Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про надання дозволу на виїзд дитини - [PERSON], [INFO], за межі території України без надання згоди та без супроводу батька [PERSON] В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що відповідач [PERSON], з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, є батьком [PERSON], [INFO]. Шлюб на даний час між сторонами розірвано. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, в той час як відповідач вихованням та утриманням доньки не займається. На даний час [PERSON] має намір виїхати за межі країни до держави Франції (м.Лілль) та інших країн учасниць Шенгенської угоди у період з 15.08.2017 року по 01.06.2018 року для навчання у Технологічному Університеті м.Лілль (держава Франція) за відсутності письмової згоди (дозволу) та без супроводу батька [PERSON], оскільки в добровільному порядку отримати від відповідача дозвіл на виїзд дитини за кордон не має можливості, оскільки відповідач ухиляється від спілкування з позивачкою та дитиною, на підставі чого вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, наполягала на задоволенні. Також позивачка вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи орган опіки та піклування Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради у судовому засіданні присутній не був, на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника, рішення прийняти з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи зі згоди позивача та без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON]., [INFO], яка проживає разом із матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] зарахована до Технологічного університету м.Лілль (держава Франція), на хіміко-технологічний факультет, на денну (очну) форму навчання. Вказані обставини підтверджуються: - свідоцтвом про народження [PERSON]., [INFO], (серія [NUMBER]), виданим Жовтневим відділом реєстрації актів громадського стану Донецької області 22 червня 2000 року, актовий запис №516 від 22 червня 2000 року, в графі батьки зазначені: батько - [PERSON] та мати - [PERSON]; - рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя від 28 грудня 2011 року про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] - свідоцтвом про шлюб від 21 липня 2012 року 1-НО №287266 укладений між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис №183, зареєстрований 21 липня 20012 року. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини - «[PERSON]»; - довідкою-розрахунком від 07.06.2017 року №В-17, виданою Центральним відділом державної виконавчої служби міста Маріуполя про заборгованість [PERSON] по аліментам, на підставі виконавчого листа №2-2910/11, виданого 16.06.2011 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя за період з 01.04.2016 року по 07.06.2017 рік у розмірі 25737,93 гривень; - повідомленням Технологічного університету м.Лілль (держава Франція), справа №330 про зарахування [PERSON], на хіміко-технологічний факультет, на денну (очну) форму навчання. Згідно зі ст.154, ст.155 Сімейного кодексу України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Здійснення батьками своїх прав мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом. Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріального засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Крім того, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки виїзд дитини за кордон відповідає інтересам та бажанням дитини, ненадання відповідачем нотаріальної згоди на оформлення проїзних документів та дозволу на виїзд дитини за кордон, з огляду на дані правовідносини порушує права та інтереси дитини. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі Сімейного кодексу України,

Outcome: approved