overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що із відповідачем 11 вересня 2010 року вона зареєструвала шлюб. Від шлюбу мають спільну дитину, 1 лютого 2011 р. н. Вказує, що з відповідачем з червня 2015 року шлюбні стосунки припинені внаслідок взаємного непорозуміння. Зараз вони проживають окремо. Вважає, що примирення є неможливим, тому просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. У судове засідання позивачка не зявилась, надавши суду заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, наполягаючи на розірванні шлюбу. Відповідач до судового засідання не зявився, надавши суду заяву з проханням вирішити справу за його відсутністю, заперечуючи при цьому проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 вересня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 472 від 11 вересня 2010 року (а. с. 9). Згідно до свідоцтва про народження, виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 125 від 11 лютого 2011 року, вбачається, що [PERSON] народилась 1 лютого 2011 року, батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON] (а. с. 4). Відповідно до ст. 110 СК України один із членів подружжя має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскільки доказів можливості збереження шлюбу сторонами не було надано суду, то подальше його збереження, як такого, що суперечить інтересам одного з подружжя, є неможливим, тому шлюб підлягає розірванню. З огляду на перелічене позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що із відповідачем 11 листопада 2014 року вона зареєструвала шлюб. Від спільного проживання сторони мають доньку, [INFO] р. н. Вказує, що з відповідачем шлюбні відносини припинені внаслідок взаємного непорозуміння. Зараз вони проживають окремо. Вважає, що примирення є неможливим, тому просила суд розірвати шлюб між ними. У судовому засіданні позивачка на задоволенні позову наполягала, надавши пояснення суду аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, наполягаючи на розірванні шлюбу із [PERSON] Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти задоволення поданого до нього позову, погоджуючись на розірвання шлюбу із [PERSON] Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 листопада 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 543 від 11 листопада 2014 року, внаслідок чого дружині було змінено прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а. с. 4). Згідно із свідоцтвом про народження, виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1004 від 11 листопада 2014 року, вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] року, батьками якої вказані [PERSON] та [PERSON] (а. с. 8). Відповідно до ст. 110 СК України один із членів подружжя має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. На підставі того, що відповідач визнав позов, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Таким чином суд приходить до висновку, що оскільки доказів можливості збереження шлюбу сторонами не було надано суду, то подальше його збереження, як такого, що суперечить інтересам одного з подружжя, є неможливим, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 19.04.2017 року розпався через здійснення відповідачем щодо неї фізичного та морального насильства ( бив її, ображав її та її рідних, не дозволяв спілкуватися з ними, погрожував, постійно контролював її, принижував її честь та гідність, забирав її банківську картку та використовував дитячі кошти на власні потреби, забирав її телефон ). 07.04.2021 року рішенням комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради визначено місце проживання малолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з позивачкою. В цей день коли вона забирала свого сина [PERSON] , відповідач вдарив її в обличчя, по даному факту відкрито кримінальне провадження № 545/1202/21. Внаслідок чого сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не мають та проживають окремо з лютого 2021 року, шлюб носить суто формальний характер. Малолітні діти : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають і залишаться проживати з позивачкою. Вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливе. Прохала розірвати між ними шлюб. 17.08.2021 року відповідач надав суду відзив на позов ( а. с. 24-25 ), в якому заперечував щодо вказаних позивачкою підстав розірвання шлюбу, посилаючись на те, що суду не надано доказів на підтвердження відповідних обставин. В судове засідання сторони не з`явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, де позивачка позов підтримала, а відповідач позов визнав, не заперечував щодо розірвання шлюбу. Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з`явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи за наявності від них заяв. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19.04.2017 року в Шевченківському районному у місті Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ( а. с. 8 ), який розпався, внаслідок чого сторони тривалий час не підтримують шлюбних стосунків , не мають спільного господарства та шлюб носить формальний характер. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( а. с. 9, 10 ), їх місце проживання визначено з матір`ю [PERSON] рішенням виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради від 13.04.2021 року ( а. с. 11 ). Спору щодо поділу майна не мають. Сім`я розпалась остаточно. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дітей, шлюб існує формально. Судові витрати по справі понесені позивачем підлягають відшкодуванню із відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, судового збору, витрат пов'язаних з оплатою правової допомоги адвоката. В своїй заяві посилається на те, що з відповідачем 27 листопада 2012 року зареєструвала шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина. З відповідачем склались важкі відношення. Розлад сімейного життя стався через суперечки та нерозуміння один одного. Шлюбні відносини фактично припинені з липня 2013 року. Вважає, що шлюб розпався остаточно, на примирення не згодна. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, дала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просила шлюб із відповідачем розірвати. Відповідач до судового засідання не з'явився по невідомій суду причині повторно, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 листопада 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого 27 листопада 2012 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 964. Згідно свідоцтва про народження, виданого 29 січня 2012 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 83, [PERSON] народився [INFO], батьками якого у свідоцтві зазначені сторони по справі. Згідно ст. 110 СК України, один із членів подружжя має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим, тому він підлягає розірванню. На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Згідно квитанції про сплату судового збору, яка мається у матеріалах справи, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею судові витрати на суму 243,60 грн. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката несуть сторони. Згідно довідки,яка мається в матеріалах справи, [PERSON] було сплачено 200 грн. за надання юридичної консультації, та складання позовної заяви. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04.12.2017 року було відкрито провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та відстрочено [PERSON] сплату судового збору до ухвалення судового рішення по вищезазначеній цивільній справі. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16.01.2018 року було розірвано шлюб, укладений між [PERSON] (дошлюбне прізвище Боганець) [PERSON], [INFO], уродженкою [INFO], та [PERSON], [INFO], уродженцем [INFO], зареєстрований 23 липня 2005 року Вознесенською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області, а\\з № 23. Після розірвання шлюбу [PERSON] прізвище залишено без змін. Під час винесення даного рішення судом не вирішено питання про судові витрати, оскільки клопотання позивачки про відстрочення судового збору було задоволено. Сторони у судове засідання не з'явились. Відповідно до ч. 4\~ст. 270 ЦПК України\~у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного, оскільки позивачці ухвалою суду від 04.12.2017 року відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення по вказаній справі, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, у якому вказала, що 24.10.1998 року між ними був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. З чоловіком на даний час припинили шлюбно - сімейні відносини через несумісність характерів, різних поглядів на сімейне життя, у наслідок чого постійно виникали сварки. Це призвело до втрати любові й поваги один до одного. Вважає, що сім'я розпалася остаточно й відновити шлюбні відносини неможливо. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу в її відсутності, наполягав на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Тому суд розглянув справу в його відсутності на підставі ч.4 ст.169 ЦПК України, вважаючи, що у справі достатньо матеріалів про права й взаємини сторін. Суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.10.1998 року. (а.с.5) Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. (а.с.6) Судом також встановлено, що сторони тривалий час не проживають разом, спільного господарства не ведуть, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини через несумісність характерів та різних поглядів на сімейне життя. Таким чином, суд вважає, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені остаточно, тому суд розриває їхній шлюб. Спору про розділ майна та вихованню дітей не має. Витрати по розірванню шлюбу суд покладає на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був між ними зареєстрований 07.04.2006 р. у Софіївській сільській раді Первомайського району Миколаївської області, актовий запис № 2, обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що від даного шлюбу має двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем вони припинили в зв'язку з тим, що відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє насильсьтво відносно неї та дітей. По теперішній час шлюбні відносини не поновлювались, а тому позивачка вважає, що сім'я розпалась остаточно, відновлювати їхні стосунки вона не бажає і наполягає на розірванні шлюбу. Строк для примирення їй не потрібен. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище - [PERSON]. Ухвалою суду від 17.10.2016 року провадження у справі було зупинено, сторонам у справі було надано строк для примирення, терміном один місяць. Проте, у встановлений судом строк сторони не примирились. Позивачка в судове засідання не з'явилась про його час та міце була повідомлена у встановленому законом порядку, проте на адресу суду направила заяву у якій просила розглядати справу без неї, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов. Відповідач в судове засідання також не з'явився проте направив до суду заяву у якій просив розглядати справу за його відсутності, позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, заяви сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. В судовому засіданні судом встановлено, 07.04.2006 р. у Софіївській сільській раді Первомайського району Миколаївської області, актовий запис №2, між сторонами по справі було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 07.04.2006 року. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами припинені через те, що відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє насильсьтво відносно позивачки та дітей. У відповідно до вимог ст. 111 СК України, судом було вжито заходів, щодо примирення подружжя, проте, у встановлений судом строк сторони не примирились. На підставі наведеного, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, відповідно до ст. 112 СК України є підстави для розірвання шлюбу між позивачкою та відповідачем. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на її утримання на період вагітності, посилаючись на ту обставину, що на даний час вона вагітна, термін вагітності складає 22-23 тижні. У зв'язку з тим, що вона вагітна та знаходиться у відпустці в зв'язку з пологами, а потім по догляду за дитиною вона, відповідно не має змоги працювати, отже потребує додаткової матеріальної допомоги на період вагітності. Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на період вагітності у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, щомісячно з моменту звернення з позовною заявою до суду та до досягнення дитиною трьох річного віку. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримала, просила суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов - визнав. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого, згідно свідоцтва про народження, виданого 03 липня 2007 року, міським відділом РАЦС Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №544, мають малолітню дитину, доньку - [PERSON], [INFO]. Також судом встановлено, що позивачка [PERSON] перебуває на обліку по вагітності у ЖК пологовому будинку Суворовського району ім. Клименко З.С. та знаходиться на 22-23 тижні вагітності, що підтверджується сторонами та довідкою Лікарської консультативної комісії пологового будинку Суворовського району м. Херсона від 21.11.2014 року. Зі слів позивачки, відповідач може недостатньо матеріально забезпечити позивачку в період вагітності, що відповідачем не оспорувалось. Відповідно до ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. 2. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.3. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. 4. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. 5. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. 6. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] мотивуючи, що відповідач частково ухиляється від обовязку утримувати своїх малолітніх дітей, добровільно надає матеріальну допомогу на їх утримання нерегулярно, діти проживають із заявником. Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітніх дітей 1/2 частини заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи із дня предявлення цього позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просила суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про розгляд вказаної цивільної справи повідомлявся належним чином, причини неявки невідомі. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого, згідно свідоцтва про народження, виданого 28 квітня 2005 року, міським відділом РАЦС Херсонського обласного управління юстиції, актовий запис №762, мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]; відповідно до свідоцтва про народження, виданого 28 квітня 2005 року, міським відділом РАЦС Херсонського обласного управління юстиції, актовий запис №763, мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]; міським відповідно до свідоцтво про народження, виданого 06 квітня 2001 року, відділом РАГС м. Херсона, актовий запис №206, мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]; відповідно до свідоцтво про народження, виданого міським відділом РАГС Херсонського обласного управління юстиції, актовий запис №607, мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від обовязку утримувати своїх малолітніх дітей, не достатньо надає матеріальну допомогу на їх утримання, діти проживають із заявником. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову. Так, відповідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Outcome: approved