Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачів [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування позову посилається на те, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами за адресою [ADDRESS] . В даному будинку залишилися зареєстрованими колишня власниця будинку [PERSON] та її співмешканець [PERSON] , які добровільно зніматися з місця реєстрації не бажають. Реєстрація відповідачів у будинку порушує право власності позивачки на житло. Провадження у справі відкрито 05.10.2020, ухвалено здійснювати судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, призначено судовий розгляд на 20.11.2020, який відкладено на 24.12.2020 через неявку сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, у наданій до суду заяві просила розглянути справу без її участи. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча про час, дату і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, про причини неявки не повідомили, заяв по суті та з процесуальних питань не надали.\~ Тому суд, за письмової згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Суд,\~\~дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що будинок [ADDRESS] належить позивачці на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, що підтверджується копією договору купівлі продажу житлового будинку від 01.02.2016р., (а.с.6-8) У будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , які з 21 квітня 2015 року за даною адресою не мешкають, у зв`язку з переїздом на інше місце мешкання, про що свідчить акт обстеження матеріально-побутових умов, складений депутатом Комишувахської селищної ради Антощенко Т. у присутності сусідів [PERSON] , [PERSON] від 08.09.2020 (а.с.13). За змістом ч.1ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 391 ЦК України\~передбачене право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Право користування квартирою, як одне з правомочностей власника [PERSON] відповідачки було припинено з моменту припинення права власності шляхом відчуження, тобто з 01.02.2016. Право членів сім`ї власника квартири [PERSON] користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на квартиру в особи, членами сім`ї якого вони є, із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Реєстрація відповідачів порушує права нового власника житла, оскільки має негативні для нього певні юридичні наслідки. Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 25.07.2018 (справа № 638/13030/13-ц, провадження № 61-20713св18). Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та\~ст. 321, 391 ЦК України,

Outcome: approved