Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом про визнання за нею права власності, як за спадкоємцем за законом, на домоволодіння, розташоване в [ADDRESS] , що належала її чоловікові [PERSON] , який помер [INFO] , посилаючись на те, що при зверненні в нотаріальну контору з метою оформлення спадщини на вказане майно їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння, виданих на ім`я спадкодавця. Вказала, що спірне домоволодіння станом на 15 квітня 1991 року відносилося до суспільної групи двір колгоспника та належало [PERSON] , який являвся власником цього домоволодіння, однак не оформив правовстановлюючі документи. Позивачка у підготовче засідання не з`явилася, в позовній заяві просила слухати справу у її відсутності. Представник Борщівської міської ради в підготовче засідання не з`явився, в поданій суду письмовій заяві позов визнав повністю та просить розглянути справу у відсутності представника відповідача. З огляду на наведене суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Приватний нотаріус Борщівського районного нотаріального округу Пікуль Г.М. 11 лютого 2020 року листом №46/02-31 відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] чоловіка [PERSON] ,на майно яке складається з житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Рішенням третьої сесії Ланівецької сільської ради двадцять третього скликання від 15 вересня 1998 року № 14 [PERSON] було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,18 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд Згідно даних технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] , виготовленого 29 січня 2020 року ТзОВ «Технічна інвентаризація нерухомості Тернопільської області» до складу домоволодіння входить: садибний будинок «А»; сходи «сх»; хлів «Б»; гараж «В»; стодола «Г»; гараж «Д»; підвал «пд»; хвіртка «1»; ворота «2»; паркан «3»; мощення «4»; криниця «І»; септик «ІІ». Інвентаризаційна вартість домоволодіння становить 111399,60 грн. Згідно довідки Ланівецької сільської ради від 06 липня 2020 року №623 та доданих до матеріалів справи копій погосподарських книг с.Тулин Борщівського району Тернопільської області за 1986-1990 р.р., 1991-1995 р.р. двір, що знаходиться в [ADDRESS] , і, у якому станом на 15 квітня 1991 року проживав та були зареєстрований [PERSON] - голова двору, відносився до категорії колгоспних дворів. Станом на 15 квітня 1991 року ці ж члени колгоспного двору є такими, що не втратили права на частку в колгоспному дворі. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.95 № 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, спадкодавцю [PERSON] , як єдиному члену колгоспного двору, належало право власності на спірне домоволодіння. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 26 жовтня 2010 року Ланівецькою сільською радою, позивачка [PERSON] та спадкодавець [PERSON] зареєстрували шлюб 26 жовтня 2010 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №09. Спадкодавець [PERSON] помер [INFO] в селі Тулин Борщівського району Тернопільської області ( свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ). Позивачка прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] що підтверджується листом приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу Пікуль Г.М. від 11 лютого 2020 року №46/02-31 24 червня 2020 року . За даними нотаріуса, до майна померлого [INFO] [PERSON] було заведено спадкову справу за № 76/2020 на підставі заяви про прийняття спадщини від імені позивачки, що також підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 03 липня 2020 року. 29 липня 2020 року приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу Пікуль Г.М. на ім`я позивачки видано свідоцтво про право на спадщину за законом на автомашину марки ВАЗ. Отже, такою, що прийняла спадщину як спадкоємець за законом першої черги спадкування після смерті чоловіка [PERSON] , в тому числі, належне йому спірне домоволодіння, є позивачка [PERSON] . Інших спадкоємців, які б заявили свої права на спадкове майно померлих немає. Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, позов ним визнано, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 392, 1216, 1218, 1223, 1261 ЦК України,

Outcome: approved