки, поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно ч. 4 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене вище, суд вважає, що вимоги позовної заяви є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати залишити за сторонами. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved