Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що 04 серпня 2017 року дала в борг відповідачці - [PERSON] грошові кошти в сумі 4 800 Євро, зі строком повернення до 04 серпня 2019 року, про що було написана розписка від 04 серпня 2017 року. Відповідачка свої зобов`язання не виконує. Позивачка просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму позики в розмірі 4 800 Євро, суму судового збору в розмірі 1 341 грн. 72 коп. та суму судового збору за забезпечення позовної заяви у розмірі 384 грн. 20 коп.. Представник позивача в судове засідання не з`явився. подав заяву про слухання справи у його відсутності. позов підтримав. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явились. третя особа в судове засідання не з`явилась. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 04 серпня 2017 року [PERSON] отримала в позику грошові кошти в сумі 4 800 Євро, зі строком повернення два роки, про що була надана розписка від 04 серпня 2017 року. Поняття договору позики визначено ст. 1046 ЦК України, згідно з якою за цим договором одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим. Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (п. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України). Ця особливість реальних договорів зазначена в ч. 2 ст. 640 ЦК України, за якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 24 лютого 2016 р. у справі № 6-50цс16). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі), що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином в установлений строк і одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Таким чином з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики в розмірі 4 800 Євро. Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1341 гривні 73 коп., а також 384,20 грн. - судового збору за забезпечення позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved