Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідачки посилаючись на те, що 15 квітня 2014 року вона уклала з відповідачкою договір купівлі-продажу нерухомого майна у вигляді нежитлового приміщення, розташованого по [ADDRESS], нежитлового приміщення з надвірними спорудами, розташованого по [ADDRESS], житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого по [ADDRESS] та якими користується по наявний час. На підтвердження вказаних договорів відповідачка написала розписку про отримання 100000,00 грн., обумовленої ними суми грошових коштів за придбане позивачкою у неї вищевказане нерухоме майно та взяла на себе зобов'язання нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу до 15 квітня 2014 року, але ухилилася від нотаріального посвідчення договорів. Після передачі позивачкою грошей відповідачці, вона неодноразово зверталася до відповідачки з вимогою нотаріально посвідчити укладений між ними договір купівлі-продажу нерухомого майна, але відповідачка відмовлялася, посилаючись на те, що у неї не має часу нотаріально посвідчити договір. У зв'язку з тим, що законом визначений порядок нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна, чого не було зроблено позивачкою та відповідачкою, позивачка просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений між позивачкою та відповідачкою та визнати за позивачкою право власності на вищевказане нерухоме майно. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву, в якій позовну заяву визнала повністю, не заперечувала проти задоволення заявлених вимог, просила справу розглянути у її відсутність. У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 2 ст. 158 ЦПК України, судом, у відповідальності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачкою позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому, суд приймає визнання відповідачкою позову, і вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають з договору, пов'язаного з вчиненням правочину, правом власності на нерухоме майно, тому при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися положеннями ЦК України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно рішення Арцизького районного суду Одеської області від 10.04.2006р. за [PERSON] визнано право власності на нерухоме майно: житловий будинок з магазином і кафе, який розташований по [ADDRESS] (а.с. 24, 30). Рішенням Арцизької міської ради Одеської області № 33 від 26.02.2013р. у зв'язку з реконструкцією приміщень частини житлового будинку [ADDRESS], які належать [PERSON] на підставі декларації про готовність об'єктів до експлуатації від 04.02.2013р. № ОД 142130350654 нежитловому приміщенню № 1, площею 38,3 кв.м. залишено адресу: [ADDRESS]; нежитловому приміщенню № 2 площею 81,3 кв.м. присвоєно адресу: [ADDRESS]; житловому будинку площею 225,4 кв.м. присвоєно адресу: [ADDRESS] (а.с. 29, 31-33). З технічних паспортів від 18.03.2013р. на нерухоме майно вбачається, що нерухоме майно: [ADDRESS] складається з нежитлового приміщення під літ. «А» загальною площею 38,3 кв.м.; [ADDRESS] складається з нежитлового приміщення під літ. «А» з надвірними спорудами № 1-4, загальною площею 81,3 кв.м.; [ADDRESS] складається з житлового будинку під літ. «А» з надвірними спорудами № 1-4, загальною площею 225,4 кв.м., з яких житловою площею 86,0 кв.м. (а.с.7-9, 11-13, 14-16). Відповідно до розписки від 15.04.2013р. [PERSON] (а.с. 4, 5) за домовленістю з [PERSON] (а.с. 6) отримала від останньої 100000,00 грн. за свою власність, а саме нерухоме майно, що знаходиться по [ADDRESS], по [ADDRESS], по [ADDRESS] (а.с. 3). Згідно ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків є договори. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. В силу ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі дійшли згоди по всіх істотних умовах договору. Договір купівлі-продажу нерухомості укладений між позивачкою [PERSON] та відповідачкою [PERSON] не суперечить ст. 203 ЦК України, тобто загальним вимогам, дотримання яких є необхідним для дійсності угоди. Відповідно до вимог ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, умови договору виконані обома сторонами, тому що сторони виконали свої зобов'язання, тобто покупець заплатив продавцю оговорену суму, а продавець, у свою чергу, передав покупцю у власність нерухоме майно, що знаходиться по [ADDRESS], по [ADDRESS], по [ADDRESS]. Згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Таким чином, в судовому засіданні було достовірно встановлено, а також вбачається з перевірених в судовому засіданні матеріалів справи, що [PERSON] та [PERSON] дійшли згоди по всіх істотних умовах договору купівлі-продажу нерухомості та між ними відбулося повне виконання договору, тобто покупець заплатив продавцю оговорену суму, а продавець, у свою чергу, передав покупцю у власність нерухоме майно, що знаходиться по [ADDRESS], по [ADDRESS], по [ADDRESS], але одна із сторін, а саме продавець [PERSON] ухилилася від його нотаріального посвідчення. З перевірених в судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що з огляду на домовленість сторін по всіх істотних умовах договору і те, що відбулося повне виконання договору, але в подальшому відповідачка ухиляється від укладення нотаріально посвідченого договору, що дає підстави суду на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України визнати зазначений договір купівлі-продажу дійсним та визнати за позивачкою право власності на нерухоме майно, що знаходиться по [ADDRESS], по [ADDRESS], по [ADDRESS]. Визнання позову також самою відповідачкою не суперечить закону та не порушує право інших осіб, а тому суд може прийняти визнання позову відповідачкою. Таким чином, аналізуючи наведені вище норми закону та оцінивши докази, на які посилається позивачка, суд приходить до однозначного висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання угоди - договору купівлі-продажу нерухомого майна, що знаходиться по [ADDRESS], по [ADDRESS], по [ADDRESS], та визнання за нею права власності на придбані нею об'єкти є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивачки судовий збір, сплачений позивачкою при зверненні до суду, оскільки позов задоволено повністю та понесені витрати позивачкою підтверджені квитанцією (а.с. 1).

Outcome: approved