Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що вона є одноособовим власником приватного житлового будинку по [ADDRESS]. У вказаному житловому будинку окрім неї також проживають її дочка [PERSON], внук [PERSON], внучка [PERSON], а також зареєстрований відповідач [PERSON] Відовідач, будучи її онуком, протягом тривалого часу з нею не спілкується, ніякої уваги або турботи щодо неї не виявляє, фактично у вказаному будинку протягом тривалого часу, а саме з червня 2009 року, не мешкає, його фактичне місцезнаходження їй невідоме. В свій час реєстрація відповідача у належному [PERSON] житловому будинку здійснювалась на його прохання суто формально в лютому 2009 року для отримання відповідачем реєстрації в м. Києві, однак фактично у вказаному будинку він ніколи не проживав, декілька разів навідувався в гості навесні 2009 року, а згодом з червня 2009 року навідуватись перестав. Позивачка вважає, що, відповідач без поважних причин відсутній та не проживає за місцем своєї реєстрації протягом більш ніж п'ять років, а отже він об'єктивно втратив своє право на користування житлом, тобто проживання у ньому. Реєстрація [PERSON] у належному позивачці житловому будинку перешкоджає їй у здійсненні свого права власності, призводить до надмірного нарахування сум комунальних послуг. Просила визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування належним їй на праві власності житловим будинком по [ADDRESS] У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав з тих же підстав, просив позов задовольнити та не заперечував розглядати справу у відсутність відповідача та постановити заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідача. Заслухавши пояснення представника позивачки, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] про що, свідчить свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 27.04.2007 року ( а.с.3). Відповідно до довідки форми №3 виданої КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району» від 06.12.2013 року в спірному будинку зареєстровані [PERSON], яка є власником будинку, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] -[PERSON], (а.с. 5). Як вбачається з акту від 09.04.2014 року, виданого начальником ЖЕД по обслуговуванню приватного сектора Подільсьского району м.Києва, [PERSON] не проживає в [ADDRESS] з червня 2009 року по теперішній час( а.с.4). Як зазначає представник позивача, відповідач з весни 2009 року вибув зі спірного будинку. Після цього з червня 2009 року неавідуватись до будинку взагалі перестав, його фактичне місцезнаходження не відоме. Вищевикладені обставини підтвердили допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Будь-яких доказів на спростування позовних вимог позивачки відповідачем не надано. Оскільки власником спірного будинку є позивачка, відповідач у зазначеному будинку не проживає більше п'яти років, будинком не цікавиться, суд, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. На підставі викладеного, ст.405 ЦК України, ст. 72 ЖК України,

Outcome: approved