Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом в якому просить встановити факт проживання з нею її матері [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , а на день смерті, [INFO] на території [ADDRESS] , та визнати право власності на земельну ділянку площею 7,30 гектарів, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Кучерявоволодимирівської сільради Чаплинського району Херсонської області. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] . Після смерті матері залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,30 \~ \~ \~ \~гектарів, яка розташована на території Кучерявоволодимирівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю І-ХС № 42269 виданого на ім`я [PERSON] . На сьогоднішній день позивачка звернулась до нотаріальної контори з питанням видачі їй свідоцтва про прийняття спадщини, але отримала відмову, оскільки неможливо встановити факт прийняття позивачкою спадщини. Позивачка в судове засідання не з`явилась, її представник [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з`явився, надав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечував. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 4 ст. 206\~ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] у віці 86 років в місті Джанкой Автономної республіки Крим померла [PERSON] , про що 19 грудня 2016 року Чаплинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області зроблено відповідний актовий запис № 6 та видано Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Померлій належала земельна ділянка розміром 7,30 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кучерявоволодимирівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області, згідно Державного акту па право приватної власності на землю І-ХС № 42269. Померла [PERSON] є матір`ю позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження позивачки серії [NUMBER] , свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Відповідно до заповіту складеного 14.01.2004 вбачається, що [PERSON] , належну їй земельну ділянку розміром 7,30 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кучерявоволодимирівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області, згідно Державного акту па право приватної власності на землю І-ХС № 42269, заповіла своїй дочці, позивачці [PERSON] .. Відповідно до наданої суду копії спадкової справи №9/2018 вбачається, що позивачка звернулась до приватного нотаріусу Чаплинського районного нотаріального округу Херсонської області Ткаченко С.А. із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за вх. №.18 від 19.02.2018 року. Відповідно до постанови від 22 березня 2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка складається з земельної ділянку розміром 7,30 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кучерявоволодимирівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю І-ХС № 042269, у зв`язку з неможливістю встановити факт прийняття позивачкою спадщини. Позивачка в позовній заяві зазначила, що проживала однією сім`єю із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а на день смерті [ADDRESS] . Проживали з нею однією сім`ю, у них було спільне господарство, а після смерті матері всі обов`язки по похованню взяла на себе. Факт проживання\~позивачки та\~її матері\~однією сім`єю на день смерті, в [ADDRESS] , підтверджується копією паспорту позивачки [PERSON] ЕС324390 від 06.06.1997 року, місце проживання якої зареєстроване в [ADDRESS] , та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19.12.2014 року, місце смерті якої записано м. Джанкой, АР Крим Україна. Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин. Так, відповідно до частини першої\~статті 1217 \~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~статті 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.\~Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої\~статті 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1296ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України\~свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. У відповідності до\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (пункт 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року). Отже, із зазначених положень цивільного законодавства вбачається, що позивачка є спадкоємцем за заповітом, яка прийняла спадщину після смерті матері, шляхом проживання на момент смерті з спадкодавцем, а отже має право ставити на вирішення суду питання про перехід власності, належної спадкодавцю, до неї у порядку спадкування. Факт проживання позивачки з померлою встановлений із факту їх проживання за однією адресою: [ADDRESS] , а на день смерті [INFO] , на території [ADDRESS] . Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. Отже, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю, оскільки позивачка будучи спадкоємцем за заповітом прийняла спадщину у встановленому законом порядку після смерті спадкодавця, у виді земельної ділянки, яка належала останньому на момент смерті. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved