Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом, в якому вказала, 24 жовтня 2013 року вона придбала у [PERSON] [INFO] квартиру [ADDRESS]. На день укладання договору купівлі-продажу квартири від 24 червня 2013 року в квартирі [ADDRESS] було зареєстровано місце проживання [PERSON] [INFO] та між сторонами було досягнута згода стосовно зняття з реєстрації вищенаведеної особи протягом двох місяців після укладання та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири однак наведена особа до цього часу добровільно з реєстрації не знялась. Враховуючи наведене позивачка вирішила звернутись до суду з позовною заяво про визнання особи такою що втратила право користування житловим приміщенням. [PERSON] [INFO] з 2000 року фактично не проживає в [INFO] та мешкає за межами України. В звязку з чим позивачка просить суд визнати [PERSON], [INFO], як особу, яка втратила право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, надали на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню за наступними обставинами: Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 24 жовтня 2013 року позивачу належить квартира [ADDRESS] (а.с. 5-7). Згідно довідки № 3310, виданої виконавчим комітетом Якимівської селищної ради від 02 липня 2015 року [PERSON] з 2000 року не проживає в [INFO] та проживає за межами України. (а. с. 11). Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи, на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується , розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Ст. 72 ЖК України передбачає визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved