Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що вона згідно свідоцтва про право на спадщину набула права власності на житловий будинок [ADDRESS]. Відповідачка ж являється власником земельної ділянки, на якій цей будинок розташований, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку, який було видано на підставі рішення сесії Димерської селищної ради №196-16-ХХІV від 16.07.2005р. Оскільки оскаржуване рішення селищної ради ґрунтувалось на рішенні Вишгородського районного суду Київської області від 31.03.2005р., яке скасоване, позивачка просила суд визнати рішення сесії Димерської селищної ради №196-16-ХХІV від 16.07.2005р. в частині передачі безкоштовно у приватну власність земельної ділянки площею 0,10га. по вул. Пугачова, 1 в смт. Димер відповідачці недійсним та припинити останній право користування вказаною земельною ділянкою. У судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги ти просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON], представник Димерської селищної ради та представник управління земельних ресурсів у Вишгородському районі до суду не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що у матеріалах справи матеріалах справи маються відповідні розписки. Представник Димерської селищної ради направив до суду заяву №03/02-10 від 08.01.2014р., у якій просив розглянути позов без його участі, проти позову заперечує. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 31.03.2005р. було задоволено позов [PERSON] до Димерської селищної ради про встановлення факту укладення між [PERSON] та [PERSON] договору довічного утримання, встановлено факт смерті [PERSON] [INFO] та визнано за [PERSON] право власності на домоволодіння [ADDRESS]. На підставі рішення сесії Димерської селищної ради №196-16-ХХІV від 16.07.2005р. відповідачці [PERSON] було надано земельну ділянку площею 0,0640га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться по вул. Пугачова, 1 в смт. Димер Вишгородського району Київської області. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 22.01.2010р. вказане рішення скасоване за нововиявленими обставинами. При новому розгляді спору рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 18.11.2010р. у позові [PERSON] відмовлено. 29.03.2012р. позивачка, як спадкоємець після смерті [PERSON], отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори. Спадщина складається з житлового будинку [ADDRESS]. Так, згідно витягу про державну реєстрацію прав, виданого Комунальним підприємством Київської обласної ради «Вишгородське бюро технічної інвентаризації» №33713653 від 04.04.2012р. позивача є власником вищевказаного житлового будинку. Згідно ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Пунктом «г» частини 3 статті 152 ЗК України визначено спосіб захисту прав на земельні ділянки - визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або місцевого самоврядування. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Так, позивачка є власником домоволодіння [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, а відповідачка [PERSON], є власником земельної ділянки, на якій знаходиться вказане домоволодіння, що суперечить вимогам ст.120 ЗК України. Крім того, право власності останньої на земельну ділянку виникло на підставі рішення сесії Димерської селищної ради №196-16-ХХІV від 16.07.2005р., яке, у свою чергу, ґрунтувалось на рішенні Вишгородського районного суду від 31.03.2005р., що було скасовано, а отже, суд приходить до висновку про недійсність вказаного рішення сесії селищної ради. Разом з тим, у частині припинення [PERSON] права користування земельною ділянкою слід відмовити, оскільки фактично спірна земельна ділянка у користуванні останньої не перебуває.

Outcome: partial