Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Недригайлівський міжрайонний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Сумській області про стягнення неустойки (пені) за прострочку виплати аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що вона має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Батьком дитини являється відповідач [PERSON] Вони з відповідачем проживають роздільно, шлюб між ними розірвано. Син мешкає разом з нею і знаходиться на повному її утриманні. Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 4 березня 2015 року з [PERSON] стягнені аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1 / 4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На виконання вказаного рішення 05.03.2015 року Роменським міськрайонним судом Сумської області був виданий виконавчий лист № 585/192/15-ц, однак відповідач зобов'язання сплачувати аліменти за рішенням суду належним сином не виконує, внаслідок чого станом на 01.01.2017 року виникла заборгованість по аліментах у розмірі 4997,93 грн. за період з січня 2015 року по грудень 2016 року, тобто з 24 місяці. У відповідача станом на 01.01.2017 року за період з грудня 2015 року по грудень 2016 року виникла заборгованість по аліментах у розмірі 4997,93 грн. Відповідач обізнаний з покладеними на нього судовим рішенням обов'язками сплачувати аліменти, визнавав позов та не оскаржував судове рішення, також відповідач має можливість виконувати рішення, однак боржник ігнорує вимоги державного виконавця, не вживає ніяких заходів щодо повного або часткового виконання рішення суду про стягнення аліментів. Вважала, що з відповідача з вини якого виникла заборгованість зі сплати аліментів у сумі 4997,93 грн. за період з грудня 2015 року по грудень 2016 року підлягає стягненню неустойка (пеня) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Тому просила стягнути з [PERSON] на її користь 9326 грн. 85 коп. неустойки (пені) за прострочення виплати аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], за період з грудня 2015 року по грудень 2016 року. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовільнити, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяв про відкладення позову чи заперечень від нього до суду не надійшло. Представник третьої особи Недригайлівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Сумській області в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяв про відкладення розгляду справи чи заперечень на позовну заяву Суд, дослідивши матеріали справи , а також докази у їх сукупності дійшов до висновку , що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з відповідача рішенням Роменського міськрайонного суду від 4 березня 2015 року було стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1 / 4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 20.01.2015 року і до досягнення дитиною повноліття ( а.с.5). Згідно довідки розрахунку заборгованості по аліментам виданої в.о.начальника Недригайлівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 04.01.2017 року заборгованість по аліментах відповідача перед позивачкою станом на 01.01.2017 року становить 4997 грн. 93 коп. (а.с.7). Вказаний розрахунок заборгованості перевірений судом і не викликає сумнівів, оскільки відповідно до ст. 195 ч.4 Сімейного Кодексу розмір заборгованості по аліментам обчислюється державним виконавцем. Згідно ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 Сімейного кодексу відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов'язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов'язків щодо утримання. За правовою природою аліментні зобов'язання це періодичні платежі, які боржник зобов'язаний сплачувати щомісячно і несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Суд вважає, що заборгованість по сплаті аліментів виникла з вини [PERSON], який тривалий час несвоєчасно сплачував аліменти, за період з січня 2016 року по грудень 2016 року відповідачем сплачено аліменти в розмірі 500 грн. Відповідач не надав доказів відсутності його вини у виникненні заборгованості по сплаті аліментів . Таким чином враховуючи наявність вини відповідача у несплаті аліментів з нього має бути стягнута неустойка(пеня). Розрахунок неустойки (пені) зроблений позивачкою і не оспорюється відповідачем. В той же час, суд вважає, що розмір пені необхідно зменшити. Згідно ч.1 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а згідно ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Розглядаючи вимоги цієї норми у сукупності із встановленими судом обставинами, суд враховує те, що позивачка в судовому засіданні не надала доказів на підтвердження того, що відповідач за своїм сімейним та матеріальним становищем має можливість сплатити неустойку в розмірі 9326 грн. 85 коп., оскільки з пояснень представника позивача відповідач не працював в цей період. Тому суд вважає , що розмір неустойки , що підлягає стягненню з відповідача має бути зменшений до 4500 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави суму судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп., від сплати якого було звільнено позивачку.

Outcome: approved