Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що вона з 2009 року працювала у Державному підприємстві центральне конструкторське бюро «Ізумруд» на посаді інженера-конструктора. Також зазначає, що в зв'язку з систематичним порушенням з боку відповідача законодавства України про працю, а саме тривале порушення строків оплати праці, вона 23 травня 2011 року була змушена звільнитись з підприємства. В порушення вимог ст.116 КЗпП України відповідачем в день звільнення не було виплачено позивачеві заробітну плату згідно посадовим окладом у розмірі 8810грн. Оскільки ні в день звільнення ні в подальшому підприємство не погасило позивачці заборгованість по заробітній платі, остання була змушена звернутись за захистом порушених прав до суду. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги позову, просила суд їх задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги - визнала. Суд заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачка була 25.03.2009 року прийнята на посаду інженера конструктора у Державному підприємстві центральне конструкторське бюро «Ізумруд»» наказ №06-7/18, що підтверджується копією трудової книжки позивачки. Відповідно до наказу, №06-7/18 від 23.05.2011 року була звільнена з підприємства у відповідності до п.1 ст. 36 КЗпП України. На сьогоднішній день за відповідачем виникла заборгованість яка повинна була сплачена позивачу за весь час затримки заробітної плати при звільненні, яка станом на 01.07.2014 склала - 8810грн. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. За таких обставин вимоги позивача силу ст.ст. 116, 117 КЗпП України є законними та обґрунтованими й підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved