Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до закінчення [PERSON] , [INFO] , навчання в учбовому закладі, тобто до [INFO] , до досягнення [PERSON] , [INFO] повноліття, тобто до [INFO] ; стягнути з відповідача на її користь 3625 грн. від понесених нею витрат у розмірі 7250 грн. на надання освітніх послуг [PERSON] у державному закладі Південноукраїнського національного педагогічного університету ім. К.Д. Ушинського за І-ий семестр; стягувати з відповідача періодично на її користь кошти на додаткові витрати за надання освітніх послуг [PERSON] у державному закладі Південноукраїнського національного педагогічного університету ім. К.Д. Ушинського посеместрово, згідно розміру, визначеному учбовим закладом. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 04.12.2017 року було розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та знаходиться на її утриманні. Старша донька є студенткою денної форми навчання у державному закладі Південноукраїнського національного університету ім. К.Д. Ушинського. На оплату контракту за 1-ий семестр нею було понесено витрати в розмірі 7250 грн. Загальна вартість освітньої послуги за весь час навчання становить 58000 грн. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має постійне місце роботи та отримує достатню заробітну плату, а її заробітної плати не вистачає для задоволення повсякденних побутових потреб дітей та здобуття ними освіти. Позивачка в судове засідання не з`явилась, але подала до суду заяву, в якій вказала, що на позовних вимогах наполягає, просить справу розглядати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги позивачки визнає в повному обсязі та просить розгляд справи проводити у його відсутність. Приймаючи до уваги заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 04.12.2017 року було розірвано (а.с.22). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Усатівською сільською радою Біляївського району Одеської області 02.04.2002 року (а.с.11), та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Виконавчим комітетом Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області 02.12.2011 року (а.с.13). Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області №3298 від 17.10.2019 року (а.с.15). У теперішній час [PERSON] є студенткою 1 року навчання першого (бакалаврського) рівня, навчально-наукового інституту фізичної культури, спорту та реабілітації, контракт, денної форми навчання, Державного закладу «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К.Д. Ушинського», про що свідчить довідка Держаного закладу Південноукраїнського національного педагогічного університету ім. К.Д. Ушинського №536 від 30.09.2019 року (а.с.18). Позивачка працює оператором заправних станцій у ТОВ «Октан Лімітед» та отримує середньомісячну заробітну плату у розмірі 6658 грн. 12 коп., згідно довідки про доходи №264 від 18.10.2019 року (а.с.20). Згідно довідки №4602/ODS/19 від 16.10.2019 року відповідач працює водієм у ТОВ «Інспекторат Україна» та отримує середньомісячну заробітну плату у розмірі 13354 грн. 80 коп. (а.с.21). Відповідно до ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно положень ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч. 3 ст. 181 вказаного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України вбачається, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи те, що обов`язок по утриманню дитини покладено на обох батьків, а відповідач не виконує свої обов`язки, передбачені ст. 180 Сімейного кодексу України, та позовні вимоги визнав в повному обсязі, а тому суд вважає можливим стягнути з нього аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] , а потім у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчатися, та [PERSON] , [INFO] , до закінчення [PERSON] навчання в учбовому закладі - до 30.06.2023 року та в подальшому стягувати аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки від заробітку (доходу) відповідача до повноліття [PERSON] , [INFO] , тобто до [INFO] . Що стосується позовних вимог [PERSON] про стягнення з відповідача додаткових витрат на навчання доньки суд виходить з наступного. В п.п. 3, 4 позовної заяви позивачка просить стягнути з відповідача на її користь 3625 грн. від понесених нею витрат у розмірі 7250 грн. на надання освітніх послуг [PERSON] у державному закладі Південноукраїнського національного педагогічного університету ім. К.Д. Ушинського за І-ий семестр; стягувати з відповідача періодично на її користь кошти на додаткові витрати за надання освітніх послуг [PERSON] у державному закладі Південноукраїнського національного педагогічного університету ім. К.Д. Ушинського посеместрово, згідно розміру, визначеному учбовим закладом. З договору про надання освітніх послуг між Державним закладом «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К.Д. Ушинського» та [PERSON] для [PERSON] №ФВ-2019/214 року вбачається, що [PERSON] у вказаному навчальному закладі надається освітня послуга - підготовка фахівця з вищою освітою на денній формі навчання по спеціальності 017 Фізична культура і спорт. Вартість освітньої послуги складає 7250 грн. за один семестр, всього вісім семестрів. Позивачкою було сплачено на користь навчального закладу 7250 грн. за один семестр навчання [PERSON] , про що свідчить квитанція №ПН2440 від 14.08.2019 року (а.с.19). Статтею 185 СК України на підставі якої позивачка просить стягнути з відповідача додаткові витрати встановлено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Верховний суд України у Постанові від 24.02.2016 року у справі №6-1296цс15 надав правовий висновок щодо застосування ст. 185 СК України, зокрема вказує, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. З наведеного вбачається, що витрати на надання освітніх послуг не є особливими обставинами в розумінні ст. 185 СК України. Враховуючи те, що позивачка просить стягнути з відповідача витрати на навчання, які судом вирішені відповідно до ст. 199 СК України та відповідно до ст. 185 СК України витрати на навчання, не є додатковими витратами, а тому в позові в цій частині слід відмовити.

Outcome: partial