overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. В даному житловому приміщенні зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в зазначеній квартирі прописані, але в ній не проживають, комунальних послуг не сплачують, їх особистих речей в квартирі немає. Через прописку відповідачів в спірному житловому приміщенні, позивачка не може вільно користуватися та розпоряджатися квартирою, змушена оплачувати комунальні послуги за відповідачів, що створює їй перешкоди в користуванні та розпорядженні своєю власністю. Позивачка в судове засідання не з'явилася, в своїй письмовій заяві просила справу розглядати у свою відсутність, позовні вимоги підтримала з тих же підстав. Відповідачі в судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, будучі повідомленими належним чином про день, час та місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 321 ч.1 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Так, судом встановлено, що власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON], в квартирі прописані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], проте останні в спірному приміщені не проживають, їх особистих речей в квартирі не має, їх фактичним місцем перебування є Португалія. Прописка відповідачів в спірному житловому приміщенні перешкоджає позивачу вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що їй на праві власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. В даному житловому приміщенні зареєстрований [PERSON]. Відповідач [PERSON] в зазначеній квартирі прописаний, але в ній не проживає, комунальних послуг не сплачує, його особистих речей в квартирі немає. Через прописку відповідача в спірному житловому приміщенні, позивачка не може вільно користуватися та розпоряджатися квартирою, змушена оплачувати комунальні послуги за відповідача, що створює їй перешкоди в користуванні та розпорядженні своєю власністю. Позивачка в судове засідання не з'явилася, в своїй письмовій заяві просила справу розглядати у свою відсутність, позовні вимоги підтримала з тих же підстав. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, будучі повідомленим належним чином про день, час та місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 321 ч.1 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Так, судом встановлено, що власницею квартири [ADDRESS] є [PERSON], в квартирі прописаний колишній власник [PERSON], проте останній в спірному приміщені не проживає, його особистих речей в квартирі не має, його фактичним місцем перебування є Російська Федерація. Прописка відповідача в спірному житловому приміщенні перешкоджає позивачу вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що їй на праві власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. В даному житловому приміщенні зареєстрований [PERSON]. Відповідач [PERSON] в зазначеній квартирі прописаний, але в ній не проживає, комунальних послуг не сплачує, його особистих речей в квартирі немає. Через прописку відповідача в спірному житловому приміщенні, позивачка не може вільно користуватися та розпоряджатися квартирою, змушена оплачувати комунальні послуги за відповідача, що створює їй перешкоди в користуванні та розпорядженні своєю власністю. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, в своїй письмовій заяві просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, будучі повідомленим належним чином про день, час та місце розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 321 ч.1 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Так, судом встановлено, що власницею квартири [ADDRESS] є [PERSON], в квартирі прописані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], проте останній в спірному приміщені не проживає, його особистих речей в квартирі не має, фактично мешкає за кордоном. Прописка відповідача в спірному житловому приміщенні перешкоджає позивачу вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог посилається на те, вона, [PERSON] , придбала у відповідачів квартиру [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу було посвідчено Одеською універсальною біржею «Вітязь», та зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН». В теперішній час, позивачка має намір розпорядитися належним майном але, оскільки договір не посвідчений нотаріально вчинити будь-які дії неможливо. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с.19). Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 27,28,29,30), причини неявки не повідомили, будь яких заяв не надходило, відзив на позов не подавали. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України про що не заперечувала позивачка. Судове рішення ухвалено за відсутності учасників справи. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено про те, що квартира [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на підставі Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 16.07.1997р. виданого УЖКГ м.Одеси, зареєстрованого Одеським МБТІ під № 3051 кн. 234 пр. стор. 148 від 06.08.1997р. Власники [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] продали, а [PERSON] придбала зазначену квартиру, між сторонами було укладено договір № 98-421 Ц від 31 серпня 1998 року в простій письмовій формі, який посвідчений Одеською універсальною біржею «Вітязь», та зареєстровано в ОМБТІ та РОН під № 3051, стор.99 кн.292пр. від 04.09.1998 року (а.с.5-6). Продавець і покупець повному обсязі виконали умови договору купівлі-продажу відповідно до норм, встановлених цивільним законодавством. Будь яких суперечок між сторонами угоди судом не встановлено, протизаконних умов угода не містить та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, однак порушена форма угоди, оскільки при її укладенні не була дотримана нотаріальна форма договору. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. При таких обставинах, суд дійшов до висновку про те, що дійсно [PERSON] , [PERSON] , діюча від свого імені та від імені та в інтересах неповнолітнього [PERSON] та [PERSON] продали, а [PERSON] купила квартиру [ADDRESS] , сторони домовилися щодо всіх істотних умов, тому цей договір повинний бути визнаний дійсним. На підставі ст. 47 ЦК України (1963 рік), ст. 1218 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. В обгрунтування вимог посилалася на те, що вона є донькою відповідача, та в теперішній час навчається в Одеському національному медичному університеті та у зв`язку з навчанням потребує допомоги. Таким чином, просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача. Відповідач в судове засідання не зявився про місце та час його проведення повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки (а.с. 18), причини неявки суду не повідомляв, заява про розгляд справи за його відсутності не надходила. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України про що не заперечувала позивачка. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [PERSON] [INFO] є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. [PERSON], в теперішній час навчається в Одеському національному медичному університеті денної форми навчання, що підтверджується довідкою з місця навчання (а.с. 5). У зв`язку з навчанням не працює, а тому потребує матеріальної допомоги. Згідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч.1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що з [PERSON], підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісяця. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі ст. ст. 198 - 201 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог посилалася на те, що вона придбала у відповідачів [ADDRESS], в місті Одесі. Договір купівлі-продажу було посвідчено Одеською товарною біржею, та зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН». В теперішній час вона має намір розпорядитися належним їй нерухомим майном але оскільки договір не посвідчений нотаріально, укласти будь які угоди щодо майна неможливо, а відповідачі ухиляються від його нотаріального посвідчення. Відповідачі про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, що посвідчується розписками про повернення судових повісток без вручення. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України про що не заперечував представник позивача. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що [ADDRESS], в місті Одесі належала продавцям на праві власності в рівних частках на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 14.04.1994 року, зареєстрованого в КП «ОМБТІ та РОН». Відповідачі продали, а [PERSON], придбала зазначену квартиру, між сторонами було укладено договір № 4520 від 07 вересня 1994 року в простій письмовій формі, який посвідчений Одеською товарною біржею, та зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» 08.09.1994 року. Продавці і покупець в повному обсязі виконали умови договору купівлі-продажу відповідно до норм, встановлених цивільним законодавством. Будь яких суперечок між сторонами угоди судом не встановлено, протизаконних умов угода не містить та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, однак порушена форма угоди, оскільки при її укладенні не була дотримана нотаріальна форма договору. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У такому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. За рішенням суду угода вважається дійсною з моменту її вчинення. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі ст. 47 ЦК України (1963 рік),

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог посилалася на те, що вона придбала у відповідачів квартиру № 100, корпус № 3, будинок № 24, по вул. Затонського в м. Одесі. Договір купівлі-продажу було посвідчено Одеською універсальною біржею «Витязь», та зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН». В теперішній час, вона має намір розпорядитися належним їй майном але, оскільки договір не посвідчений нотаріально вчинити будь-які дії неможливо. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомляли, будь яких заяв не надходило. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України про що не заперечувала позивачка. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що квартира № 100, корпус № 3, будинок № 24, по вул. Затонського в м. Одесі належала на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08.07.1999 року, зареєстрованого в Одеському МБТІ та РОН 12.07.1999р. Власники продали, а [PERSON] (після реєстрації шлюбу [PERSON]) придбала зазначену квартиру, між сторонами було укладено договір № 99 - 0231 від 13.08.1999 року в простій письмовій формі, який посвідчений Одеською універсальною біржею «Витязь», та зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 13.09.1999 року. Продавці і покупець в повному обсязі виконали умови договору купівлі-продажу відповідно до норм, встановлених цивільним законодавством. Будь яких суперечок між сторонами угоди судом не встановлено, протизаконних умов угода не містить та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, однак порушена форма угоди, оскільки при її укладенні не була дотримана нотаріальна форма договору. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. На підставі ст. 47 ЦК України (1963 рік),

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. В обгрунтування вимог посилалася на те, що вона та відповідач мають від шлюбних відносин, повнолітнього сина [PERSON] [INFO]. [PERSON] в теперішній час навчається в Одеському національному політехнічному університеті, у зв`язку з навчанням потребує допомоги. Таким чином, просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1 000 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився про місце та час його проведення повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про повернення судової повістки без вручення (а.с. 18). Суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України про що не заперечувала позивачка (а.с. 20). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю. як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу між собою та не перебували в іншому зареєстрованому шлюбі з 1994 року по 2000 рік. Від фактичних шлюбних відносин мають повнолітнього сина [PERSON] [INFO], батьком якого є відповідач (а.с. 2). [PERSON] в теперішній час навчається в Одеському політехнічному морському університеті, є студентом І-го курсу, денної форми навчання, що підтверджується довідкою з місця навчання (а.с. 19). У зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Згідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч.1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що з [PERSON], підлягають стягненню аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісяця, виходячи із того, що позивачкою не доведено можливість відповідача сплачувати аліменти у розмірі на якому вона наполягала. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони всі понесені нею і документально підтверджені витрати На підставі ст. ст. 198 - 201 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. В обгрунтування вимог посилалася на те, що вона та відповідач мають від шлюбу, повнолітню доньку [PERSON] [INFO]. [PERSON] в теперішній час навчається в Національному університеті «Одеська юридична академія» за контрактом вартість якого складає 17\~640,00 грн., на рік, та у зв`язку з навчанням потребує допомоги. Таким чином, просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1\~000 грн. Відповідач в судове засідання не зявився про місце та час його проведення повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про повернення судової повістки без вручення (а.с. 30). Суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України про що не заперечувала позивачка (а.с. 31). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 29.10.1985р., по 26.04.2014р. Від шлюбних відносин мають повнолітню доньку [PERSON] [INFO], батьком якї є відповідач. [PERSON] в теперішній час навчається в Національному університеті «Одеська юридична академія» за контрактом вартість якого складає 17\~640,00 грн., на рік, що підтверджується довідкою з місця навчання. У зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Згідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч.1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що з [PERSON], підлягають стягненню аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 гривень щомісяця. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487.20 грн. На підставі ст. ст. 198 - 201 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. В обгрунтування вимог посилалася на те, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 01.12.2012р. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO]. Після припинення шлюбних відносин, відповідач не надає добровільно допомоги на утримання дитини, таким чином, просила стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача щомісяця до досягнення дитиною повноліття, оскільки вона самостійно не має можливості надати дитині необхідне і достатнє утримання. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується отриманням судової повістки (а.с. 18). Відповідач вимоги позову визнав в повному обсязі про що надав письмову заяву. Крім визнання позову встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з з 01.12.2012р. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO], яка після припинення шлюбних відносин між батьками проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. Батьком неповнолітньої дитини є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження. В силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами, що приймають участь у справі не підлягають доказуванню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осоіб, підстав для неприйняття судом визнання позову відповідачем не встановлено (ст. 174 ЦПК України). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд приймає до уваги стан здоров`я дитини, матеріальне становище платника, стан його здоров`я, стягувача аліментів, відсутність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків. Згідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про стягнення аліментів, допускає негайне його виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 551,20 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved