Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на нерухоме спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14.11.2013 року померла [PERSON], яка на день смерті проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельних ділянок площею 4,001га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 045097, кадастрові номери 7420684800:05:000:0721; 7420684800:03:000:2721; 7420684800:03:000:4721 які розташовані на території Новобасанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області. Згідно публікації в газеті « Наше життя» від 19.12.2015 року за № 52 вищезазначений державний акт виданий на імя [PERSON], вважається недійсним, а видача дублікатів державних актів, в звязку зі смертю власника неможлива, що підтверджується довідкою відділу Держземагенства у Бобровицькому районі № 02-10/11 від 13.01.2016 року. У видачі свідоцтва про право на спадщину державним нотаріусом їй було відмовлено. Тому просить визнати право власності та земельні ділянки. Позивачка та її представник в судове засідання не зявилися, через канцелярію суду її представник подав заяву в якій просить справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с.38). Відповідач [PERSON], та територіальна громада в особі Новобасанської сільської ради, до суду також не з'явилися, в поданій через канцелярію суду заяві, кожен окремо, просять справу розглядати за їх відсутності, а [PERSON], позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с. 35,39,40). Третя особа [PERSON] в судове засідання також не зявився, в заяві надісланій суду просить справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги визнає. ( а.с. 41). Враховуючи те, що сторони до суду не зявились, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з слідуючого. Судом встановлено, що 14.11.2013 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕЛ № 216571 ( а.с.5). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельних ділянок, які розташовані на території Новобасанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме: земельна ділянка площею 3,7086 га, кадастровий номер 7420684800:05:000:0721; земельна ділянка площею 0,1941 га, кадастровий номер 7420684800:03:000:2721; земельна ділянка площею 0,0983 га, кадастровий номер 7420684800:03:000:4721, згідно державного акту на право приватної власності серії ЧН № 045097, грошовою оцінкою 87596 грн. ( а.с. 8,11). За життя [PERSON], склала заповіт, в якому все своє майно заповіла [PERSON], та позивачці по справі [PERSON], остання прийняла спадщину, оскільки звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. [PERSON] та [PERSON], - син спадкодавця в нотаріальну контору не звертались ( а.с. 6, 12,23). Державний нотаріус Бобровицької районної державної нотаріальної контори відмовив [PERSON], у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні документи, щодо належності спадкового майна спадкодавцеві (а.с.12). Оригінал державного акту на земельні ділянки втрачений, про що зроблено оголошення в газеті «Наше життя» (а.с. 10). Згідно довідки відділу Держземагенства у Бобровицькому районі дублікати державних актів не видаються з 01.01.2013 року згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051 (а.с.11). Оскільки нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, позивачка не може в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за нею права власності на спадкове майно, реалізувати своє право на спадщину після смерті матері. Згідно з вимогами ст. 1223 ЦК України право спадкування за заповітом мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1269,1270,1271 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно з спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. [PERSON], у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом не звернувся, і не бажає її прийняття, позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі. Третя особа [PERSON] також не заперечує щодо задоволення позовних вимог позивачки. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Враховуючи те, що спадкодавець [PERSON], померла, оригінал державного акту на земельні ділянки втрачений, а згідно довідки Держземагенства видати його дублікат не можливо, позивачка по справі є єдиною спадкоємицею за заповітом, але державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи щодо належності майна спадкодавцю, тому суд вважає, що вимоги позивачки про визнання права власності на нерухоме спадкове майно є обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved