Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], а також про стягнення аліментів на утримання останнього у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що відповідач є батьком малолітнього [PERSON], [INFO]. Вона із відповідачем перебувала у цивільних шлюбних відносинах. Після народження сина, відносини між ними погіршилися та у березні 2015 року відповідач залишив сім'ю та поїхав у невідомому напрямку. Дитина відвідує дошкільний заклад садок №150 «Родзинка», а також школу раннього розвитку «[INFO]». Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується фізичним та духовним розвитком дитини, не забезпечує його необхідним харчуванням, медичним доглядом. До теперішнього часу не вирішено питання про реєстрацію дитини за його місцем проживання, оскільки відсутня згода батька. Наведені обставини є підставою позбавлення відповідача батьківських прав стосовно його неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання останнього. Позивачка та її представник [PERSON] надали суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Третя особа надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність та на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм відносини. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 07 травня 2014 року [PERSON] народився [INFO], батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON]. Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності №105304233 від 28.11.2017 року, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Загальна площа квартири складає 44,5кв.м., житлова площа 17,6кв.м. Згідно інформації №12-16700 від 23.11.2017 року виданої Відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради, [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 31.03.2005 року по теперішній час. Відповідно до листа №2 від 15.01.2018 року, виданого КДНЗ «Ясла-Садок №150 «Родзинка» ММР Донецької області, вбачається, зо [PERSON], [INFO] відвідує дошкільний навчальний заклад №150 з 22.11.2017 року. За час відвідування дитину приводить, забирає, сплачує квитанції мати [PERSON] Батько дитини [PERSON] станом на 16.01.2018 року до вихователів, а також інших працівників закладу жодного разу не звертався, ніколи не приводив та не забирав сина з дитячого садка. На батьківських зборах, святах не був присутнім. Згідно довідки від 09.01.2018 року, виданої ФОП [PERSON] «Школа раннього розвитку «[INFO]», [PERSON] навчається у школі раннього розвитку «[INFO]» з вересня 2017 року по теперішній час. Приводить та забирає дитину мати [PERSON]. Батька дитини [PERSON] ніколи не бачили та останній не відвідував школу. Відповідно до характеристики виданої відділенням ПАТ «ПУМБ», [PERSON] працює у відділенні з 2011 року на посаді провідного фахівця відділу операційного обслуговування відділення ПУМБ «РЦ м. Маріуполь». За час роботи проявила себе як працелюбна та відповідальна співробітниця. Незаміжня та має малолітнього сина 2014 року народження, якого виховує самостійно. Згідно письмових пояснень [PERSON], який є батьком [PERSON], вбачається, що його син у березні 2015 року виїхав за межі України та по теперішній час не повертався. Участі у вихованні свого сина [PERSON], 2014 року народження не приймає, матеріальної допомоги не надає. Згідно письмових пояснень [PERSON], яка є матір'ю [PERSON], вбачається, що її дочка самостійно виховує та забезпечує свого сина [PERSON]. Батько дитини [PERSON] залишив сім'ю та з того часу ніяких відносин із ними не підтримує, ніякої участі у вихованні дитини не приймає. Згідно довідки-характеристики від 18.12.2017 року виданої дільничним Центрального ВП ГУНП в Донецькій області, [PERSON], 1979 року народження, за місцем мешкання зарекомендувала себе з позитивного боку. З сусідами підтримує дружні стосунки. Приводів до пункту поліції не мала. Згідно ст.150, ст.164, ст.166 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дітей, турбуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, забезпечити отримання дітьми повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя. Батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов'язків по утриманню дітей. Відповідно до п.15, п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. Згідно висновку Виконавчого комітету Маріупольської міської ради №13-31-46 від 23.02.2018 року, в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують факти ухилення [PERSON], від виконання батьківських обов'язків. Орган опіки та піклування ММР вважає доцільним залишити на розгляд суду питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON]. Оскільки судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини, з метою захисту прав та інтересів дитини, відповідач має бути позбавлений батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO]. При зміні свого ставлення по відношенню до дитини, відповідач не позбавлений можливості поновити свої батьківські права. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.180, ст.182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч.2 ст.181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких певних обставин, враховуючи, що утримання неповнолітньої дитини є не право, а обов'язок батьків, і позбавлення батьківських прав не звільняє їх від виконання цього обов'язку, з відповідача підлягає стягненню аліменти на користь позивачки [PERSON], на утримання [PERSON], 2014 року народження, у розмірі по ј частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір у сумі 640,00 гривень. На підставі Сімейного кодексу України, Цивільного кодексу України,

Outcome: approved