Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, уточнивши який, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 04.06.2018 року розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, позивачка просить стягнути з нього аліменти. Позивачка в підготовче судове засідання не зявилась, але подала до суду заяву, в якій вказала, що на позовних вимогах наполягає та просить справу розглядати у її відсутність. Відповідач в підготовче судове засідання не зявився, але подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає та просить справу розглядати у його відсутність. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги заяви сторін, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В підготовчому судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 04.06.2018 року розірвано (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №346517 (а.с. 6). Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, про що свідчить довідка Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області №2603 від 05.10.2018 року (а.с.2). Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. У відповідності до ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно положень ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч. 3 ст. 181 вказаного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки обовязок по утриманню дитини покладено на обох батьків, а відповідач не виконує свої обовязки, передбачені ст. 180 Сімейного кодексу України, а тому суд вважає можливим стягнути з нього аліменти у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки [PERSON], що буде достатнім для її гармонійного розвитку.

Outcome: approved