Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

Позивачка звернулась із позовом про стягнення аліментів з відповідача на її утримання до досягнення дочкою [PERSON] трирічного віку у розмірі 1000 гривень щомісячно з моменту подачі позовної заяви. Позов мотивувала тим, що 10 червня 2017 року між сторонами зареєстровано шлюб, в якому [INFO] народилась донька [PERSON] . Позивачка проживає із донькою окремо від відповідача з березня 2019 року. Відповідач є фізично здоровою людиною, має можливість працювати та працює у м.Києві, на його утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб немає (окрім спільної дитини), має у власності автомобіль, тому може утримувати її до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 12 листопада 2019 року відкрито провадження у справі, визнано справу малозначною, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов та призначено розгляд справи по суті на 05 лютого 2020 року. Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву не скористався, однак направив до суду заяву про приєднання до матеріалів справи довідки щодо його місця роботи, розміру заробітку та копії квитанції. Інших заяв чи клопотань від учасників справи не надходило. У вступному слові позивачка [PERSON] позов підтримала та додала, що на даний час не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач [PERSON] позов не визнав, зазначив, що працює у м.Києві у ПП «Базальт» на посаді диспетчера автомобільного транспорту з окладом 4200 грн. Окрім того він сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON] у сумі 1857 грн. відповідно до судового наказу Новоушицького районного суду Хмельницької області. Суд, заслухавши сторони, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 10 червня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10 червня 2017 року (а.с.5). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27 липня 2018 року (а.с.6). Малолітня [PERSON] проживає разом із позивачкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить довідка №751 від 26 жовтня 2019 року (а.с.7). Позивачка [PERSON] на підтвердження своїх вимог вказала про можливість відповідача, який є працездатним та отримує доходи утримувати її до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач же вказав про неможливість утримувати дружину, оскільки він сплачує аліменти на утримання доньки у розмірі 1857 грн. та отримує мінімальну заробітну плату, розмір якої становить 4\~200 грн. Надаючи оцінку зазначеним вище доводам сторін, суд зазначає, що відповідно до частин другої, четвертої та шостої статті 84 Сімейного кодексу України (далі - СК України) дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Положеннями частини третьої статті 77 СК України визначено, що аліменти сплачуються щомісячно. Згідно зі статтею 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами статей 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Судом установлено, що позивачка [PERSON] здійснює догляд за дитиною [PERSON] до досягнення нею 3-х річного віку. Відповідач [PERSON] працює в ПП «Базальт» з 06 листопада 2019 року на посаді диспетчера автомобільного транспорту з окладом 4200 грн. Доказів, які свідчать про інші доходи відповідача позивачка не надала. Суд відхиляє посилання відповідача на те, що розмір отримуваного ним доходу з урахування тих витрат, які він вимушений нести у зв`язку зі сплатою аліментів на утримання доньки не дозволяє йому надавати допомогу позивачці, оскільки після сплати таких витрат у останнього залишаються достатньо коштів для забезпечення власних потреб. У частині першій статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» визначено, що прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Суд установив, що відповідач [PERSON] сплачує аліменти на доньку [PERSON] у розмірі 1857 грн, що не заперечила позивачка у судовому засіданні, доказів інших витрат відповідач суду не надав. Заробітна плата відповідача, відповідно до довідки від 16 грудня 2019 року, становить 4200 грн. Водночас, суд зазначає, що розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2020 року складає 4723 грн. Доведені витрати відповідача становлять 1857 грн (аліменти на доньку [PERSON] ), прожитковий мінімум для працездатних осіб установлено з 01 січня 2020 року у розмірі 2102 гривні, тому суд вважає, що позивачка набула права на утримання від відповідача, який є батьком дитини, до досягнення останньою трьох років та має можливість надати утримання дружині. Отже, враховуючи матеріальний стан відповідача, рівень отримуваного ним доходу, суд вважає за можливе задовольнити позов частково та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти у розмірі 500 грн щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. Наявність у власності відповідача автомобіля «Daewoo Leganza», 1998 року випуску, на думку суду, не свідчить про його можливість сплачувати аліменти на утримання позивачки у більшому розмірі, а інших доказів , які вказують на об`єктивну можливість останнього надавати матеріальну допомогу [PERSON] у визначеному нею розмірі, матеріали справи не містять. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. Суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць ( п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України). На підставі викладеного,

Outcome: partial