Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. На даний час донька є повнолітньою та студенткою ІІІ курс денної форми навчання факультету матеріалознавства і обробки металів Державного вищого навчального закладу «Національна металургійна академія України» 4 рівня акредитації, терміном навчання з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2020 року. Оскільки донька навчається на денній формі навчання, то не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, в зв`язку з чим знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча має таку можливість, оскільки є працездатною особою. Позивачка зазначає, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки в період навчання не надає. З посиланням на ст.ст. 183, 200 СК України, вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, на її користь в розмірі 1/4 частині від заробітку (доходу) щомісячно на період її навчання або. Позивачка в судове засідання не з`явилася, заявою просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити, а вразу неявки відповідача не заперечувала проти розгляд справи в порядку заочного провадження (а.с. 47). Відповідач, який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за місцем своєї реєстрації, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив (а.с. 45, 46). Третя особа [PERSON] , в судовому засіданні не з`явилася, заявою просила розглянути справу за її відсутності (а.с 48). У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за згодою позивачки у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчатися і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При цьому при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою сином, а відповідно до ст. 201 цього Кодексу до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192 і 194-197 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 лютого 2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Згідно довідки № 27 від 06 вересня 2018 року, виданої Національною металургійною академією України, [PERSON] є студенткою 3 курсу, денної форми навчання, терміном навчання з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2020 року ( а.с. 11). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 14 серпня 2018 року складеного депутатом Солонянської селищної ради Дніпропетровської області та довідки Виконавчого комітету Солонянської селищної ради Дніпропетровської області № 3084 від 14 серпня 2018 року, [PERSON] зареєстрована разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с. 12, 13). В судовому засіданні встановлено, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання позивачки на період навчання не надає, і те, що відповідач має можливість надавати таке утримання, оскільки є фізично здоровим та працездатним, але не робить цього в добровільному порядку. При цьому будь-якої домовленості щодо утримання повнолітньої доньки на період навчання між відповідачем та позивачкою не досягнуто, сторони не надали суду доказів укладання між собою відповідного договору про сплату аліментів на повнолітню доньку, у зв`язку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня пред`явлення позову на період навчання до 30 червня 2020 року. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує як стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки на період навчання в розмірі 1/4 частини від усіх його доходів (заробітку) щомісячно. Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоров`я відносно відповідача, сторонами не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, підлягає задоволенню, і з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх його доходів (заробітку) щомісячно, до закінчення терміну навчання, тобто до 30 червня 2020 року. У відповідність до положень ст. 430 ЦПК України, враховуючи, задоволення позовних вимог позивачки, слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного, ст.ст. 182, 198 199-201 СК України,

Outcome: approved