Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом і просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1500 грн. щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення донькою 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Свої вимоги мотивує тим, що з 01.09.2015 року їх повнолітня донька зарахована до ВНКЗ «Одеське театрально-художнє училище», денної, контрактної форми навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. На теперішній час дитина проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні. Вказує, що вони з донькою знаходяться у скрутному матеріальному становищі, а відповідач ухиляється від утримання доньки та матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча має таку можливість, у зв'язку з чим вона змушена звернутись з даним позовом до суду. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але направив до суду заперечення, в якому просив розглядати справу у його відсутність. Крім цього вказав, що не відмовляється допомагати своїй дитині, однак просив врахувати, що на його утриманні перебуває вагітна дружина, неповнолітній син, непрацездатні батьки, а також те, що його щомісячний дохід складає всього 2041 грн., при цьому інших доходів він не має. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, приймаючи до уваги пояснення представника позивачки та заперечення відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, з 1997 року по 2000 рік сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. [INFO] року у сторін народилась донька [PERSON], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Відповідач [PERSON] записаний батьком. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 14.05.2012 року з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, кожного місяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 20.03.2012 року і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] року (а.с.10). По досягненню шістнадцяти років, [PERSON] звернулась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області з заявою про зміну імені з «[PERSON]» на «[PERSON]», та 24.10.2014 року отримала відповідне свідоцтво про зміну імені серії [NUMBER], де вказано, що [PERSON], що народилась [INFO] року змінила ім'я про що 24.10.2014 року складено відповідний актовий запис № 47. Прізвище, власне ім'я, по батькові після державної реєстрації зміни імені: [PERSON] (а.с.7). На даний час донька проживає разом з матір'ю та молодшим братом [PERSON], [INFO], в [ADDRESS], про що свідчить довідка № 3155, видана виконавчим комітетом Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області 29.10.2015 року (а.с.8). З 01.09.2015 року [PERSON] зарахована до Вищого навчального комунального закладу «Одеське театрально-художнє училище», відділення: «Народна творчість», спеціалізація: «Видовищно-театралізовані заходи», форма навчання: денна, контрактна, термін закінчення 30.06.2018 року, про що свідчить довідка № 186, видана директором ВНКЗ «Одеське театрально-художнє училище» 03.11.2015 року (а.с.18). Відповідно до умов договору № 112 про підготовку фахівців з вищою освітою на умовах повної сплати навчання за рахунок фізичної особи, укладеного 01.09.2015 року між ВНКЗ «Одеське театрально-художнє училище» в особі директора [PERSON], що діє на підставі статуту, та громадянкою [PERSON], загальна вартість освітньої послуги, що передбачена цим договором, становить 5800 грн. на рік (а.с.19). За перший семестр навчання в 2015 року [PERSON] було сплачено 2950 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а.с.15). Отже, у зв'язку з навчанням дитина потребує матеріальної допомоги. Позивачка [PERSON] працює у фізичної особи-підприємця [PERSON], місцезнаходження: [ADDRESS] займає посаду продавця, її щомісячний дохід складає 1220 грн., відповідно до довідки про доходи, виданої фізичної особою-підприємцем [PERSON] 03.10.2015 року (а.с.23). Інших доходів не має. Діти [PERSON] та [PERSON] стоять на «Д» обліку, потребують постійного обстеження та лікування, що підтверджується довідками, виданими сільською лікарською амбулаторією с. Усатове (а.с.14, 16). Оскільки законом на матір та батько в рівній мірі покладено обов'язок утримувати дитину, то суд вважає, що відповідач, як батько, повинен також приймати участь в утриманні доньки, яка продовжує навчання і потребує допомоги. При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Ст. 200 Сімейного кодексу України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.35), 14.10.2000 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 862. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.36). На даний час дружина відповідача [PERSON] перебуває в стані вагітності, що підтверджується консультативним висновком лікаря акушера-гінеколога спеціалізованого медико-генетичного центру від 12.11.2015 року та ультразвуковим дослідженням № 3115 від 12.11.2015 року (а.с.37, 38). Відповідач [PERSON] працює в ПКФ «Юна-Сервіс» на посаді менеджера і його заробітна плата становить 2140 грн. на місяць, відповідно до довідки про доходи № 84/11, виданої директором ВКФ «Юна-Сервіс» 25.11.2015 року (а.с.32). З матеріалів справи вбачається, що батько та мати відповідача - [PERSON] та [PERSON] є пенсіонерами (а.с.33), при цьому батько є інвалідом другої групи, про що свідчить довідка до акту огляду МСЕК № 926768 (а.с.34). Однак, при вирішенні спору, суд не приймає до уваги той факт, що батьки відповідача знаходяться саме на його утриманні, оскільки ним не надано жодного доказу на підтвердженнях цих обставин. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. При цьому, позивачка не надала належних та допустимих доказів того, що відповідач має заробітну плату та доходи, які надавали б можливість йому сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн. на навчання доньки щомісячно. Крім іншого, відсутність достатнього заробітку у відповідача, який на час розгляду справи є здоровою та працездатною особою, не є підставою для звільнення його від сплати аліментів, а тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Визначаючи спосіб виконання батьком обов'язку утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 800 грн. щомісяця, починаючи з 12.11.2015 року і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23-річного віку, тобто до [INFO] року, за умови, що вона буде продовжувати навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. При цьому, суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. На підставі вищевказаного та

Outcome: partial