Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Позивачка звернулася\~ до суду з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, визначених рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 28.03.2013 року, а саме просить стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] по 3000 грн. на кожну дитину, з урахуванням індексації щомісячно до досягнення дітьми повноліття та покласти судові витрати на відповідача. Свої позовні вимоги мотивує тим, що позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 21.09.2003 року. на підставі рішення Залізничного районного суду м. Львова від 09.08.2012 року шлюб розірвано було розірвано. Від шлюбу вони мають двох неповнолітній дітей: доньку, [PERSON], [INFO], та сина, [PERSON], [INFO]. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 28 березня 2013 року було стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх доньки [PERSON] та сина [PERSON] по 700 гривень щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Тобто, батько дітей станом на момент подання позову з 2013 року справно сплачує по 350 гривень на утримання своїх неповнолітніх дітей, хоча жодної участі у їх вихованні не приймає. Оскільки позивачка намагається забезпечити дітям належні умови для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, то разом з витратами на їх утримання на неї покладаються додатково й інші витрати, які є не по кишені останній. У звязку із чим, звернулась до суду із позовом, який просить задовольнити в повному обсязі. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 06.04.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів, та розяснено сторонам їх процесуальні права та обовязки, та наслідки їх невиконання. 27.04.2018 року [PERSON] подав відзив на позовну заяву, у якому просив у задоволенні позову відмовити, покликаючись на безпідставність заявлених позовних вимог. Крім того просив справу розглядати в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні з викликом сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного [PERSON] України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, [PERSON], перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 21.09.2003 року по 09.08.2012 року. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 09.08.2012 року вказаний шлюб було розірвано./а.с.4/ Від шлюбу сторони мають двох неповнолітній дітей: доньку, [PERSON], [INFO], та сина, [PERSON], [INFO]./а.с.8-9/ Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 28 березня 2013 року було стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх доньки [PERSON] та сина [PERSON] по 700 гривень щомісячно і до досягнення дітьми повноліття./а.с.5-7/ Однак суд критично ставиться до тверджень позивачки про погіршення матеріального становища та сімейного стану позивачки, та неможливість її належного забезпечення достатнього та належного рівня забезпечення дитини. Сам факт проходження дитиною додаткових курсів навчання у дитячих гуртках не свідчить про погіршення стану матеріального забезпечення позивачки. Окрім цього, суд не бере до уваги покликання позивачки на те, що [PERSON] у період з 04.07.2016 р. по 15.07.2016 р. проходила навчання у ТзОВ «Креативна міжнародна дитяча школа», з вересня 2017 року - займається у студії культури та мистецтв «Спірограф» на відділенні образотворчого мистецтва, з 16.02.2018 р. - почала відвідувати заняття з плавання та загальної фізичної підготовки в оздоровчому комплексі «Три Стихії». Син [PERSON] - з 31.07.2017 р. відвідує заняття з плавання, а з 15.12.2017 р. - заняття з фізичної підготовки в оздоровчому комплексі «Три Стихії», що відповідно підтверджується поданими довідками./а.с.14-22/, оскільки відвідування дитиною вказаних гуртів не доводить погіршення матеріального стану позивачка. Крім того, стороною позивача не наведено жодного доказу, який би стверджував, що відповідач будь яким чином ухилявся від сплати аліментів. Зі змісту ст.12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; розяснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обовязки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обовязків. Положеннями ч.1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed