Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 11 березня 2021 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поставки товару, за умовами якого позивач зобов`язалася поставити та передати у власність відповідачу товар, а саме: внутрішньопідлоговий конвектор марки Isan Termo FRT 008002501160 вартістю 16 845 грн., внутрішньопідлоговий конвектор марки Isan Termo FRT 008002501060 вартістю 17 789 грн. та внутрішньопідлоговий конвектор марки Isan Termo FRT 009002501180 вартістю 15 366 грн., всього на загальну суму 50 000 грн., а відповідач зобов`язався прийняти товар та оплатити його вартість наступного дня - 12 березня 2021 року. Оскільки, [PERSON] в добровільному порядку свої зобов`язання з оплати товару не виконав, позивачка просила стягнути з нього заборгованість у сумі 50 000 грн., а також понесені судові витрати та витрати на правову допомогу у сумі 10 000 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін. Ухвалою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 02 липня 2021 року було відкрито провадження по справі яку призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивачка будучі належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, втім від її представника [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] будучі належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився без поважних причин, відзив на позов не надав. За наведених обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, згідно ч.8 ст.178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, слід зазначити про наступне. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ч.ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України). Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 5-6 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, ФОП [PERSON] , за платіжним доручення № 11-03 від 11 березня 2021 року, зобов`язалася постачати [PERSON] товар, а саме: внутрішньопідлоговий конвектор марки Isan Termo FRT 008002501160 вартістю 16 845 грн., внутрішньопідлоговий конвектор марки Isan Termo FRT 008002501060 вартістю 17 789 грн. та внутрішньопідлоговий конвектор марки Isan Termo FRT 009002501180 вартістю 15 366 грн., усього на загальну суму 50 000 грн. (а.с.12) За розпискою [PERSON] від 11 березня 2021 року, останній зобов`язався 12 березня 2021 року оплатити 50 000 грн. за рахунком від 11 березня 2021 року. (а.с.11) У відповідності до ст.ст. 626, 627, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін, погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч.1-2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Положеннями ч.2 ст.702 ЦК України визначено, що договір купівлі-продажу товару за зразком є виконаним з моменту доставки товару у місце, встановлене договором, а якщо місце передання товару не встановлене договором, - з моменту доставки товару за місцем проживання фізичної особи-покупця або місцезнаходженням юридичної особи-покупця, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За змістом положень ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ч. 1 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 цього Кодексу, а частина 2 даної статті вказує, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За своєю суттю розписка про отримання в борг коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладання, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Така позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у його Постанові від 13.12.2017 року у справі № 309/3458/14-ц, а також у справі № 6-2789цс16 від 18.01.2017 року. Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦПК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, виходячи з матеріалів цивільної справи, позивачка виконала свій обов`язок щодо поставки товару своєчасно та у повному обсязі, а відповідач порушив умови щодо оплати товару. Ураховуючи вищенаведені докази у їх сукупності, зважаючи на те, що відповідач як боржник не виконав грошове зобов`язання у строк, зазначений у розписці, суд доходить висновку про доведеність вимог позивачки та необхідності їх задоволення, стягнувши з [PERSON] на користь позивачки 50 000 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені судові витрати позивача у розмірі 908 грн. На підставі ст.ст. 16, 22, 533, 536, 626, 627, 628, 629, 655, 712 ЦК України, куруючись ст.ст. 12, 13, 89, 259, 263-265, 289 ЦПК України, суд -

Outcome: approved