Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом і просить усунути перешкоди у здійснені права власності будинком за адресою: с. Усатове Біляївського району Одеської області вул. Шахтна, 21, шляхом зняття з реєстрації [PERSON] і [PERSON], а також зобов'язати Біляївський районний відділ ДМС України в Одеській області зняти з реєстрації [PERSON] та [PERSON], [INFO] за вказаною адресою. Свої вимоги мотивує тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований по [ADDRESS], згідно договору дарування. [PERSON] - її колишня невістка та онук - [PERSON], [INFO], зареєстровані, але не проживають у будинку з 22 липня 2014 року по теперішній час. Згідно акту виконкому Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області відповідачі проживають в [ADDRESS]. Родинні відносини з відповідачкою розірвані у серпні 2014 року. Вважає, що її права як власника порушені, у зв'язку з чим вона звернулася до суду з позовом. У судовому засіданні позивачка та її представник на задоволенні позову наполягали і пояснили, що вона ([PERSON]) є власником будинку, [PERSON] - її колишня невістка, родинні зв'язки з якою припинені, [PERSON] - її онук, не проживають у будинку з 22 липня 2014 року, а тому вважають, що є підстави для задоволення позовних вимог. Відповідачі до судового засідання повторно не з'явилися, хоча були повідомлені належним чином про день слухання справи, повідомлення про причини неявки від них не надходило, а тому за згодою позивачки та її представника суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, на підставі статті 224 ЦПК України. Представник Біляївського РВ ГУ ДМС України в Одеській області до судового засідання не з'явився, але від нього надійшла заява, в якій він просив справу розглянути без його участі. Вислухавши пояснення позивачки, її представника, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Як встановлено у судовому засіданні, позивачці на праві приватної власності належить житловий будинок по [ADDRESS], згідно договору дарування від 28 листопада 2000 року (а.с 5). Відповідачі [PERSON] і [PERSON] зареєстровані у будинку, але не проживають у ньому з 22 липня 2014 року. Згідно актів про не проживання від 14 серпня 2014 року і 03 квітня 2015 року відповідачі у будинку не проживають, їх особистих речей і предметів побуту у будинку немає (а.с. 6, 9). З акту про не проживання від 19 березня 2015 року [PERSON] і [PERSON] не проживають у будинку з 22 липня 2014 року, а проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Правовідносини, що виникли, врегульовані ст. 405 ЦК України, відповідно до ч.2 якої члені сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку(квартири) не позбавляє їх права користуватися займаним приміщенням. Звертаючись до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом зняття відповідачів з реєстрації позивачка фактично просить визнати їх втратившими право на користування житловим приміщенням, що в свою чергу є підставою для зняття їх з реєстрації. Судом встановлено, що відповідачі не проживають у будинку з 22 липня 2014 року, тобто менше одного року, що суперечить вимогам ст. 405 ЦК України. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні, і задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed