Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що вона уклала шлюб з відповідачем 22 жовтня 2011 року. Від шлюбу мають доньку- [PERSON], [INFO]. Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 27.09.2016 року шлюб розірвано, з відповідача стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON]. Окрім доньки [PERSON] позивачка має ще одну дитину- [PERSON], [INFO]. Відомості про батька якої зареєстровані відповідно до вимог ч.1 ст.135 СК України. Влітку цього року за запрошенням рідного дядька позивачки- [PERSON], позивачка мала намір поїхати до Російської Федерації на відпочинок, для розширення світогляду дітей, знайомства та спілкування з родичами. Відповідач надати дозвіл на виїзд з України доньки [PERSON] відмовляється, тому позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд з України дитини- доньки [PERSON], [INFO], за кордон- до Російської Федерації без згоди та супроводу батька- [PERSON], [INFO], строком на 1 календарний місяць з моменту набрання рішенням суду законної сили. В судове засідання позивачка, представник позивачки не з'явились. До суду надали заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. На позовних вимогах наполягають. В судове засідання відповідач не з'явився. До суду надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] має двох доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, батьком [PERSON] є [PERSON], відомості про якого записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Малотокмачанської сільської ради Оріхівського району Запорізької області. До матеріалів справи позивачка надала заяву - запрошення, відповідно до якої [PERSON], який проживає в м. Вологда Російської Федерації запрошує до себе в гості своїх онучок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та їх матір- [PERSON], [INFO]. В позовній заяві позивачка вказує, що вона не має змоги поїхати в гості до родичів з дітьми до Російської Федерації, оскільки відповідач не надає дозволу на тимчасовий виїзд доньки з України. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20.11.1989 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється забезпеченню інтересам дитини. Відповідно до ч.7 ст.7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч.2 ст.155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч.3 ст.313 ЦК України, фізична особа, яка є громадянином України, має право на безперешкодне повернення в Україну. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до п.2 ст. 4 Закону України « Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України » та п. 16.21 Правил оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення , затверджених постановою Кабміну України від 31.03.19995 року № 231, за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітньої дитини за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Суд вважає, що надання дозволу на тимчасовий виїзд, перетин кордону та виїзду за кордон малолітньої [PERSON], [INFO], буде відповідати її інтересам . Тому суд вважає, що слід надати [PERSON] дозвіл на тимчасовий виїзд з України дитини- доньки [PERSON], [INFO], за кордон- до Російської Федерації без згоди та супроводу батька- [PERSON], [INFO], строком на 1 календарний місяць з моменту набрання рішенням суду законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved