Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступне. Позивачка разом чоловіком [PERSON] проживали разом в житловому будинку, розташованому по вул. Штирова, 252 м. Барвінкового Харківської області. Вказаний житловий будинок на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом належав [PERSON] Після перебудова у 1984 році будинок було введено в експлуатацію. 20 вересня 2012 рок [PERSON] помер. Після смерті чоловіка, документацію на вказаний будинок було загублено. При зверненні до приватного нотаріуса Барвінківського районного нотаріального округу Харківської області, позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено в зв?язку не наданням правовстановлюючого документа на житловий будинок. В цьому звязку, звернувшись до суду, позивачка просила встановити факт належності за померлим [PERSON] житлового будинку з господарсько побутовими спорудами та визнати за нею, позивачкою, право власності в порядку спадкування за законом на вказане нерухоме майно. Позивачка, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, до суду не з?явилася, подала заяву про слухання справи у її відсутність, просила позов задовольнити. Барвінківська міська рада Харківської області, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, до суду представника не направили, подали заяву про слухання справи у відсутність представника, проти позову не заперечували. Враховуючи що розгляд справи відбувся у відсутність сторін відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов?язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може бути ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України, письмовими доказами є будь які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Згідно з п. 27 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» виходячи з принципу процесуального рівноправ?я сторін та враховуючи обов?язок кожної сторони довести ті обставини, на які посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Судом забезпечено усім учасникам можливість для реалізації їх прав для надання та витребування доказів, усі вони долучені до справи і досліджені. При аналізі доказів суд керується положеннями ст. 60 ЦПК України про те, що обовязки доказування і подання доказів покладається на сторони, і виходить лише із тих доказів, які надані ними під час розгляду справи. Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв?язок наявних у справі доказів в їх сукупності, суд дійшов до наступного. Судовим розглядом встановлено, що позивачка разом чоловіком [PERSON] проживали разом в житловому будинку, розташованому по вул. Штирова, 252 м. Барвінкового Харківської області. Вказаний житловий будинок на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом належав [PERSON] Після перебудова у 1984 році будинок було введено в експлуатацію. 20 вересня 2012 рок [PERSON] помер. Після смерті чоловіка, документацію на вказаний будинок було загублено. При зверненні до приватного нотаріуса Барвінківського районного нотаріального округу Харківської області, позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено в зв?язку не наданням правовстановлюючого документа на житловий будинок. Приймаючи до уваги наведене, суд приходить до висновку про встановлення факту належності [PERSON] житлового будинку з господарсько побутовими спорудами, розташованого по вул. Штирова, 252 м. Барвінкового Харківської області. Згідно ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Таким чином, зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved