Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому вказала, що її донька [PERSON] 25.05.2013 року уклала шлюб з [PERSON]. Про вказаний факт вона узнала вже після її смерті, коли звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини. Вважала, що вказаний шлюб є недійсним, так як її донька не проживали з [PERSON] як чоловік та дружина та не вела з ним спілього господарства. Вважала, що з огляду на те, що після двох смертей синів, вона стала випивати, [PERSON], використовуючи її стан, споював її. Крім того, вказала, що він її штовхнув, внаслідок чого вона отримала травму, також була хронічно тяжко хворою, перебувала під впливом медикаментозних препаратів і не усвідомлювала своїх дій, відповідач вирішив укласти з нею шлюб. Вважала, що він жив у її домі квартирантом, не мав будь-яких стосунків з нею, уклав шлюб з нею лише для заволодіння її майном. Просила визнати шлюб, зареєстрований 25.05.2013 між [PERSON] та [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Пролетароського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис № 98 недійсним з моменту його реєстрації, як фіктивний відповідно до ч.2 ст.40 СК України. У судовому засіданні позивачка, її представники підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити. Позивачка - [PERSON] у судовому засіданні показала, що її донька [PERSON] пустила у свій будинок [PERSON], як квартиранта, про те, що вони уклали шлюб не знала. Також казала, що [PERSON] не один раз застосовував насилля до її доньки, забрав у неї банківську картку, на яку надходили її пенсія, все, що вони купили було на куплено на її кошти, він нічого не давав, вказувала також, що коли її донька отримала трамву ноги, кошти на її операцію також давала вони, так як і вона і її покійний чоловік допомогали доньці та мали грошові збереження. Казала, що грошові кошти на операцію передавала [PERSON], також казала, що коли донька знаходилася на стаціонарному лікуванні у противотуберкульозному диспансері, вона постійно їздила навідуватися до неї на маршрутному таксі та возила їй все необхідне. Казала, що, якщо [PERSON] щось і робив для неї чи доньки то тільки, якщо вона сама це оплачувала, а саме сплачувала за бензин, давала гроші на купівлю медикаментів, він сам з своїх коштів нічого не сплачував. Також казала, що надавала також йому 3000 грн. на встановлення надгробного пам'ятника та огорожі. На питання суду, чому, при такому ставленні до доньки, вона, її син, інші родичи, не заставили [PERSON], як квартиранта, залишити будинок, вказала, що боялася за сина. Також вказала, що після смерті доньки деякий час мешкала з [PERSON], а коли він став застосовуватии насильство і до неї, переїхала до сина. У судовому засіданні представник позивача - [PERSON], син [PERSON], вказав, що є братом померлої [PERSON] Його показання суду практично повністю співпадають з показаннями матері. Вважав, що те, що його сестра, яка була дуже хворою, не відрізнялася красою, не могла зацікавити [PERSON] як жінка, вказує на те, що він одружився з нею заради будинку, так як знав, що довго вона жити не буде та після її смерті залишиться спадщина, на яку, на його думку, [PERSON] не має права, а має права її матір та її онуки. Вказав, що двічі був у сестри в лікарні, коли вона хворіла. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував, вказав, що мав намір створити сім'ю з [PERSON] та піклувався про неї, коли вона хворіла, та довгий час перебувала у лікарні, спілкувався з лікарями, вони їздили до моря разом з її матір'ю, матір знала, що вони одружилися. Крім того, сказав, що зі своїм братом дружина не спілкувалася, стосунки були натянутими. Вказав, що вони разом облаштовували їх будинок, перед смертю вона віддала свої золоті прикраси та сказала, щоб віддав онучці. На запитання суду чому вирішили одружитися лише у 2013 році вказав, що до цього неодхідно було оформити будинок. Також вказав, що не був присутнім на похоронах та поминальному обіді, так як такою була воля померлої. У судовому засіданні були допитані свідки зі сторони позивачки. Свідок [PERSON], яка приходиться онукою померлою, показала, що вся родина зі сторони її батька зловживала спиртними напоями. Їі бабця, дід, батько, його брат всі пили. Вона , у той час коли їй було 13 років попросила бабцю, щоб вона не пила, вона їй відповіла, що це її справа. З того, часу, вона не приїздила до бабці, приїхала лише на похорон батька, однак баба її навіть не впізнала. Також показала, що коли вона вже сама стало мамою, її прабабця запросила до [PERSON] у гості. Вони приїхала разом зі своєю дитиною до бабці у будинок, розуміла, що нічого не змінилося, вона продовжувала пити, незважаючи на те, що хворіла. Перебувала бабця її у кімнаті, яка була ближчя до виходу з будинку, там вона проводила майже весь час, вказала, що за нею доглядала її матір, [PERSON], якого вона вважала квартирантом, ніяк не опікувався нею, однак за стіл їсти вони садилися разом. Вказала, що довірчих стосунків зі своєю бабцею не мала, однак бажала їх, не склалися вони, так як вона зловживала алкогольними напоями. У той приїзд вона побула там 2 дві і уїхала. Вказала також, що знала, що її хвороба не інфіційна, після смерті її бабці, [PERSON] привіз їй золоті прискраси, які, за його словами, вона заповідала їй. Свідок [PERSON], яка є дружиною рідного брата померлої вказала, що не знала, що [PERSON] вийшла заміж, вказала, що знає [PERSON] як квартиранта, ніколи [PERSON] не розповідала їй про те, що у них якісь є стосоунки між ними, мешкали вони окремо, спільне господарство не вели. Вказала, що помічала, що [PERSON] веде себе не завжди адекватно, ваажала, що [PERSON] навмисно забирав її з лікарні у той час, коли вона потребувала лікарської допомоги. Казала, що все, що було у будинку та дворі [PERSON] купувалося на кошти її батьків, також вказала, що не провідувала [PERSON] боючись бути інфікованою, так як туберкульоз небезпечне захворювання, однак її постійно провідував її чоловік та матір. Вказувала, що не відчувала, що між [PERSON] та [PERSON] були почуття, які пов'язують подружжя. Вона ж казала ій, щоб вона кидала пити, однак вона казала, що це її справа. Свідок [PERSON] показала, що знала [PERSON] особисто, спілкувалася часто, мешкала неподалеку від неї, приходила її стригти. Також показала, що [PERSON] вселився до будинку [PERSON] як квартирант, між ними не було близких стосунків. Вона віддала йому свою картку, на яку надходила її пенсія, щоб він купував їй ліки. Також вказувала, що у серпні 2013 року приходила її стригти, вона була у тяжкому стані, не піднімалася, не виходила на двір. Крім того, повідомила, що деякий час [PERSON] на дому робила уколи її рідна сестра, яка після того як приходила від неї дуже ретельно проводила собі дезинфекцію, так як [PERSON] хворіла дуже інфіційною хворобою. Вона, також, зайвий раз не заходила до будинку, так як боялася захворіти. У судовому засіданні також допитані свідки за клопотанням відповідача. Так, свідок [PERSON] показала, що була сусідкою [PERSON], раніше разом працювали на птахофабриці. Вказувала, що спілкувалася з нею часто, [PERSON] казала їй, що мала бажання укласти шлюб з [PERSON], та залишити йому і будинок. Підтвердила, що [PERSON] піклувався про неї, купував продукти, провідував у лікарні, возив на море. Також підтвердила, що приходила до неї мати, брата [PERSON] бачила дуже рідко, останній часом [PERSON] почувалася погано, задихалася, їй тяжко було ходити. Свідок [PERSON] повідомив, що працював з відповідачем, перебуває з ним приятельских відносинах, у разі необхідності допомогами друг другу. Казав, що йому [PERSON] сама хвалилася, що вони з [PERSON] уклали шлюб та казала, що склала заповіт на його ім'я. Повідомив, що [PERSON] піклувався про неї, купував ліки, провідував у лікарні, возив на море, у будинку робили ремонт, іноді просив його придбати ліки для неї, однак чиї кошти на все витрачав відповідач не знав. Свідок [PERSON] пояснила, що разом з [PERSON] перебувала у протитуберкульозній лікарні, майже завжди її приїходив провідувати відповідач, мати також бачила, один раз бачила брата, однак [PERSON] не хотіла з ним спілкуватися, з яких причин не знала. Також знала про заповіт, який залишила [PERSON]. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що приходила до [PERSON], яка просила допомогти їй по господарству, так як ій вже було тяжко робити. Також казала, що разом за одним столом приймали їжу відповідач та [PERSON], він купував продукти, ліки, здійснював чоловічу роботу у саду. Свідок [PERSON] показав, що у травні 2013 року він [PERSON] та відповідача на своїй машині, на прохання [PERSON] возив до відділу РАЦС для реєстрації шлюбу, повідомив, що [PERSON] була у нормальному стані, сама вийшла з машини, розуміла для чого приїхала. Також вказав, що декілька разів разів допомогав [PERSON], а саме возив його до Макіївки для того, щоб відвезти якісь прикраси онучці [PERSON], також повідомив, що [PERSON] знала, про те, що донька та [PERSON] уклали шлюб, про це вона йому особисто сказала, коли вони приїхали до [PERSON] до лікарні, [PERSON] піднявся до палати, а вона залишилася з ним. Свідок [PERSON] суду повідомила, що більш тісно почала спілкуватися з [PERSON] приблизно з 2011-2012 років, коли іі син [PERSON] знаходився на лікуванні у противотуберкульозному диспансері. Вона разом з [PERSON] приїздила до нього, контролювала його лікування, привозили продукти. Коли вона сама потрапила до противотуберкульозного диспансера, перебувала вона у відділенні для хворих, які не є небезепечними для інших осіб та могли спілкуватися з іншими. Вона, коли прибула на лікування, представила [PERSON] як чоловіка, його дані були вписані до її картки, як особи, з якою можно зв'язатися у разі потреби. Вона не відчувала нестачі ні в чому, біля її кроваті завжди були фрукти, шоколад, всі необхідні лікарські препарати, які були їй потрібні, [PERSON] привозив, також спілкувався особисто з лікарями стосовно його стану. Також повідомила, що її мати також декілька разів бачили у лікарні, чула, що брат приходив до неї, однак вона не хотіла з ним спілкуватися. Показала, також, що у зв'язку з тим, що вона народилася у тому самому районі Донецька, де мешкали [PERSON], [PERSON], її знайомі розповідали їй, що вони уклали шлюб. У той час вона виписалася із лікарні, так як перебувала там майже півроку. Лікарі не заперечували, так як тримати її не було необхідності, стан її здоров'я поліпшився, однак задишка залишалася. Також казала, що декілька разів влітку 2013 року [PERSON] привозив її до [PERSON] робити уколи, так як вона погано себе почувала. Вислухавши учасників судового провадження та допитавши свідків, суд вважає позов необгрунтованим з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] 25 травня зареєстрували шлюб у відділу державної реєстарції актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м.Донецьку (а.с.4). За заявою [PERSON] та [PERSON] строк для реєстрації шлюбу було скорочено у зв'язку з загрозою життя нареченої. Відповідно до довідки ЛКК № 89/4 від 15.05.2013 р. стан здоров'я [PERSON] середнього ступеня тяжкості, враховуючи наявність основного та супутнього захворювання є загроза життю хворої (а.с.41, 42). Відповідно до рішення Пролетарського районного суду м.Донецька від 15.04.2013 р., за [PERSON], з порядку спадкування за законом, визнано право власності на домоволодіння № 1а по вул.ХХ Партз'їзду у м.Донецьку. (а.с. 6-7). Згідно зі свідоцтвом про смерть [PERSON] померла [INFO] року від туберкульозу легенів (а.а.9, 58). Факт того, що [PERSON] була хвора на туберкульоз підтверджено копією виписки з медичної картки амбулаторного хворого та вона перебувала на лікуванні з 11.12.12 по 23.05.2013 р. (163 дні), виписана з лікарні 23.05.2013 р. з рекомендаціями продовжувати лікування за схемою (а.с. 15). Відповідно до ст.3 СК України сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примущування жінки та чоловіка до шлюбу не допусткається. Шлюб є правозгідним, крім випадків, встановлених частинами першою-третью статті 39 цього Кодексу, а також якщо він не визнаний недійсним за рішенням суду. (ст. 37 СК України). Відповідно до ч.2 ст.40 Ск України передбачено, що шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним. якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім'ї та набуття прав та обов'язків подружжя. Стаття 42 СК визначає, що право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв'язку з реєстрацією шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недійєздаткої особи, прокурор, орган опіку та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особа, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена. Вказаний позов подано матір'ю померлої [PERSON], так як в результаті вказаного шлюбу, який позивачка вважає фіктивним, порушені її права як спадкоємця першої черги. Приймаючи рішення суд виходить з того, що у судовому засіданні не доведено, що [PERSON] не мала бажання укласти шлюб, а [PERSON] укладаючи шлюб мав на меті отримати лише права, в тому числі й матеріальні блага, та не ніс ніяких обов'язків у шлюбі. Вказаний висновок суд робить з показань допитаних свідків, як зі сторони позивача так і відповідача та визнає, що життя [PERSON] не було легким, і смерть близьких, і тяжка хвороба все це вплинуло на її стан, однак , за думкою суду, лише матір, з родичів, була разом з нею до останнього та допомогала їй, так як відчувала за нею відповідальність. Інші родичі, ані брат, ані її онуки не були разом з нею та не підтримали її у нелегкий для неї час. Вказаний висновок суд робить з того, що рядом з [PERSON] та [PERSON] були не родичі, а знайомі, які про їх життя знали більше, ніж рідні люди. Тому і не враховує суд показання свідків зі сторони позивача, які вказували, що [PERSON] та [PERSON] не вели спільного господарства, були чужими людьми, так як вказані свідки майже не спілкувалися з ними, у них не було довірчих стосунків, особисто у той час коли [PERSON] хворіла, як вони вважали інфіційною хворобою. Аргументи позивачки стосовно того, що [PERSON] після смерті синів, стала випивати , а [PERSON] споївав її навмисно, суд вважає такими, що не потребують уваги так як, допитані свідки вказували, що вона зловживала спиртними напоями і до того як [PERSON] почав жити з нею та це був її вибір. За думкою суду не є правдивими показання позивачки - [PERSON] про необізнаність про шлюб доньки та [PERSON] з огляду на показання свідка [PERSON], а також з огляду на те, що не може мати віддавати кошти для придбання меблів, лікарських препаратів, продуктів чоловіку, який взагалі ніяким чином не пов'язаний з її донькою, а мешкає як квартирант. Крім того, той факт, що вона дала [PERSON] гроші на встановлення надгробного пам'ятника та огорожі після смерті доньки, залишилася мешкати у домі доньки після її смерті разом з ним, також вказують на те, що вона знала, що він не є квартирантом її доньки. Показання [PERSON] щодо фактів про застосування насильства [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] не є підставою для визнання шлюбу фіктивним, так як на них необхідно було реагувати відповідно до кримінально-процесуального законодавства. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed