Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що 10 квітня 2008 року між ними був укладений шлюб. Вказує, що від цього шлюбу у них є двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що збереження сімї неможливе, оскільки між нею та відповідачем спільне життя не склалося та шлюбні відносини фактично припинені. Вважає, що подальше сімейне життя з відповідачем неможливе. Крім того, зазначає, що на даний час вона з відповідачем проживають окремо. Діти проживають з нею. Стверджує, що відповідач категорично відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання своїх дітей в добровільному порядку, а на її звернення до нього з цього приводу ніяким чином не реагує. Вказує, що на даний час вона не працює та коштів на утримання дітей їй не вистачає. Зазначає, що їхні діти відвідують дошкільний навчальний заклад, що потребує значних витрат. Крім того, стверджує, що їхня дитина [PERSON] хворий на збіжну альтернуючу косину обох очей. Просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], який був зареєстрований 10 квітня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис за №342. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Мегера». Стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі, в розмірі 1000 (тисячу) грн. щомісяця, починаючи з моменту звернення до суду з позовом і до досягнення [PERSON], [INFO], повноліття. Стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі, в розмірі 1200 (тисячу двісті) грн. щомісяця, починаючи з моменту звернення до суду з позовом і до досягнення [PERSON], [INFO], повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, посилалась на доводи, викладені в позовній заяві. Просила суд позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач позов не визнав. Просив суд в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 квітня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, де зроблений відповідний актовий запис № 342, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. (а.с.7). Від шлюбу у сторін є двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження. (а.с.10-11). Діти [PERSON] та [PERSON] відвідують дошкільний навчальний заклад №18, що підтверджується довідкою ДНЗ №18 від 13.07.2015 року №34 (а.с.13). Малолітній [PERSON] хворий на збіжну альтернуючу косину обох очей та знаходиться на «Д» обліку, що підтверджується висновком ЛКК КМУ «Чернівецька міська дитяча поліклініка» від 20.07.2015 року №47. (а.с.12). Згідно ч.1 ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У статті 112 СК України зазначено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що збереження сімї неможливе, оскільки їхня сімя розпалася остаточно, на даний час шлюб носить формальний характер, а також, враховуючи те, що збереження сімї між сторонами неможливе, та зокрема суперечить правам та інтересам позивачки, суд вважає, що позовна вимога про розірвання шлюбу та залишення позивачці прізвища «Мегера» підлягає задоволенню. Згідно ст.180 СК України батьки зобов?язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] до досягнення дітьми повноліття також підлягає задоволенню в повному обємі. При цьому, суд виходить з розумності та достатності вказаного розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб позивачки на утримання малолітніх дітей, реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Outcome: approved