Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, у якому просила стягнути з відповідача, на свою користь аліменти на утримання [PERSON], 30 серпня 2007 року та [PERSON], [INFO] у розмірі 2 500 гривень, щомісячного на кожну дитину, а також витрати на правову допомогу у розмірі 500 гривень. У судовому засіданні позивачка просила справу слухати без фіксації судового процесу. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому порядку (згідно ст. 74 ЦПК України), поважних причин щодо своєї неявки суду не представив, чим позбавив суд можливості вислухати його пояснення та думку по суті. Заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надавав, про поважність причин неявки суду не повідомив. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у його відсутність, згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу у сторін народились діти: [PERSON], 30 серпня 2007 року та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою. За приписами ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Відповідач не приймає участі у матеріальному забезпеченні дітей, будь - якої допомоги не надає. Діти перебувають на утриманні матері. Ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~зазначається, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України обовязку утримувати свою дітей, у звязку з чим суд вважає, що аліменти підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання [PERSON], 30 серпня 2007 року та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), на кожну дитину, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня предявлення позову. Крім того, з урахуванням положень ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини, у межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання. Щодо вимог про стягнення витрати на правову допомогу у розмірі 500 гривень, то суд задовольняє ці вимоги частково у розмірі 300 гривень, виходячи з квитанції яка міститься у матеріалах справи.

Outcome: partial