Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на її утримання, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що з 21 червня 2019 року вона перебуває у шлюбі із [PERSON] , під час якого у сторін народився син, [PERSON] , який мешкає разом із позивачкою, оскільки шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Подружжя сторін не дійшло згоди щодо сплати аліментів на утримання непрацездатної дружини, [PERSON] , яка перебуває у декретній відпустці та не має доходів, а відповідач має постійний дохід, тому має можливість надавати їй матеріальну допомогу. На підставі переліченого просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частки щомісячно від доходів відповідача до досягнення дитиною трирічного віку. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надавши суду заяву з проханням вирішити справу за її відсутності, яка зменшила при цьому позовні вимоги, за якими просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частки від доходів [PERSON] , які просила суд задовольнити, також не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання за невідомих суду причин не з`явився повторно, будучи про час та місце розгляду справи повідомленим належним чином. За ч. 4 ст. 223 ЦПК суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає уточнені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, виданого 4 вересня 2019 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом ДРАЦС ГТУ юстиції у Донецькій області, актовий запис № 601, [PERSON] народився [INFO] , батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про шлюб, виданим Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом ДРАЦС ГТУ юстиції у Донецькій області, актовий запис № 140, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] одружились 21 червня 2019 року, внаслідок чого дружині було присвоєно прізвище « [PERSON] ». За довідкою КСН «Жемчужний» № 298 від 28 серпня 2020 року вбачається, що по [ADDRESS] позивачка, [PERSON] , мешкає разом із своїм сином, [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що за судовим наказом від 1 вересня 2020 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , було стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 26 серпня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ч. 1 ст. 75 Сімейного кодексу України (далі - СК) дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. За ч. 1, 2 ст. 80 СК аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 2 ст. 84 СК дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд зважаючи на те, що позивачка не працює, потребуючи матеріальної допомоги відповідача до досягнення спільним сином трирічного віку, тому оскільки [PERSON] не є непрацездатним, то останній таку допомогу надавати може, тому відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання своєї дружини до 6 серпня 2022 року. Суд також зазначає, що за ч. 1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. На підставі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить: з 1 липня 2020 року - 2197 грн., а з 1 грудня 2020 року - 2270 грн. В той же час на підставі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць щодо дітей віком до 6 років складає: з 1 липня 2020 року - 1859 грн., а з 1 грудня 2020 року - 1921 грн. Враховуючи, що суду не були надані дані щодо доходу відповідача, суд виходить із відомостей Головного управління статистики у Донецькій області, за інформацією якого середньомісячна заробітна плата на одного працівника у Донецькій області за другий квартал 2020 року становила 12257 грн. Виходячи з наведених показників, суд, враховуючи, що позивачка, доглядаючи за дитиною до досягнення нею трьох років, не працює, не маючи при цьому доходів, зважає на те, що за судовим наказом від 1 вересня 2020 року на її користь було стягнуто 1/4 частка від доходів відповідача, яка становить від середньомісячної зарплати працівника у Донецькій області 3064,25 грн. Також суд зазначає, виходячи з прожиткового мінімуму на одну дитину до 6 років та на одну працездатну особу в розрахунку на місяць вбачається, що прожитковий мінімум позивачки, [PERSON] та її сина, [PERSON] , 2019 р. н., складає загалом на кінець 2020 року 4191 грн. (2270 + 1921 = 4191). Таким чином на підставі викладених розрахунків та зважаючи на встановлений в Україні розмір мінімальної зарплати в розмірі 5000 грн., суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення сином [PERSON] трирічного віку підлягають задоволенню в розмірі 1/6 частки від доходів відповідача щомісячно, оскільки така частка дорівнюватиме від середньомісячної зарплати у Донецькій області 2042,83 грн. Отже, від середньомісячної зарплати у Донецькій області загалом 1/4 та 1/6 частки від доходів становитиме 5107,08 грн. (3064,25 + 2042,83 = 5107,08), що перевищує сумарний прожитковий мінімум позивачки та її дитини, а також розмір мінімальної зарплати, встановленої в Україні з 1 вересня 2020 року. За ст. 141 ЦПК з відповідача на користь держави підлягає також стягненню судовий збір у сумі 840,80 грн.

Outcome: approved