overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 28.11.2015 року у виконавчому комітеті Липецько-Полянської сільської ради за актовим записом № 15. Від даного шлюбу у них дітей не народилося. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачем є люди різних характерів, поглядів на шлюб та сімю, через що між ними виникали непорозуміння, які стали причиною припинення шлюбних відносин. Відповідач виїхав на заробітки, сім»єю не цікавиться. Сторони вже рік не проживають разом. Подальше спільне проживання є неможливим, шлюб існує лише формально. Просить розірвати шлюб укладений між ними. В судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилася, в позовній заяві просила справу розглядати у її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом публікації оголошення в газеті «Новини Закарпаття» №55(4670) від 01.08.2017 року. З врахуванням наведеного, у відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права і взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши обставини та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 28.11.2015 року, який зареєстрований за актовим записом № 15 у виконавчому комітеті Липецько-Полянської сільської ради. За час проживання в шлюбі дітей у подружжя не має. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, на час розгляду справи в суді сторони не підтримують між собою шлюбних взаємовідносин, вже рік не проживають разом, спільного господарства не ведуть. Про наявність вимог майнового характеру позивач в позові не заявляв. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, позивач не бажає проживати в шлюбі з відповідачем, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 30.05.1995 року за актовим записом № 17 у виконкомі Малораковецької сільської ради, Іршавського району, Закарпатської області. За час спільного проживання у них народилася одна дочка Антоніна, [INFO], яка є інвалідом першої групи з народження та на даний час досягла повнолітнього віку. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони люди різних характерів, поглядів на життя, шлюб та сімю. Між сторонами відсутнє порозуміння та повага. Спроби зберегти сімю не дали ніяких результатів. На прохання позивачки змінити поведінку та ставлення до сімї відповідач не реагує. Сторони не підтримують сімейні стосунки. Позивачка вважає таке існування шлюбу в подальшому не можливим, просила шлюб між ними розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Клювак». Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом публікації повідомлення про виклик на розгляд справи в газеті «Новини Закарпаття» № 76 (4541) від 12 липня 2016 року. Причини його неявки суду не відомі. З врахуванням наведеного, у відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права і взаємовідносини сторін, а також те, що позивачка не заперечила проти вирішення справи без участі відповідача у поданій заяві, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутності [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.05.1995 року. В судовому засіданні з досліджених матеріалів справи вбачається, що даний шлюб між сторонами зареєстрований за актовим записом № 17 у виконкомі Малораковецької сільської ради, Іршавського району, Закарпатської області. За час спільного проживання у них народилася одна дочка Антоніна, [INFO], яка є інвалідом першої групи з народження та на даний час досягла повнолітнього віку. Крім цього встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, та не виконує свого прямого призначення, сторони не підтримують шлюбних відносин. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, позивачка не бажає проживати в шлюбі з відповідачем, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось внаслідок різності поглядів на життя, та зловживання останнім алкогольними напоями, що призвело до втрати між ними взаєморозуміння, любові і поваги. Вважає примирення та збереження шлюбу неможливими, тому просила шлюб розірвати, малолітню дочку [PERSON], [INFO] залишити проживати з нею, та залишити їй шлюбне прізвище. Позивачка у судове засідання не зявилася, у поданій суду заяві просила справу розглянути в її відсутності, позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві просив справу розглянути в його відсутності, позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що шлюб між сторонами, що зареєстрований 11 серпня 2007 р., у якому народилася дочка [PERSON], [INFO] Стосунки, що склались між сторонами, виключають можливість збереження шлюбу. За таких обставин, коли подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, інтересам дитини сторін, що мають істотне значення, суд дійшов висновку, що шлюб слід розірвати, малолітню дитину залишити проживати з матір'ю, після розірвання шлюбу позивачці слід залишити шлюбне прізвище. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось внаслідок різності поглядів на життя, що призвело до втрати між ними взаєморозуміння, любові і поваги, протягом останніх півтора року разом не проживають. Вважає примирення та збереження шлюбу неможливими, тому просила шлюб розірвати, залишивши їй шлюбне прізвище. Позивачка у судове засідання не з'явилася, у поданій суду заяві просила справу розглянути в її відсутності, позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути в його відсутності, позов визнав, проти його задоволення не заперечував, однак, не згідний з тим, щоб позивачці після розірвання шлюбу залишати шлюбне прізвище. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що шлюб між сторонами, що зареєстрований 23 грудня 2007 р., у якому дітей не мають, на даний час існує формально, оскільки протягом тривалого часу сторони не підтримують сімейних відносин. Стосунки, що склались між сторонами, виключають можливість збереження шлюбу. За таких обставин, коли встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу позивачці слід згідно її прохання залишити шлюбне прізвище. При цьому суд не враховує позицію відповідача, який не погоджувався з цим, з огляду на те, що право на ім'я (прізвище) є особистим немайновим правом позивачки, яке вона здійснює самостійно, змістом якого відповідно до вимог ст.271 ЦК України є можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось внаслідок різності характерів та поглядів на життя, внаслідок чого між ними часто виникали сварки і непорозуміння, відповідач постійно прислухається до думки своєї матері, що призвело до втрати між ними почуття любові і поваги. Вважає примирення та збереження шлюбу неможливими, тому просила шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не з'явилась, у поданій суду заяві просила справу розглянути в її відсутності, позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути в його відсутності, позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 23 лютого 2004 р., у шлюбі народилось троє дітей: дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Стосунки, що склались між сторонами, виключають можливість збереження шлюбу. За таких обставин, коли встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, інтересам малолітніх дітей сторін, що мають істотне значення, суд вважає, що шлюб слід розірвати, дітей залишити проживати з матір'ю, після розірвання шлюбу залишити позивачці шлюбне прізвище. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось внаслідок різності характерів та поглядів на життя, внаслідок чого між ними часто виникають сварки і непорозуміння, що призвело до втрати між ними почуття любові і поваги. Вважає примирення та збереження шлюбу неможливими, тому просила шлюб розірвати. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що не згідний на розірвання шлюбу, визначений судом строк для примирення позитивного результату не дав, оскільки позивачка не хоче з ним миритись. Просив у позові відмовити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 22 липня 2010 р., у шлюбі народилась одна дитина - син [PERSON], [INFO]. Стосунки, що склались між сторонами, виключають можливість збереження шлюбу. Вжиті судом заходи щодо примирення подружжя позитивного результату не дали. За таких обставин, коли встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, інтересам малолітньої дитини сторін, що мають істотне значення, суд вважає, що шлюб слід розірвати, дитину залишити проживати з матір'ю, після розірвання шлюбу залишити позивачці шлюбне прізвище. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, з тих підстав, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 10.04.2013 року. Причиною розірвання шлюбу є те, в них з відповідачем різні характери та погляди на життя, чоловік не поважає її як дружину, вони часто сваряться, кожен з них живе своїм життям. У шлюбі у них народилася одна дитина: син [PERSON], [INFO], який на даний час малолітній. Надалі перебувати з відповідачем в зареєстрованому шлюбі не бажає. Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «Титикайло». В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, на адресу суду подала письмову заяву, в якій позов підтримує в повному обсязі, просить його задоволити, справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак на адресу суду надіслав письмову заяву, в якій позов визнав, не заперечує проти його задоволення, просив справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони згідно свідоцтва про шлюб, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.04.2013 року (а.с. 3). Сімейне життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на життя, через що вони часто сваряться, кожен з них живе своїм життям. У шлюбі у них народилася одна дитина: син [PERSON], [INFO], який на даний час малолітній. Шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи позовну вимогу позивачки, суд вважає, що після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище «Титикайло». На думку суду місцем проживання малолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO] слід визначити місце проживання його матері. На підставі ст.ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, з тих підстав, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 11.06.2011 року. Причиною розірвання шлюбу є те, що в них з відповідачем різні характери, різні погляди на життя, через що виникають непорозуміння та сварки, а також неодноразово отримувала побої. Останніх три роки разом не проживають, вона переїхала проживати до своїх батьків в Галицький район. У шлюбі дітей не мають. Надалі перебувати з відповідачем в зареєстрованому шлюбі не бажає. Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «Богдан». В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, на адресу суду подала письмову заяву, в якій позов підтримує в повному обсязі, просить його задоволити, справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак на адресу суду надіслав заву, в якій позов визнав, не заперечує проти його задоволення, справу просить розглядати без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони згідно повторного свідоцтва про шлюб, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11.06.2011 року (а.с. 3). Сімейне життя у сторін не склалося, через різні характери, різні погляди на життя, через що виникають непорозуміння та сварки, а також позивачка неодноразово отримувала побої. Останніх роки сторони разом не проживають. У шлюбі дітей не мають. Шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи позовну вимогу позивачки, суд вважає, що після розірвання шлюбу їй слід відновити дошлюбне прізвище «Богдан». На підставі ст.ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, з тих підстав, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 12.10.1996 року. У шлюбі у них народилася одна дитина: син [PERSON], [INFO], який на даний час повнолітній. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачем шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведеть, більше 10 років разом не проживають, зовсім не спілкуються. З огляду на зазначене, примирення між ними є неможливим, тому просила шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак на адресу суду подала письмову заяву, в якій позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, справу розглянути без її участі, оскільки виїжджає на роботу за кордон. Не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відповідно до ст. 74 ЦПК України вважається таким, що повідомлений про час і місце судового розгляду у встановленому порядку, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а позивачка подала достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони згідно повторного свідоцтва про шлюб, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.10.1996 року (а.с. 3). Сімейне життя у сторін не склалося, вони більше 10 років разом не проживають, не спілкуються між собою. У шлюбі неповнолітніх дітей не мають. Шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи позовну вимогу позивачки, суд вважає, що після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». При такому вирішенні позову судові витрати, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, покласти на рахунок позивачки. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, з тих підстав, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 14.01.2008 року. У шлюбі дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є те, що на протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю і життя. Вже біля трьох років вони разом не проживають та мають інші сім'ї. З огляду на зазначене примирення між ними є недоцільним, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак на адресу суду подала письмову заяву, в якій позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, справу розглянути без її участі. Не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відповідно до ст. 74 ЦПК України вважається таким, що повідомлений про час і місце судового розгляду у встановленому порядку, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а позивачка подала достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони згідно повторного свідоцтва про укладення шлюбу, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.01.2008 року (а.с. 12). Сімейне життя у сторін не склалося, через те, що подружніх відносин вони не підтримують, спільного гоподарства не ведуть. Протягом останніх років сторони проживають окремо. У шлюбі дітей не мають. Шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи позовну вимогу позивачки, суд вважає, що після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved