Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом до відповідача, у якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частки доходу останнього. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що вони з відповідачем є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] .. Зазначила, що на даний час вони не мають згоди щодо матеріального забезпечення дитини, відповідач добровільно коштів на утримання останнього не надає.У зв'язку з цим просить суд позов задовольнити та ухвалити рішення про примусове стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання дитини. Ухвалою від 15.03.2019 р. судом відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судовий розгляд на 03.05.2019 р. на 12:55 год. в залі судового засідання Червоноградського міського суду Львівської області, без виклику сторін. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін суду не подали. Відповідач подав заяву в якій позовні вимоги визнав. У відповідності положень п. 1 ч. 3 ст. 223, ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до наступного висновку. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 26.04.2017 р. шлюб між сторонами було розірвано. [INFO] у них народився син [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Зі змісту позовної заяви випливає, що тягар матеріального утримання дитини лежить на позивачці, відповідач відповідних коштів для цього добровільно не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи обставини, що мають істотне значення, якими в даному випадку суд вважає інтереси та потреби неповнолітньої дитини, беручи до уваги позицію відповідача щодо готовності сплачувати аліменти, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими, відтак позов підлягає задоволенню. В силу приписів ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню у користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. від якого була звільнена позивачка при подачі позову.

Outcome: approved