Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання за нею права власності на 1/3 частку житлового будинку [ADDRESS] в порядку погашення боргу по аліментам та припинення права на аліменти по утриманню їх малолітньої дитини - [PERSON] [INFO]. В позовній заяві вона вказала, що після розірвання шлюбу їх спільна дитина залишилися проживати з нею і з цього часу знаходиться на її повному утримання та вихованні. За рішенням суду з 2005 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дочки, але він ухиляється від їх сплати, у зв'язку з чим утворилася заборгованість більш п'ятдесяти тисяч гривень. В наступний час вони з дочкою проживають у будинку частка якого належить їй, частка відповідачу та частка [PERSON]. Оскільки відповідач проживає окремо, аліменти навмисно не сплачує, іншого майна не має, то посилаючись на норми Сімейного Кодексу України, вона просить визнати за нею та дочкою право власності на частку будинку, що належить відповідачу в рахунок погашення боргу з аліментів та припинення права на аліменти. Відповідач повторно у судове засідання не прибув, про час та дату слухання справи повідомлявся належним чином, за згодою позивача суд розглядає справу в заочному порядку, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно договору купівлі-продажу від 10.08.2002 року та договору дарування від 11.09.2002 року посвідчених приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Царьовою І.М. відповідно за реєстровими №№1852,2238 відповідачу - [PERSON] належить 1/3 частка житлового будинку [ADDRESS] Відповідно до даних договорів інша 1/3 частки того ж будинку з відповідною часткою господарських будівель належить їй. З 2005 року відповідач ухиляється від сплати аліментів за рішенням суду на утримання їх спільної дочки, вона сама її утримує та виховує. Застосовані державною виконавчою службою заходи примусового стягнення з відповідача заборгованості з аліментів, результатів не дали. Крім частки будинку іншого майна у відповідача немає. Просить суд передати право власності на відповідні частки будинку їй та дочці, що належать відповідачу, за припинення права на аліменти. Вивчивши докази, дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступного. У відповідності до ст.190 Сімейного Кодексу України, той з батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо). Набувачем права власності на нерухоме майно є сама дитина або дитина і той із батьків, з ким вона проживає, на праві спільної часткової власності на це майно. Згідно ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі звернення стягнення на майно за зобов'язанням власника. Крім цього право власності може бути припинене в інших випадках встановлених законом. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі і мають від шлюбу спільну дитину [PERSON] [INFO]. Шлюб між ними розірваний, дитина з цього часу проживає разом з матір'ю і знаходиться на її утриманні та вихованні. За рішенням суду з 2005 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дочки і за даними Чугуївського відділу державної виконавчої служби на даний час у відповідача є заборгованість більш тридцяти тисяч гривень, тобто фактично відповідач не сплачує аліменти протягом тривалого часу. Оскільки відповідач проживає окремо від дитини, матеріально її не утримує, ухиляється від сплати аліментів тривалий час, позивач правомірно вимагає передачу його нерухомого майна в рахунок погашення боргу з аліментів та у зв'язку з цим припинення права на аліменти та зобов'язання утримувати дитину самостійно. За договором купівлі-продажу від 10.08.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Царьовою І.М. за реєстровим №1852, [PERSON] та [PERSON] придбали у [PERSON], відповідно 2/3 та 1/3 частки будинку [ADDRESS] 11.09.2002 року [PERSON] за договором дарування подарував [PERSON] 1/3 частку цього будинку. Таким чином на даний час [PERSON] належить 1/3 частка вказаного будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд. За звітом про оцінку майна станом на 20.05.2015 року ринкова вартість будинку складає 164900 гривень, тобто 1/3 частка має вартість: 164900:3=54966 гривень 66 копійок. Позивач разом з дітьми проживає у цьому будинку, утримує його та здійснює поточний ремонт щодо його збереження. Будинок є спільною частковою власністю сторін і за нормами наведеної ст.190 Сімейного Кодексу України, право власності на нерухоме майно, що належить проживаючому окремо батьку і який сплачує аліменти на утримання дитини, може бути передане тому батьків з яким проживає дитина. Набувачем частки будинку в цьому випадку є позивач та дитини в рівних частках. Враховуючи вищезазначене суд вважає, що позов ґрунтується на фактичних обставинах, доказах та як такий, що знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи, тому підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved