Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], Сектору у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Соснівського РВ УМВС України у Черкаській області, про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням та зняття її з реєстраціїю В позові посилалась на те, що вона є власником квартири [ADDRESS], відповідно до договору купівлі-продажу від 28.05.2004 року. 21.07.2004 року відповідач [PERSON] був зареєстрований у [ADDRESS]. Проте, з вказаного часу і по даний час відповідач без поважних причин в квартирі не проживає, витрат по утриманню квартири не здійснює. Позивачка вказуює, що відповідач не проживає у кімнаті [ADDRESS] понад 9 років, особистих речей в квартирі не має, за комунальні послуги не сплачує. Враховуючи викладене вище, позивачка змушена звернутися до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням та зняття її з реєстрації. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала та просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Зобов'язати відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку місця проживання особи за адресою: [ADDRESS]. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, скерували до суду заяву, в якій просили проводити судове засідання без їх участі в зв'язку з великим навантаженням роботи. Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 28.05.2004 року позивачка є власником квартири [ADDRESS]. У довідці № 39-02 від 31.10.2013 року, виданою ОСББ зазначено, що в кімнатах [ADDRESS] зареєстровані позивачка - [PERSON] та її син - [PERSON] [PERSON], що зареєстрований у [ADDRESS] фактично не проживає за даною адресою понад 9 років, місце його постійного проживання невідоме. Дана обставина підтверджується актом від 07.11.2013 року, відповідно до якого відповідач за даною адресою не проживає понад 9 років, його особистих речей у квартирі немає. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що мешкають в будинку [ADDRESS] з 1997 року. Вони є сусідами позивачки, яка заселилася у 2004 році. Їх квартири розташовані на одній сходовій клітині. З часу заселення позивачки у будинок, [PERSON] вони ніколи не бачили, позивачка мешкає у квартирі сама, його особистих речей у помешканні немає. Згідно з ч.2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач не проживає в квартирі [ADDRESS] без поважних причин вже більше 10 років, тому це дає підстави вважати, що він втратив право проживання в зазначеній вище квартирі. Крім того, відповідач, будучи зареєстрованим в квартирі, призводить до несення зайвих, невиправданих витрат по сплаті комунальних послуг, оскільки позивачка з липня 2004 року по даний час сплачує за відповідача послуги по утриманню квартири. Вимога позивача щодо зняття з реєстрації відповідача зайво заявлена, оскільки підставою для зняття особи з реєстрації є рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, а тому до задоволення не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: partial