Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], шлюб між сторонами розірвано, дитина проживає разом з позивачкою. Відповідач, як батько не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, не цікавиться її розвитком та здоров'ям, не спілкується з дитиною, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає - не сплачує аліменти, тобто повністю усунувся від виконання батьківських обов'язків. У зв'язку з тим, що відповідач повністю усунувся від виконання батьківських обов'язків стосовно дитини, позивачка просить суд позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітньої [PERSON]. В судовому засіданні позивачка, прокурор та представник органу опіки і піклування позовні вимоги підтримали у повному обсязі й з посиланням на викладені в заяві доводи та обґрунтування, просять позов задовольнити. Відповідач позов визнав у повному обсязі, проти його задоволення не заперечує. Вислухавши пояснення, перевіривши докази по справі, судом встановлені такі факти, та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження позивачка та відповідач є батьками малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.5). Шлюб між сторонами розірвано, 9.7.2007 року (а.с.6). Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.3.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідного для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальних норм моралі; не виявляють інтересу до її зовнішнього світу. Батьківська турбота щодо виховання дитини полягає в створення ними найбільш сприятливих умов для нормального розвитку й становленні дитини, які випливають з відповідних форм турботи про це - духовної та матеріальної. Факт усунення [PERSON] від виконання батьківських обов'язків підтверджується висновком комісії з прав дитини про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.44.45); довідками Запорізької гімназій № 31 та Палацу культури металургів, згідно яких батько [PERSON] жодного разу установ не відвідав, дитиною не цікавиться (а.с.22,23); постановою розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, згідно якої на 18.4.2014 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини становить 28162,65 грн., остання сплата по аліментам була в травні 2011 року (а.с.7-8). На підставі вищенаведеного суд прийшов до висновку, що відповідач ухилився від виконання батьківських обов'язків. Як зазначено у висновку органу опіки та піклування від 24 та 25 липня 2014 року (а.с.44,45) відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків щодо виховання та утримання малолітньої дитини і його доцільно позбавити батьківських прав. Частина 1 ст.164 СК України передбачає підставою позбавлення батьківських прав, ухиляння батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved