Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, актовий запис №06. Від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З 13.08.2014 року між нею та відповідачем припинені сімейні відносини. Причиною розірвання шлюбу є непорозуміння між ними та несумісність характерів. Проживають окремо. Відновити шлюб не можливо, так як між ними відсутня взаємна довіра, повага і любов. Діти після розірвання шлюбу проживатимуть із нею, а відповідач прийматиме участь у їх вихованні та матеріальному забезпеченні. Спору про розподіл майна відсутній. Шлюб у сторін перший. Просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] (а.с.2). Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи; до суду подала заяву, в якій вказала, що свої позовні вимоги підтримує, шлюб просить розірвати, оскільки сім'ю зберегти неможливо. Спору про виховання дітей та поділ майна немає, строк на примирення не потрібний, спільно не проживають з червня 2014 року. Просить справу розглядати без її участі, в разі неявки відповідача винести заочне рішення (а.с.24). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлений в установленому порядку про час та місце розгляду справи, від нього не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутність. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, позивачка просить справу розглянути у її відсутність, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, відповідач не з'явився, клопотань не подав. Тому суд ухвалив на підставі ст.ст.169, 224 ЦПК України розглянути справу розглянути справу заочно, і на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 17.11.2010 року, зареєстрованому Богданівською сільською радою Приазовського району Запорізької області, актовий запис №06 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.6-8). За довідкою виконавчого комітету Орлівської сільської ради [PERSON], 1988 року народження, має склад родини: синів [PERSON], 2006 року народження, [PERSON], 2009 року народження, [PERSON], 2010 року народження, [PERSON], 2013 року народження, доньку [PERSON], 2015 року народження, які проживають за адресою: [ADDRESS], але за місцем проживання не зареєстровані (а.с.11). Фактичні шлюбні відносини припинені з 13.08.2014 року. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 Сімейного Кодексу України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.111 Сімейного Кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи зазначені позивачкою причини розірвання шлюбу, характер відносин сторін, наполягання позивачки на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сім'ї неможливо, строк для примирення не потрібний, що позивачка просить шлюб розірвати, відповідач проти позовних вимог заперечень не надав, суд вважає, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного, сім'я розпалася та існує формально, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню, за вимогою позивачки після розірвання шлюбу необхідно залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Тому копію рішення для виконання необхідно направити до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Приморського районного управління юстиції у Запорізькій області. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати у сумі 551 грн. 20 коп. на користь позивача.

Outcome: approved