overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказала, що з 16 грудня 2011 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Сімейні стосунки припинені у зв'язку із відсутністю взаєморозуміння, з лютого 2015 року сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. З цих причин вважає, що шлюбні стосунки з відповідачем зберегти неможливо. Спорів про поділ майна не виникає. Просить шлюб розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримку позовних вимог, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача. Шлюб просила розірвати, а після його розірвання залишити їй прізвище без змін. Відповідач [PERSON] повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з'явився, не сповістив суд про причини неявки. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16 грудня 2011 року, який зареєстрований у Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 605, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 2). Від шлюбу дітей не мають. Сімейні стосунки припинені з лютого 2015, сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Спорів про поділ майна не виникає. Відповідно до ч. 1 ст.110, ч. 2 ст. 112 СК України, за позовом одного з подружжя суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що між сторонами склались стосунки, що виключають спільне проживання, відновлення сім'ї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, в зв'язку з чим позовні вимоги задовольняє та постановляє рішення про розірвання укладеного між сторонами шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача у доход держави необхідно стягнути судовий збір. На підставі ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказала, що з 16листопада 2002 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу дітейне мають. Сімейні стосунки припинені з квітня 2015 року, у звязку із відсутністю взаєморозуміння, з цього ж часу сторони спільного господарства не ведуть. З цих причин вважає, що шлюбні стосунки з відповідачем зберегти неможливо. Спорів про поділ майна не виникає. Просить шлюб розірвати, прізвище залишити шлюбним, судові витрати покласти порівну на обидві сторони. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримку позовних вимог. Шлюб просила розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог, шлюб просив розірвати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно свідоцтва про одруження серії 1-НО №188850, виданого 16 листопада 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневогорайонного управління юстиції м. Маріуполя, сторони перебувають у шлюбі з 16листопада 2002 року, актовий запис № 958 (а.с. 3). Сімейні стосунки припинені з квітня 2015 року, з цього ж часу сторони спільного господарства не ведуть. Від шлюбу дітейне мають. Спорів про поділ майна не виникає. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 СК України, за позовом одного з подружжя суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Враховуючи встановлені обставини, тривалість часу фактичного припинення сімейних відносин, а також приймаючи до уваги, що відповідач позов визнав, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що між сторонами склались стосунки, що виключають спільне проживання, відновлення сімї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, в звязку з чим позовні вимоги задовольняє та постановляє рішення про розірвання укладеного між сторонами шлюбу. На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачені при зверненні до суду судовий збір у сумі 551,20 грн. На підставі ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказала, що з 17 вересня 2005 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дітей 2009р.н. та 2012 р.н. З серпня 2020р. сторони разом не живуть, фактично сімейні стосунки припинені, у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння, з вказаного часу сторони спільного господарства не ведуть. З цих причин вважає, що шлюбні стосунки з відповідачем зберегти неможливо. Спорів про місце проживання дітей та розподіл майна не виникає. Просить шлюб розірвати, залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, з викликом сторін. В судове засідання позивачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримку позовних вимог, позов просила задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 вересня 2005 року, який зареєстрований у Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 268, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 20.12.2005 року (а.с. 6). Від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 7-8). Сімейні стосунки припинені з серпня 2020р., сторони спільного господарства не ведуть. Спорів про місце проживання дітей та поділ майна не виникає. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч. ч. 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 СК України, за позовом одного з подружжя суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що на теперішній час шлюб вказаний існує формально, оскільки позивач та відповідач не пов`язані спільним побутом, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки та дітей,і є неможливим, а сім`я сторін розпалася остаточно,в зв`язку з чим позовні вимоги задовольняє та постановляє рішення про розірвання укладеного між сторонами шлюбу. На підставі ст. 24, 56, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказала, що з 17 вересня 2011 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. З лютого 2016 року сторони разом не живуть, фактично сімейні стосунки припинені, у звязку із відсутністю взаєморозуміння, з вказаного часу сторони спільного господарства не ведуть. З цих причин вважає, що шлюбні стосунки з відповідачем зберегти неможливо. Спорів про місце проживання дитини та розподіл майна не виникає. Просить шлюб розірвати, прізвище залишите шлюбне. В судове засідання позивачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримку позовних вимог, позов просила задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду надав нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи про розірвання шлюбу з [PERSON] за його відсутності, зазначив, що спорів про місце проживання дитини не виникає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 вересня 2011 року, який зареєстрований у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 640, свідоцтво про шлюб серії 1-НО № 251407 видане 17.09.2011 року (а.с. 8). Від шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Сімейні стосунки припинені з лютого 2016 року, з цього ж часу сторони спільного господарства не ведуть. Спорів про місце проживання дитини та поділ майна не виникає. Відповідно до\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч. ч. 3,4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст.110, ч. 2 ст. 112 СК України, за позовом одного з подружжя суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~У відповідності до вимог\~ст. 200 ч.3 ЦПК\~\~ України, за результатами підготовчого провадження суд\~\~ухвалює рішення у випадку\~\~визнання позову\~\~відповідачем. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що на теперішній час шлюб вказаний існує формально, оскільки позивач та відповідач не пов'язані спільним побутом та проживанням, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки та дитини,і є неможливим, а сім'я сторін розпалася остаточно,відповідач позов визнав, в звязку з чим позовні вимоги задовольняє та постановляє рішення про розірвання укладеного між сторонами шлюбу. На підставі ст. 24, 56, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказала, що з 17 червня 1995 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з нею. Сімейні стосунки припинені тривалий час, у зв'язку із відсутністю взаєморозуміння. З цих причин вважає, що шлюбні стосунки з відповідачем зберегти неможливо. Спорів про поділ майна та місце проживання дитини не виникає. Просить шлюб розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримку позовних вимог, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача. Шлюб просила розірвати. Відповідач [PERSON] до відкритого судового засідання не з'явився, відомостей про причини неявки суду не надав, про дату та час судового засідання був повідомлений через оголошення у пресі (газета центральних органів виконавчої влади України «Урядовий Курєр»), у зв?язку з чим суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказала, що з 18 лютого 2012 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки припинені з 24 березня 2015 року, у звязку із відсутністю взаєморозуміння, з цього ж часу сторони спільного господарства не ведуть. З цих причин вважає, що шлюбні стосунки з відповідачем зберегти неможливо. Спорів про місце проживання дитини та поділ майна не виникає. Просить шлюб розірвати, а прізвище залишити без змін. В судове засідання позивачка не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримку позовних вимог. Шлюб просила розірвати. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог, шлюб просив розірвати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно свідоцтва про одруження серії 1-НО №269734, виданого 18 лютого 2012 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, сторони перебувають у шлюбі з 18 лютого 2012 року, актовий запис № 32 (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Сімейні стосунки припинені з березня 2015 року, з цього ж часу сторони спільного господарства не ведуть. Спорів про місце проживання дитини та поділ майна не виникає. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 СК України, за позовом одного з подружжя суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Враховуючи встановлені обставини, тривалість часу фактичного припинення сімейних відносин, а також приймаючи до уваги, що відповідач позов визнав, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що між сторонами склались стосунки, що виключають спільне проживання, відновлення сімї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, в звязку з чим позовні вимоги задовольняє та постановляє рішення про розірвання укладеного між сторонами шлюбу. На підставі ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказала, що з 19 квітня 2008 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дитину: неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З березня 2019 року сторони разом не живуть, фактично сімейні стосунки припинені, у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння, з вказаного часу сторони спільного господарства не ведуть. З цих причин вважає, що шлюбні стосунки з відповідачем зберегти неможливо. Спорів про місце проживання дитини та розподіл майна не виникає. Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] . В судове засідання позивачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримку позовних вимог, позов просила задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 19 квітня 2008 року, який зареєстрований Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №78, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 19 квітня 2008 року (а.с. 5). Від шлюбу мають дитину: [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Сімейні стосунки припинені з березня 2019 року, з цього ж часу сторони спільного господарства не ведуть. Спорів про місце проживання дитини та поділ майна не виникає. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч. ч. 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст.110, ч. 2 ст. 112 СК України, за позовом одного з подружжя суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до вимог ст. 200 ч.3 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що на теперішній час шлюб вказаний існує формально, оскільки позивач та відповідач не пов`язані спільним побутом та проживанням, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки та дитини,і є неможливим, а сім`я сторін розпалася остаточно,відповідач позов визнав, в зв`язку з чим позовні вимоги задовольняє та постановляє рішення про розірвання укладеного між сторонами шлюбу. На підставі ст. 24, 56, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказала, що з 20 березня 1982 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З січня 1995 року сторони разом не живуть, фактично сімейні стосунки припинені, у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння, з вказаного часу сторони спільного господарства не ведуть. З цих причин вважає, що шлюбні стосунки з відповідачем зберегти неможливо. Спорів про розподіл майна не виникає. Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] . В судове засідання позивачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримку позовних вимог, позов просила задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , будучи своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув з невідомих причин, відзиву на пред`явлений позов не надав. З урахуванням наведених обставин, що позивач не заперечує проти винесення заочного рішення, суд вважає за можливе постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 223, 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 березня 1982 року, який зареєстрований у Палаці одруження м. Жданова Донецької області, актовий запис № 956, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 20.03.1982 року (а.с. 7). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейні стосунки припинені з січня 1995 року, з цього ж часу сторони спільного господарства не ведуть. Спорів про поділ майна не виникає. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч. ч. 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст.110, ч. 2 ст. 112 СК України, за позовом одного з подружжя суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що на теперішній час шлюб вказаний існує формально, оскільки позивач та відповідач не пов`язані спільним побутом та проживанням тривалий час, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача і є неможливим, а сім`я сторін розпалася остаточно,в зв`язку з чим позовні вимоги задовольняє та постановляє рішення про розірвання укладеного між сторонами шлюбу. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказала, що з 21 квітня 2016 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. З лютого 2018 року сторони разом не живуть, фактично сімейні стосунки припинені, у звязку із відсутністю взаєморозуміння, з вказаного часу сторони спільного господарства не ведуть. З цих причин вважає, що шлюбні стосунки з відповідачем зберегти неможливо. Спорів про місце проживання дитини та розподіл майна не виникає. Просить шлюб розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримку позовних вимог, позов просила задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, просив позов задовольнити у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21 квітня 2016 року, який зареєстрований у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 171, свідоцтво про шлюб серії І-НО № 442130, видане 21.04.2016 року (а.с. 4). Від шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Сімейні стосунки припинені з лютого 2018 року, з цього ж часу сторони спільного господарства не ведуть. Спорів про місце проживання дитини та поділ майна не виникає. Відповідно до\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч. ч. 3,4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст.110, ч. 2 ст. 112 СК України, за позовом одного з подружжя суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~У відповідності до вимог\~ст. 200 ч.3 ЦПК\~\~ України, за результатами підготовчого провадження суд\~\~ухвалює рішення у випадку\~\~визнання позову\~\~відповідачем. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що на теперішній час шлюб вказаний існує формально, оскільки позивач та відповідач не пов'язані спільним побутом та проживанням, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки та дитини,і є неможливим, а сім'я сторін розпалася остаточно,відповідач позов визнав, в звязку з чим позовні вимоги задовольняє та постановляє рішення про розірвання укладеного між сторонами шлюбу. На підставі ст. 24, 56, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved