Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому посилається на те, що їй на праві власності належить 1/4 частка квартири [ADDRESS]. Стверджує, що позбавлена можливості користуватися своїм майном, оскільки відповідач перешкоджає у користуванні квартирою , змінив замки на вхідних дверях та не впускає до квартири. На підставі вищевикладеного, просить суд усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом вселення у спірну квартиру. У судове засідання позивачка не з»явилася , надіслала до суду заяву , про проведення слухання справи без їх участі . В даній заяві також вказує, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх. Проти винесення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча своєчасно та належним чином був двічі повідомлений про час та місце розгляду справи . Про причини своєї неявки до суду не повідомив. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності\~до вимог\~п.п\~1,2,4,\~ч.1\~ст.\~280\~ЦПК України\~-\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов:\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; відповідач\~не зявився\~в судове\~засідання без\~поважних \~прчин або\~без повідомлення\~причин; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивачка не заперечує проти проведення розгляду даної справи за відсутності відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази\~не мають\~для суду\~заздалегідь встановленої\~сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний звязок\~доказів у\~їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до заочного рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 16.08.2017 року за [PERSON] визнано право власності на 1/4 частку спірної квартири (а.с.6). Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності [PERSON] на 1/4 частку квартири зареєстроване у встановленому законом порядку.( а.с.7). Відповідно до ст.4\~Закону України «Про власність»-\~власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Згідно ст.48\~ цього ж Закону - \~власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,\~386,\~391 ЦК України. Як вбачається з наведених вище норм цивільного законодавства України наявні підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення. Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.) зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном. Не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно акту комісії дільничного комітету ТОВ « ТД Укрвторресурс» від 19.04.2018 року у спірній квартирі не проживає ніхто ( а.с. 8). Згідно ксерокопії паспорта громадянина України, виданого Першотравневим РВ УМВС України в Чернівецькій області 24.10.1997 року, [PERSON] зареєстрована за адресою : [INFO]. Права власника житлового будинку, квартири, визначені\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач чинить позивачці перешкоди у користуванні власністю, а саме 1/4 часткою спірної квартири, що належать їй на праві власності, то його слід зобов'язати\~\~усунути такі перешкоди шляхом вселення позивачки у спірне житло. На підставі викладеного,

Outcome: approved