Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом в обґрунтування якого посилається на те, що 18.07.2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції, актовий запис №119. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що подружні стосунки з відповідачем не склалися через різні погляди на сімейні стосунки, спільне проживання, виховання дитини та ведення домашнього господарства, на ґрунті чого в сім`ї виникали суперечки. З вересня 2019 року вони подружні стосунки не підтримують, спільно не проживають, мають роздільний бюджет. Позивачка переконана, що за вказаних обставин збереження їх з відповідачем сім`ї є неможливим та суперечитиме її інтересам, в зв`язку з чим просить шлюб розірвати. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 06.04.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивачка [PERSON] подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання подав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, не заперечує щодо розірвання шлюбу, розгляд справи просить проводити у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для справи, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 18.07.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області, сторони по справі зареєстрували шлюб, про що 18.07.2010 року складено відповідний актовий запис за №119. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушення прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки,встановлені законом. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розклад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений один із подружжя. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з позовом в якому наполягає на розірванні шлюбу, оскільки вона та відповідач фактично припинили подружні стосунки, а їх шлюб існує формально. Відповідач не заперечив щодо розірвання шлюбу. Відповідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи, що сторони подружні стосунки не підтримують, проживають окремо, категоричність рішення позивачки розірвати шлюб, визнання позову відповідачем, та відсутність у сторін бажання вчиняти дії для збереження сім`ї, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимоги позивачки про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд приймає до уваги ту обставину, що позивачка, звертаючись до суду з позовом, просила залишити судові витрати за нею. Відповідно до ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 137, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved