Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивачка звернулася в суд до відповідача з даним позовом посилаючись на те, що 14.02.20008 року помер її батько [PERSON], який проживав у [INFO]. На день його смерті залишилось спадкове майно у вигляді жилого будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Олізарівка по вул. Леніна, 5 Іванківського району Київської області. За свого життя батько склав заповіт на користь позивачки. Після його смерті позивачка прийняла спадщину. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено, оскілки не предявлено правовстановлюючого документа на спадковий будинок. У 1965-1970 роках батьки позивачки побудували жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Олізарівка по вул. Леніна, 5 Іванківського району Київської області. Зазначене домоволодіння батьки побудували за власні кошти та власними силами, але ніяких правовстановлюючих документів на будинок офомлено не було. Документами, які підтверджують право власності на будинок є довідки Олізарівської сільської ради. Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину та претендує на спадкове майно, є позивачка його дочка. Його дружина (мати позивачки) [PERSON], померла 21.01.2015 року, але вона спадщини не приймала. Вважаючи, що має право на спадкове майно, позивачка просить визнати за нею право власності на спадковий будинок. У судове засідання позивачка не з*явилась. Написала заяву, у якій просила справу розглянути без її участі. Позов підтримала повністю. Відповідач представник Олізарівської сільської ради у судове засідання не з*явився, про день і час слухання справи повідомлено вчасно. Надіслали суду лист, яким позовні вимоги визнають, і просять справу слухати за відсутності їх представника. Суд, вивчивши докази, якими позивачка обгрунтовує свої позовні вимоги, лист відповідача про те, що позовні вимоги визнаються у повному обсязі, приходить до висновку про задоволення позову як обгрунтованого доказами та такого, що відповідає вимогам ст.ст. 524, 525,526, 529, 549,561 ЦК України (1963 року). Позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті свого батька [PERSON], який помер 14.02.2003 року. Заповіт посвідчено 10.07.1996 року секретарем Олізарівської сільської ради за реєстровим номером 18. Позивачка дійсно прийняла спадщину, тобто вчинила дії, що свідчать про прийняття спадщини, передбачені ст. 549 ч.1 ЦК України 1963 року. В даному випадку позивачка, будучи спадкоємицею після смерті [PERSON], якому належав на праві власності жилий будинок у с. Олізарівка по вул. Леніна, 5 Іванківського району Київської області, який був збудований ним разом з дружиною (померла 23.01.2015 року) за даними Технічного паспорта у 1970 році на земельній ділянці, яка була виділена для будівництва та обслуговування житлового будинку, не може оформити свої спадкові права. Документів на право власності господарі не оформили, у зв*язку з чим позивачка, як спадкоємиця за заповітом, не може оформити на цей будинок відповідне свідоцтво, хоча фактично це домоволодіння є об*єктом спадкового майна за заповітом. На даний час ніхто, крім позивачки, на цей будинок не претендує. Відповідно до ст. 41 Конституції України „кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. На підставі наведеного, ст. ст. 524, 525, 526, 534,549,561 ЦК України 1963 р.,

Outcome: approved