Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні власністю та земельною ділянкою, після остаточного уточнення позову просила суд 1. визнати незаконним та скасувати рішення: - протокол № 1 звітно-виборчого правління СТ «Портовик» від 29.03.2014 року; - протокол № 3 засідання членів правління СТ «Портовик» від 29.06.2014 року; - протокол № 3 зборів правління СТ «Портовик» від 25.05.2015 року. 2. усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом зобовязання громадської організації СТ «Портовик» не створювати перешкоди у користуванні земельною ділянкою та майном, яке розташоване на земельній ділянці. Стягнути з [PERSON] спричинені їй збитки за зруйнований будиночок в сумі 200\~000 грн. та судові витрати. Посилалась на те, що вона є пенсіонером ГП «Морський торгівельний порт «Южний» та інвалідом з групи. З 1989 року у неї в користуванні знаходиться земельна ділянка №1972, площею 0,06 га, яка розташована по вул. Центральінй в СТ «Портовик» СМ «Южне» Любопільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, дана обставина підтверджується копією садової книжки, довідки, паспорту на забудову садової ділянки, витягу з Держреєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. На території садової ділянки є незавершена будівля садового будинку, фруктові дерева та багаторічні насадження. 10.08.2015 року коли вона приїхала за вирощеними нею овочами та фруктами на території її земельної ділянки вона побачила будівельників, які повідомили їй, що їх сюди направлено керівництвом СТ «Портовик» і через деякий час підїхала голова садового товариства [PERSON], яка повідомила, що її виключено із членів садового товариства, а земельну ділянку відібрано. Вважала, що її зі складу членів садового товариства виключено незаконно, так як членські внески та земельний податок вона постійно сплачувала включно по грудень 2013 року. З початку 2014 року з боку керівника садового товариства почали створюватись перешкоди у сплаті членських внесків, в звязку з чим вона вимушена була їх сплачувати не через касу товариства, а через банківські установи, у звязку з чим станом на 29.03.2014 року, та на час подання позову будь-яка заборгованість перед садовим товариством у неї відсутня. В порушення п. 5.8. Статуту громадської організації «Садівниче товариство «Портовик» правління не повідомило її про час і дату засідання правління чи загальних зборів про розгляд питання, щодо її виключення з членів садового товариства. Після уточнення вимог просила суд визнати незаконними та скасувати рішення: протокол №1 загального звітно-виборчого правління СТ «Портовик» від 29.03.2014 року; протокол №3 засідання членів правління СТ «Портовик» від 29.06.2014 року; протокол №3 зборів правління СТ «Портовик» від 25.05.2015 року; усунути перешкоди в користуванні [PERSON] земельною ділянко №1972, площею 0,06 га, яка розташована по вулиці Центральній в СТ «Портовик» СМ «Южне» Любопільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області шляхом зобовязання: [PERSON] не створювати перешкоди [PERSON] користуватись зазначеною земельною ділянкою та майном, яке розташоване на земельній ділянці та зняття замку з воріт; стягнути з [PERSON], спричинені збитки за зруйнований будиночок в сумі 200 000 грн.; Стягнути з відповідачів СТ «Портовик» та [PERSON] в солідарному порядку судові витрати. В судовому засіданні представник позивачки адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити з підстав зазначених у позові. В подальшому подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідачів ГО СТ «Портовик» та [PERSON] адвокат [PERSON] заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що порушення прав позивачки не може бути, оскільки вона не набула права власності на земельну ділянку відповідно до закону. На вказаній земельній ділянці відсутні будь-які обєкти нерухомого майна, які б їй належали. [PERSON]Х тривалий час не обробляла земельну ділянку, занедбала її, перестала сплачувати членські внески, що підтверджується актами від 01.09.2013 року, від 20.03.2014 року, від 04.05.2015 року та довідкою про заборгованість по сплаті платежів. Так останній платіж з боку [PERSON] це річний платіж, який нею здійснено 28.10.2013 року за перше півріччя 2013 року. Після цього вона жодного разу платежі на адресу СТ «Портовик» не здійснювала та не здійснює. Так позивачка була виключена з членів садового товариства рішенням № 1 від 29.03.2014 року. Про проведення загальних зборів садове товариство повідомляє своїх членів шляхом розвішування оголошення на території садового товариства, на стенді, на електричних опорах садового товариства та по телефону. Для остаточного врегулювання питання виключення [PERSON] з членів товариства 12.06.2014 року їй був направлений замовний лист, який вона відмовилась отримувати на пошті, про що є відповідні відмітки поштового відділення. В звязку з чим 29.03.2014 року земельна ділянка рішенням зборів була передана [PERSON] Просили суд відмовити у задоволенні позову. Розглянувши поданий позов, матеріали справи, вислухавши пояснення учасників судового розгляду суд приходить до висновку про часткове задоволення позову виходячи з такого. Відповідно до абзацу 2. п. 1.5 Статуту громадської організації «садівниче товариство «Портовик» (далі Статут) «Списки членів СТ є складовою частиною Статуту, зміни в списках здійснюються в міру необхідності Правлінням СТ з обовязковим щорічним звіренням списків з даним обліком членів СТ». Згідно п. 2.1. Статуту «Членом СТ може бути будь-який громадянин України, що досяг 18-літного віку, та має земельну ділянку на території садового товариства». За нормами пп. 2.2. Прийом громадян у члени СТ здійснюється правлінням на підставі заяви особи що вступає, після оформлення документів на земельну ділянку від колишніх власників, а також рішення питання майнового характеру на ділянках виключених членів СТ із наступним затвердженням загальними зборами (зборами уповноваженими). Відповідно до пп. 2.6 Статуту, «За членом СТ зберігається право користування земельною ділянкою у випадку відсутності в звязку з направленням або виїздом на роботу в іншу місцевість країни, за кордон, або тимчасову відсутність із поважних причин. При цьому член СТ за час своєї відсутності письмовою заявою в Правління призначає довірену особу для догляду за своєю садовою ділянкою за умови письмового зобовязання на виконання довіреною особою вимог Статуту, рішень Правління та загальних зборів. Згідно абзацу 2 п.п. 2.8 Статуту визначено, що «Вартість садового будинку, господарських будівель, насаджень, інших витрат по покинутим «Безгосподарним» садовим ділянкам, визначається оцінювальною комісією по акту, або за домовленістю з колишнім власником». Відповідно до підпункту 3.7. Статуту, визначений п. 3 Статуту, як права членів садівничого товариства встановлено, що член товариства має право «Приватизувати земельну» ділянку. Згідно п.п. 5.8 Статуту «Виключення з членів СТ здійснюється з наступним повідомленням рішення на загальних зборах (зборах уповноважених). В разі виключення із членів СТ по пунктах 5.2, 5.3., 5.6. ставиться питання позбавлення права користування (власності) земельною ділянкою. Член СТ завчасно попереджається про час, місце, дату засідання правління, загальних зборів (зборах уповноважених). Задовольняючи позовні вимоги суд виходив з того, що виключення [PERSON] із членів СТ «Портовик» відбулося у супереч Статуту СТ «Портовик», так як вона не була повідомлена завчасно. Суд приймає до уваги те, що на збори 29.03.2014 року [PERSON] була виключена з членів товариства заочно без належного виклику та повідомлення(а.с. 79) Крім того суд враховує, що при наявності виключення [PERSON] з членів товариства 29.03.2014 року, вона була виключена з членів товариства СТ «Портовик» вдруге (!) 29.06.2014 року, але за нібито невдалої спроби на її повідомлення (а.с. 81, 83). При ухваленні рішення суд не приймає до уваги посилання відповідачів на те, що [PERSON]Х не є власником земельної ділянки, в звязку з чим її право не може бути порушене, оскільки такі ствердження не відповідають вимогам п. п. 3.7. Статуту, відповідно до якого член товариства має право на приватизацію земельної ділянки, а не обовязок. Суд приймає до уваги те, що виключення [PERSON] із членів товариства відбулося без додержання вимог п.п. 2.8. Статуту, так як товариством не складено акт комісії по «бездоглядній ділянці» з визначенням вартості та витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також обєкти розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення. Набуття права власності на новостворене майно врегульовано нормами ст. 331 ЦК України, відповідно до якої право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту прийняття нерухомого майна до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Задовольняючи позов в частині скасування скасувати рішень зборів СТ «Портовик» суд виходив з того, що відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують права та обовязки. Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення з [PERSON] спричинених збитків за зруйнований будиночок в сумі 200 000 грн. суд виходив з того, що позивачем не надано до суду жодних доказів вартості зруйнованого майна. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч. 2 та ч. 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позовні вимоги позивачки задоволено частково суд вважає за можливе розділити понесені судові витрати, та стягнути з відповідачів на користь позивачки 346,13 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial