overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до Устилузької міської ради Володимир-Волинського району про стягнення заборгованості із заробітної плати. Позовні вимоги мотивує тим, що з 03 травня 2012 року вона була призначена на посаду директора комунального господарства Рогожанської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області. У кінці 2015 року відбулась реорганізація Рогожанської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області шляхом її приєднання до Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області. На підставі розпорядження Устилузького міського голови № 13/ОС від 31.12.2015 року вона була звільнена із займаної посади з 31.12.2015 року. Станом на 31.12.2015 року, тобто на час її звільнення з роботи, заборгованість із заробітної плати за період з січня 2013 року по день звільнення склала 11 127,55 гривень. Компенсація за невикористані дні відпустки за період роботи з 03.05.2012 року по 31.12.2015 року склала 1382,11 гривень. Таким чином, сума заборгованості із нарахованої, але не виплаченої їй заробітної плати разом із сумою компенсації за невикористані дні щорічної відпустки становить 12509,66 гривень. На її неодноразові звернення до Устилузької міської ради з проханням виплатити заборгованість їй було роз»яснено, що у них відсутні кошти. Просить стягнути із відповідача на її користь 12509,66 грн. заборгованості із заробітної плати. Позивачка [PERSON] у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить позов задовільнити повністю. Представник відповідача [PERSON] у попередньому судовому засіданні позов визнала повністю, не заперечувала проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, з урахуванням безумовного визнання позову, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю і рішення у справі можливо ухвалити на стадії попереднього розгляду справи. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та є безумовним, суд задовольняє позов повністю. Керуючисть ст. ст. 3, 130, 118-120, ч.2 ст. 367 ЦПК України, на підставі ст.ст.116 ч.2, 233, 237-1 КЗпП України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до Устилузької міської ради Володимир-Волинського району про стягнення заборгованості із заробітної плати. Позовні вимоги мотивує тим, що з 06 жовтня 2008 року вона була призначена на посаду директора комунального господарства Зорянської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області. У кінці 2015 року відбулась реорганізація Зорянської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області шляхом її приєднання до Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області. На підставі розпорядження Устилузького міського голови № 13/ОС від 31.12.2015 року вона була звільнена із займаної посади з 31.12.2015 року. Станом на 31.12.2015 року, тобто на час її звільнення з роботи, заборгованість із заробітної плати за період з листопада 2015 року по день звільнення склала 3066,51 гривень. Компенсація за невикористані дні відпустки за період роботи з 05.10.2008 року по 31.12.2015 року склала 3300,68 гривень. Таким чином, сума заборгованості із нарахованої, але не виплаченої їй заробітної плати разом із сумою компенсації за невикористані дні щорічної відпустки становить 6367,19 гривень. На її неодноразові звернення до Устилузької міської ради з проханням виплатити заборгованість їй було роз»яснено, що у них відсутні кошти. Просить стягнути із відповідача на її користь 6367,19 грн. заборгованості із заробітної плати. Позивачка [PERSON] у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Збільшила розмір позовних вимог та просить стягнути на її користь 7639,81 грн, оскільки згідно довідки Устилузької міської ради від 15.07.2016 року № 78 заборгованість із заробітної плати за період з листопада 2015 року по день звільнення складає 3066,51 грн, а компенсація за невикористані дін відпустки за період роботи з 05.10.2008 року по 31.12.2015 року складає 4573,30 грн, а усього 7639,81 гривню. Представник відповідача Касьян Л.В. у попередньому судовому засіданні позов визнала повністю, не заперечувала проти його задоволення у розмірі, вказаному позивачкою, тобто 7639,81 гривень. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, з урахуванням безумовного визнання позову, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю і рішення у справі можливо ухвалити на стадії попереднього розгляду справи. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та є безумовним, суд задовольняє позов повністю. Керуючисть ст. ст. 3, 130, 118-120, ч.2 ст. 367 ЦПК України, на підставі ст.ст.116 ч.2, 233, 237-1 КЗпП України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до Хустянської сільської ради Буринського району Сумської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON], оскільки вона не може оформити спадщину через пропуск строку встановленого для її прийняття з поважної причини. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини так як встановлений законом строк вона пропустила з поважної причини. Відповідач позов визнав і не заперечує проти визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні 17.01.2014 року померла мати позивачки - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, яке складається, в тому числі, із земельної ділянки, площею 3.75 га., що знаходиться на території Хустянської сільської ради Буринського району Сумської області. Спадкоємцями першої черги є позивачка, а також її брат та сестри: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], де тільки остання проживала з матірю на час її смерті, але вона відмовилася від прийняття спадщини подавши нотаріусу відповідну заяву, а інші спадкоємці спадщину, відповідно до ч. З ст. 1268 та ч. 1 ст. 1269 ЦК України, не прийняли. Родинні відносини між позивачкою та матірю підтверджуються свідоцтвом про народження позивачки, з якого вбачається, що [PERSON] є її матірю, та свідоцтвом про укладення шлюбу позивачки, з якого видно, що її дошлюбне прізвище є «Лащ». 14.08.2014року позивачка звернулася в державну нотаріальну контору з питанням оформлення спадщини, де їй було усно повідомлено, що нею пропущено шестимісячний строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, та пораджено звернутися до суду. Позивачка у встановлений законом шестимісячний строк не звернулася до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини з поважних причин, а саме в звязку з тим, що хворіла та вважала, що здійснивши обряд поховання матері та отримавши її правовстановлюючі документи вона набула право власності на все майно, що їй належало. При таких обставинах суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин і йому необхідно визначити додатковий строк тим самим задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до Чернечослобідської сільської ради Буринського району Сумської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON], оскільки вона не може оформити спадщину через пропуск строку встановленого для її прийняття з поважної причини. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини так як встановлений законом строк вона пропустила з поважної причини. Відповідач позов визнав і не заперечує проти визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні 02 лютого 2011 року в с. Чернеча Слобода Буринського р-ну Сумської області помер брат позивачки [PERSON]. Його спадкоємцем за законом являється позивачка, [PERSON]. Інших спадкоємців та спадкоємців, які б мани право на обовязкову частку не має. Після його смерті в встановлений законом шестимісячний строк позивачка не прийняла спадщину. Впродовж встановленого законом 6-ти місячного терміну для прийняття спадщини позивачка до нотаріальної контори не звернулася, тому, що була не обізнана з процедурою оформлення спадщини та вважала, що спадщина оформляється в будь-який час. Звернувшись у квітні 2014 року для оформлення спадщини до Буринської районної нотаріальної контори та до приватного нотаріуса, отримала розяснення нотаріусів, що пропустила встановлений законом 6-ти місячний строк для прийняття спадщини і нотаріуси розяснили, що позивачці необхідно звертатися до суду для продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини. При таких обставинах суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин і йому необхідно визначити додатковий строк тим самим задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом і повідомила, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач на даний час матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість. Просила суд стягувати з відповідача аліменти на її користь, на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], щомісячно 50% від усього офіційного доходу починаючи з дня звернення до суду і до повноліття синів. 24.02.2014 року позивачка подала до суду заяву у якій змінила позовні вимоги та просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей у твердій грошовій сумі - 740 грн. щомісячно, з дня подачі заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. Позивачка та відповідач у судове засідання не з'явились, надавши заяви у яких просять розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги, відповідно, підтримують і визнають. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 180-183, 191 СК України. Суд вважає, що у відповідності до ст. 174 ЦПК України позовні вимоги підлягають задоволенню, так як визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 243,60 грн. судового збору. На підставі ст. ст. 10, 60, 88, 212, 213- 215, 367 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом і просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті свого сина [PERSON], померлого 15 березня 2015 року, терміном три місяці, посилаючись на те, що у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подала, так як вона є єдиним спадкоємцем першої черги, інших спадкоємців нема, тому вважала, що зареєструвати своє право власності на спадкове майно зможе у будь-який час. В судове засідання позивачка не зявилась в звязку з віддаленим місцем проживання м. Кривий Ріг. Представник позивачки на позовних вимогах наполягає та просить суд визначити додатковий строк для прийняття спадщини терміном два місяці. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надіслав суду заяву, в якій проти позову не заперечує та просить справу розглядати без його участі. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, але надіслав суду заяву, в якій повідомив, що рішення у даній справі ніяким чином не впливатиме на права та інтереси третьої особи. Позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 15 березня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть, і після його смерті відкрилась спадщина. Позивачка є матірю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження. Як вбачається з інформаційного листа державного нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори від 28 квітня 2016 року за № 786/02-14/151/2016, після смерті [PERSON] з заявою про прийняття чи відмову від спадщини ніхто не звертався, спадкова справа заведена на підставі заяви позивачки про видачу свідоцтва про право на спадщину. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки інших спадкоємців першої черги після смерті [PERSON], крім позивачки, немає, крім того, відповідачем позов визнано повністю, а визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку, що позивачці слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном два місяці. Судові витрати позивачка залишає за собою. На підставі наведеного, ст.ст. 1220, 1261, 1269, 1270, 1272 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом і просить визначити їй строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном один місяць, оскільки вона після смерті свого батька - [PERSON], померлого [INFO], у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подала, так як з метою подання заяви до нотаріуса відновлювала документи, що встановлюють родинний зв'язок з померлим, а саме: в зв'язку з втратою документів про народження та шлюб неодноразово зверталась до Державного архіву та органів ДРАЦС, в зв'язку з чим пропустила термін, встановлений законом для подачі заяви про прийняття спадини до нотаріуса. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надіслав суду заяву, в якій проти позову не заперечує та просить справу розглядати без участі його представника. Позов підлягає до задоволення з наступних підстав. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть, і після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири, що знаходиться в м. Сміла. Позивачка, являючись спадкоємицею першої черги за законом у встановлений законом шестимісячний строк не звернулась до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини в зв'язку з встановленням родинного зв'язку з померлим, що підтверджується її перепискою з відділом ДРАЦС у Львівській області, Головним управлінням юстиції у Львівській області, копіями архівних довідок Державного архіву Черкаської області. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] з заявами про прийняття чи відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався, що підтверджується інформаційним листом Смілянської державної нотаріальної контори від 12 вересня 2015 року № 1956/01-16. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки відповідач позов визнав повністю, а визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позивачці слід визначити додатковий строк для подання нею заяви до нотаріальної контори терміном один місяць. На підставі наведеного, ст.ст. 1220, 1261, 1269, 1270, 1272 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом і просить стягнути аліменти з відповідача [PERSON] на утримання їхнього сина [PERSON] на час продовження ним навчання. Мотивує тим, що відповідач являється батьком [PERSON]. Шлюб між ними розірваний 06 лютого 2006 року, після розірвання шлюбу проживають окремо. [PERSON] проживає з нею та знаходиться на її утриманні. В даний час син навчається в Олександрійському професійному ліцеї на першому курсі на денній формі навчання, тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач, являючись його батьком, не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини на період навчання у розмірі 1/4 частини заробітку ( доходу ) щомісячно. В судове засідання позивачка та відповідач не з'явилися, направили заяви про розгляд справи без їх участі. Позивачка наполягає на задоволенні позовних вимог, а відповідач вимоги позову визнає. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про час, дату та місце розгляду справи належно повідомлявся , причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зовов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO]. [PERSON] проживає з матір'ю, позивачкою по справі, знаходиться на її утриманні. В даний час навчається в Олександрійському професійному ліцеї на першому курсі на денній формі навчання, що підтверджується довідкою Олександрійського професійного ліцею № 872 від 11 вересня 2014 року. Термін навчання в навчальному закладі до 14 січня 2016 року. На підставі викладеного суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] на період його навчання у розмірі 1/4 частини заробітку ( доходу ) щомісячно починаючи з 16 вересня 2014 року і до закінчення навчання, тобто до 14 січня 2016 року . Судові витрати необхідно стягнути відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом і просить стягнути аліменти з відповідача [PERSON] на утримання їхньої доньки [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебувала в шлюбі з 07 грудня 2011 року по 18 червня 2013 року. Дитина проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач участі у вихованні і утриманні дитини не приймає. Добровільно надавати матеріальну допомогу не бажає, хоча має таку можливість. Позивачка в судове засідання не з явилася, направила заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з явився, про час розгляду справи повідомлений, направив заяву про розгляд справи в його відсутність, позов визнає. Дослідивши матеріали справи суд вважає що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина проживає з матір ю і знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою №158 від 14.11.2013 року КП « Житлогосп». Відповідач проживає окремо і не надає матеріальної допомоги на утримання дочки [PERSON]. Тому суд вважає що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дочки. Судові витрати стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом і просить стягнути аліменти з відповідача на [PERSON] утримання їхнього сина [PERSON], [INFO] Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 22.09.2008 року, в теперішній час проживають окремо. Дитина проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач участі у вихованні і утриманні дитини не приймає. Добровільно надавати матеріальну допомогу не бажає, хоча має таку можливість. В судове засідання позивачка не з явилася, вона і її представник написали заяви про розгляд справи в їх відсутність Відповідач в судове засідання не з явився, про час розгляду справи повідомлений. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина проживає з матір ю і знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою №2473 від 12.08.2013 року виконавчого комітету Новопразької селищної ради. Відповідач проживає окремо і не надає матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON]. Тому суд вважає що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання сина. Судові витрати стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом і просить стягнути аліменти з відповідача на час продовження її навчання. Мотивує тим , що відповідач являється її батьком. Вона навчається в Дніпропетровському національному університеті на денній формі навчання , тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач , являючись її батьком, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, , не надає матеріальної допомоги на її утримання. В зв'язку з продовженням навчання вона потребує матеріальної допомоги . Тому просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання до закінчення навчання в розмірі 1000 грн. щомісячно. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов і просить його задоволити. Відповідач позов визнав частково , погоджується на сплату аліментів в розмірі 500 грн. щомісячно, так як у нього невеликий розмір заробітної плати. Пояснив, що сплачував аліменти до досягнення дочкою повноліття за рішенням суду. Після досягнення дочкою повноліття надавав допомогу добровільно до січня 2015 року. Дослідивши матеріали справи , заслухавши представника позивача , відповідача суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги , батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Встановлено що відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про зміну імені. Остання навчається на другому курсі Дніпропетровського національного університету ім. Олеся Гончара на денній формі навчання , що підтверджується довідкою №160-18 від 20 січня 2015 року . Термін закінчення навчання 30.06.2017 року . В зв'язку з продовженням навчання дочка потребує матеріальної допомоги . Відповідач працює ТОВ « Хімвіскпром» , отримує заробітну плату біля 1700 грн. в місяць, що підтверджується довідкою про доходи від 21.01.2015 року. Інших доходів не має. Сплачував аліменти до досягнення позивачкою повноліття. Заборгованості по аліментах не має.В судовому засіданні частково визнав позов і погодився платити аліменти на період навчання позивачки в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно. Тому суд вважає що з відповідача можливо стягнути аліменти на період навчання доньки [PERSON], починаючи з 26 січня 2015 року і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2017 року в розмірі 500 грн. щомісячно. Судові витрати стягнути з відповідача.

Outcome: partial