Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог вказала, що її на підставі договору дарування належить житловий будинок, розташований за адресою: Київська область, Вишгородський район, [ADDRESS]. За вказаною адресою з 19.10.2012 р. зареєстрована відповідачка. Відповідачка є колишньою дружиною її сина, шлюб між якими 13.01.2015 року було розірвано. З 18.08.2014 року відповідачка за вказаною адресою не мешкає, достовірно місце її знаходження позивачу не відоме. Оскільки відповідачка понад встановлені законом строки не проживає у будинку, належному позивачу, тому вона просить суд визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням розташованим за адресою: Київська область, Вишгородський район, [ADDRESS]. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про дату слухання справи була повідомлена належним чином. Заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Суд, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів без участі відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст. 10 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що будинок, розташований за адресою: Київська область, Вишгородський район, [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору дарування від 19.04.1996 року (а.с.8) та підтверджується реєстраційним посвідченняи наданим Вишколодським БТІ від 13.05.1996 року (а.с.7). За вказаною адресою з 19.10.2012 року зареєстрована [PERSON], [INFO], що підтверджується витягом з домової книги (а.с.10) та формою №3 наданою Димерською селищною радою від 19.08.2015 року (а.с.11). Згідно актів складених депутатом Димерської селищної ради у присутності свідків від 16.11.2014р. (а.с.5) та від 26.02.2015р. (а.с.6) вбачається, що [PERSON] , [INFO], по місцю реєстрації - [ADDRESS] не мешкає з 18.08.2014 року. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача, за ним зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. При відсутності понад шість місяців з поважних причин, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи те, що відповідачка близько року не проживає у [ADDRESS] не виконує обов'язки по утриманню будинку, не сплачує поточні комунальні платежі, суд вважає встановленим, що відповідачка понад 6 місяців не проживає у вказаному будинку без поважних причин, у зв'язку із чим є такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлені строки, у зв'язку із чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved