Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду і просить визнати за нею право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті батька позивачки [PERSON], який помер 23.03.2010 року у віці 75 років. До складу спадкового майна, яке залишилося після смерті спадкодавця з поміж всього іншого входить: - земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер: 1825084400:08:002:0016, цільове призначення: будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, місце розташування: вул. Дубина №40 село Юрівка, Радомишльський район, Житомирська область; - земельна ділянка площею 0,3500 га, кадастровий номер: 1825084400:08:002:0017, цільове призначення: для ведення садівництва (вид угідь - рілля), місце розташування: вул. Дубина, село Юрівка, Радомишльський район, Житомирська область; - земельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий номер: 1825010100:08:000:0199, цільове призначення: ведення товарного сільськогосподарського виробництва (вид угідь пасовище), місце розташування: Радомишльська міська рада, Радомишльський район, Житомирська область; - земельна ділянка площею 2,8101 га, кадастровий номер: 1825084400:06:000:0043, цільове призначення: ведення товарного сільськогосподарського виробництва (вид угідь рілля), місце розташування: Кичкирівська сільська рада, Радомишльський район, Житомирська область. В зв'язку з тим що в державних актах на земельні ділянки не вірно зазначена адреса розташування, позивачка не має можливості отримати свідоцтво про право власності на вищезазначене спадкове майно в нотаріальному порядку, тому змушена звернутися до суду з позовом та просить визнати за нею право власності на вищевказані земельні ділянки. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника відповідача, позов просить задоволити. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Виходячи зі змісту ст.4 ЦПК України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що позивачка [PERSON], народилася 10 липня 1960 року в селі Юрівка, Радомишльського району, Житомирської області, зареєстрована та постійно проживає за адресою: [INFO]. 04.02.2010 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробив заповідальне розпорядження, яким заповів все своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалось і взагалі все те що належатиме йому на день смерті і на що він за заповітом матиме право - [PERSON]. 23 березня 2010 року помер рідний батько позивачки [PERSON] у віці 75 років в селі Юрівка, Радомишльського району, Житомирської області, про що в книзі реєстрації актів про смерть 24 березня 2010 року зроблено запис за №7, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ТП №140367, виданого 24 березня 2010 року виконкомом Кичкирівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області. Після смерті батька позивачки, [PERSON], відкрилася спадщина, яка складається із: - земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер: 1825084400:08:002:0016, цільове призначення: будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, місце розташування: вул. Дубина №40 село Юрівка, Радомишльський район, Житомирська область; - земельної ділянки площею 0,3500 га, кадастровий номер: 1825084400:08:002:0017, цільове призначення: для ведення садівництва (вид угідь - рілля), місце розташування: вул. Дубина, село Юрівка, Радомишльський район, Житомирська область; - земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер: 1825010100:08:000:0199, цільове призначення: ведення товарного сільськогосподарського виробництва (вид угідь пасовище), місце розташування: Радомишльська міська рада, Радомишльський район, Житомирська область; - земельної ділянки площею 2,8101 га, кадастровий номер: 1825084400:06:000:0043, цільове призначення: ведення товарного сільськогосподарського виробництва (вид угідь рілля), місце розташування: Кичкирівська сільська рада, Радомишльський район, Житомирська область. Інших спадкоємців згідно зі ст.ст. 1261-1266 Цивільного кодексу (далі ЦКУ) окрім позивачки не має. Факт родинних відносин позивачки із її батьком [PERSON] підтверджується наступними документами: - Свідоцтвом про народження серії ІІІ-УР виданого 27 липня 1960 року зареєстрованим Кичкирівською сільською радою, Радомишльського району, Житомирської області, де її батьком записаний - [PERSON]. - Свідоцтвом про одруження серії 1-ТП №345211, виданим Кичкирівською сільською радою, Радомишльського району, Житомирської області, де зазначено прізвище позивачки до реєстрації шлюбу «Дудченко» а після реєстрації шлюбу, «Омельченко». На даний час позивачка, як спадкоємиця за заповітом, звернулася до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначені вище земельні ділянки, які належали її батьку [PERSON], але нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначені вище земельні ділянки у звязку з тим що в державних актах на право власності на земельні ділянки та у Витягах з ДЗК відрізняється адреса розташування земельних ділянок. У вищевказаних документах існує розбіжність, а саме: у державних актах на право власності на земельну ділянку у графі «адреса розташування земельної ділянки» вказаний населений пункт «с.Юрівка», а у наданих спадкоємцем Витягах з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, що видані Кадастровим реєстратором Відділу Держземагенства у Радомишльському районі Житомирської області у графі «місце розташування земельної ділянки» адреси розташування вказані як: - Земельна ділянка площею 0,2500 га - місце розташування: вул. Дубина №40 село Юрівка, Радомишльський район, Житомирська область; - Земельна ділянка площею 0,3500 га - місце розташування: вул. Дубина, село Юрівка, Радомишльський район. Житомирська область; - Земельна ділянка площею 0,1000 га - місце розташування: Радомишльська міська рада. Радомишльський район, Житомирська область; - Земельна ділянка площею 2,8101 га - місце розташування: Кичкирівська сільська рада, Радомишльський район. Житомирська область. Причиною цього став той факт, що Указом Президії Верховної Ради УРСР від 30 грудня 1962 року «Про укрупнення сільських районів до розмірів територій виробничих колгоспно-радгоспних управлінь» у Житомирській області утворено Малинський район, в склад якого ввійшло с.Юрівка, Кичкирівської сільської ради, Радомишльського району. Рішення виконкому Житомирської обласної Ради депутатів трудящих від 08 квітня 1963 року №158 «Про перейменування деяких сільських рад і населених пунктів в районах області» с. Юрівка, Кичкирівської сільської ради, Малинського району перейменовано на с.Нова Юрівка. Таким чином існують суперечності у документах на спадкові земельні ділянки. Нотаріус розяснив позивачці, що до документів, які подаються для вчинення нотаріальних дій існують вимоги, перелік цих вимог чітко регламентований ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в новій редакції від 26.11.2015 року №834-VIII, а саме у пункті 3 абзаці 1 зазначено що «...державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх, обтяженнями...». Тому, у звязку з неможливістю вирішення цього питання через нотаріуса в добровільному (позасудовому) порядку, позивачка змушена звернутися до суду з вказаним позовом за його законним вирішенням. Згідно ст. 81 ЗК України однією із підстав набуття права власності громадянами України на земельні ділянки є прийняття спадщини. У відповідності до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця Державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на земельні ділянки, а відтак позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved