Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за несплату аліментів на утримання дітей з 01 серпня 2012 року по 01 березня 2015 року в сумі 6595 грн. 77 коп. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 25.06.1995 р. між нею та відповідачем по справі було укладено шлюб. Від шлюбу з [PERSON] мають дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Козятинського міськрайонного суду від 11.02.2002 р. шлюб між ними було розірвано. 19.03.2002 р. факт розірвання шлюбу з відповідачем було зареєстровано у відділі РАГС Козятинського РУЮ Вінницької області. Рішенням Козятинського міськрайонного суду від 17.01.2005 р. вирішено стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дітей. 17.01.2005 р. Козятинським міськрайонним судом був виданий виконавчий лист № 2-149, який в подальшому вона пред'явила на виконання до ВДВС Козятинського МРУЮ. [INFO] син [PERSON] став повнолітнім. Відповідач не сплачував аліменти на утримання дітей тому утворилась заборгованість, яка відповідно до довідки-розрахунку ВДВС № 2345 від 24.03.2016 р. за період з 01 серпня 2012 року по 29 лютого 2016 року становить 21701 грн. Оскільки відповідач не сплачував аліменти, вона просить стягнути неустойку за період з 01.08.2012 р. по 01.02.2016 р. розмір якої становить 6595 грн. 77 коп. що обчислюється як заборгованість зі сплати аліментів за місяць, помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць) Також просила стягнути на її користь сплачену суму судового збору в розмірі 487,20 грн. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав, підтвердив ті обставини, на які посилається позивачка у уточненій позовній заяві. Відповідач та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки до суду невідомі. На адресу суду відповідач надіслав заперечення, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зменшивши розмір неустойки до 1000 грн., відмовити у стягненні з нього судових витрат по справі, посилаючись на скрутне матеріальне становище на час розгляду даної справи. Заперечив факт ухилення від сплати аліментів, постійних доходів не має, перебивається випадковими, нерегулярними та сезонними заробітками. Крім того, він хворіє на хронічну хворобу, про що свідчить довідка, видана лікарем-наркологом КП «Козятинська районна лікарня», що не дає змоги виплатити заборгованість по аліментам та неустойки зі сплати аліментів (а.с.50-52). Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.06.1995 р. між сторонами по справі було укладено шлюб. Від шлюбу з [PERSON] мають дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] (а.с.9-10). Рішенням Козятинського міськрайонного суду від 11.02.2002 р. шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. 19.03.2002 р. факт розірвання шлюбу було зареєстровано у відділі РАГС Козятинського РУЮ Вінницької області (а.с.11). Рішенням Козятинського міськрайонного суду від 17.01.2005 р. вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дітей (а.с.12-13). 17.01.2005 р. Козятинським міськрайонним судом був виданий виконавчий лист № 2-149, який в подальшому позивачка пред'явила на виконання до ВДВС Козятинського МРУЮ (а.с.14). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] ухиляється від сплати аліментів, внаслідок чого виникла заборгованість по аліментах, про що свідчить довідка-розрахунок ВДВС Козятинського МРУЮ № 2345 від 24.03.2016 р. , яка станом на 29.02.2016 року становить 21701 грн. (а.с.92-93). Утримання батьками своїх дітей до повноліття є їх конституційним обов'язком, який передбачений частиною 2 статті 51 Конституції України, окрім того спеціальним кодифікованим нормативно-правовим актом Сімейним кодексом України в статті 180 передбачений аналогічний обов'язок батьків щодо своїх дітей. Стаття 196 СКУ передбачає цивільну відповідальність у вигляді неустойки за несвоєчасну сплату аліментів. Так відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, за який не сплачено аліменти. При цьому, сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місця, в якому аліменти не сплачувалися. Тобто, неустойка (пеня) за один місяць обчислюється як заборгованість зі сплати аліментів за місяць, помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць) Така правова позиція Верховного Суду України, прийнята за наслідками неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, про що свідчить постанова № 6-94цс15 від 01.07.2015р. в якій було роз'яснено, що саме таким чином розраховуються аліменти . Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України, тобто розрахунок запропонований даною постановою є обов'язковим для виконання всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правові акти, що містять зазначену норму права. Оскільки саме з вини відповідача не виконується судове рішення про стягнення аліментів внаслідок чого виникла заборгованість по аліменнтах, тому невиконання рішення тягне за собою настання передбаченої законом відповідальності, а саме відповідальності , передбаченої ст. 196 СК України - уплати неустойки. Виходячи із наданого позивачкою розрахунку розмір нейстойки , що підлягає стягненню з відповідача становить 6595,77 грн. (а.с.94). Згідно ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи,які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків , встановлених цим Кодексом. Аналогічна правова позиція зазначена в ст.60 ЦПК України. Відповідач в підтвердження заперечення жодного доказу не надав. Згідно ст. 88 ч.1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи те, що позивач сплатила судовий збір, його, згідно ст. 88 ч.1 ЦПК України, слід стягнути з відповідача, пропорційно до задоволених вимог. Таким чином, уточнені позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved