Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою та з урахуванням уточнених позовних вимог просить: визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]; зобов'язати відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Соломянської районної в м. Києві державної адміністрації зняти з реєстраційного обліку [PERSON] за адресою: [ADDRESS] Позивачка посилається на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації державного житла Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації 29.04.2005 є власником квартири за адресою: [ADDRESS], в якій і по сьогоднішній день проживає та продовжує бути зареєстрованою. Вказала, що, в даній квартирі зареєстрована [PERSON], однак, остання не проживає з нею однією сім'єю з 2008 року та фактично проживає в іншій країні, у Російській Федерації, громадянкою якої і перебуває, Зазначила, що згідно паспорту Російської Федерації, виданого відділом Управління Федеральної Міграційної Служби по республіці Бурятія в Радянському районі м. Улан - Уде від 24.05.2011 та довідки з місця проживання ТОВ «Енергостройсервіс» від 25.08.2015 [PERSON] зареєстрована і проживає в [ADDRESS]. Позивачкою зазначено, що відповідач писала дві заяви з проханням виписати її з квартири [ADDRESS] у зв'язку з її реєстрацією та проживанням в Республіці Бурятія. Вказала, що зверталась до відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації з проханням зняти з реєстраційного обліку [PERSON], однак, позивачу було відмовлено та порадили звернутися до суду. У зв'язку з наведеним вище позивачка звернулася до суду із вказаним позовом та просила його задовольнити. Позивачка в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла до суду заява, в якій вона просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, представником відповідача [PERSON] - [PERSON] подано до суду заяву про визнання позову відповідачем, позовні вимоги визнала повністю, позов просила задовольнити та слухати справу у її відсутність. Представник третьої особи - відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд до відома не поставив. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У разі порушення своїх прав власник, згідно зі статтею 391 ЦК України, має право, зокрема, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. При цьому положення статті 391 ЦК України підлягають застосуванню лише в тих випадках, коли між сторонами не існує договірних відносин і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі укладеного з позивачем договору. Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом із ним, користуються жилим приміщенням нарівні з власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування приміщенням. Аналогічну норму містить також ст. 405 ЦК України. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації державного житла Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації 29.04.2005 [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Згідно довідки форми №3 від 17.10.2015, виданої комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району» ЖЕД №905 в квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] - власник особового рахунку, доньки позивача - [PERSON] та [PERSON], а також [PERSON] та відповідач - [PERSON] (а.с.10). Позивач звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи, що [PERSON], не проживає з нею однією сім'єю з 2008 року та фактично проживає в іншій країні, у Російській Федерації, громадянкою якої і перебуває. Згідно паспорту Російської Федерації, виданого відділом Управління Федеральної Міграційної Служби по республіці Бурятія в Радянському районі м. Улан - Уде від 24.05.2011 та довідки з місця проживання ТОВ «Енергостройсервіс» від 25.08.2015 [PERSON] зареєстрована і проживає в [ADDRESS].(а.с.7-9, 16). Крім того, судом взято до уваги надану представником відповідача [PERSON] - [PERSON] заява в якій відповідач надала згоду на зняття її з реєстрації за вказаною адресою (а.с. 70). За правилами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який враховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Відповідно до ч. ч.1 та 2 ст. 405 ЦК України члени сім»ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до п. 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК України. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом. З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги позивача про визнання відповідача, такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS], обґрунтовані та підлягають задоволенню. Що стосується вимог позивача в частині зняття відповідача з реєстраційного обліку, то вони не підлягають задоволенню, оскільки рішення суду щодо визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням є відповідною правовою підставою для зняття його з реєстраційного обліку та додаткового застереження не потребує. З огляду на викладене, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial