Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи, що сторонами зареєстровано шлюб 14.05.2005 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 175. Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей, доньку [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], які на теперішній час проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося з причини відмінностей у поглядах на сімейні відносини, ведення спільного господарства і виховання дітей. За період спільного проживання відповідач не мав постійного місця роботи, зловживав алкогольними напоями, вчиняв сварки, які ображали честь і гідність позивачки. Діти і позивачка знаходилися в стані постійного стресу. Шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинено з березня 2014 року. Спору про поділ майна та місце проживання дітей в подружжя не має. В судове засідання позивачка не зявилась, від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, на позові наполягає, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином через оголошення у пресі, відомостей про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення справи або про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило. Відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи, тому суд визнає його неявку в судове засідання неповажною та вважає можливим розглядати справу за його відсутністю, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про розгляд справи за її відсутності та в звязку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 14.05.2005 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 175, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб. /а.с. 6/. Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей, доньку [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження. /а.с. 7, 8/. Як встановлено судом, причиною розпаду сімї стало те, що відповідач зловживає спиртними напоями, що негативно впливає на розвиток духовних цінностей дітей, психічний стан дітей та позивачки, як наслідок призвело до втрати поваги один до одного і до розпаду сімї. Шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинено з березня 2014 року. Майнових спорів та спору про та місце проживання дітей між сторонами немає. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та інтересам їх дітей, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved