Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, уточнивши який (а.с.13-14), просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 700 грн. щомісяця, до повноліття дитини, а також додаткові витрати на доньку у розмірі 500 грн. щомісяця, до її повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON]. Донька є інвалідом дитинства ІІ групи з діагнозом: вроджена вада розвитку нижньої кінцівки, укорочення голені, вроджене порушення функцій опори та руху, у зв'язку з чим потребує постійного догляду та лікування. Відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання, у зв'язку з чим позивачка звернулася з позовом до суду. Позивачка в судовому засіданні на задоволенні позову наполягала і пояснила, що у зв'язку з вродженою хворобою доньки, вона витрачає значні кошти на придбання ліків, одягу, продуктів харчування, тощо. При цьому відповідач допомоги на утримання і лікування дитини не надає та жодної участі у її вихованні не приймає. Відповідач до судового засідання повторно не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про день слухання справи, а тому враховуючи згоду позивачки, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 27 жовтня 1991 року, відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 3). Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження (а.с. 4). Дитина проживає разом з позивачкою та відповідачем, про що свідчить довідка № 2015, видана виконкомом Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області (а.с.5). Судом встановлено, що донька знаходиться на утриманні матері, батько матеріальної допомоги не надає. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Частиною 1 ст. 185 Сімейного Кодексу України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Із наданої позивачкою медичної документації (а.с. 6, 15-17) вбачається, що неповнолітня [PERSON] є інвалідом ІІ групи з діагнозом: вроджена вада розвитку нижньої кінцівки, укорочення голені, вроджене порушення функцій опори та руху. У зв'язку з хворобою дитина потребує лікування, на що позивачка несе додаткові витрати, що підтверджується відповідними чеками про придбання медикаментів. Участі у лікуванні дитини відповідач також не приймає. З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки відповідач зобов'язаний утримувати неповнолітню дитину до її повноліття, а також брати участь у додаткових витратах на дитину, позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved