Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що вона спільно проживала з відповідачем з вересня 2016 року по січень 2020 року, від спільного проживання мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказувала на те, що дитина проживає з нею та повністю перебуває у неї на утриманні, коштів на утримання доньки відповідач не надає, у зв`язку з чим, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, та кошти на її особисте утримання у розмірі у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, до досягнення донькою трирічного віку. Ухвалою суду від 04.06.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Позивачка у судове засідання не з`явилась, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що від спільного проживання сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . З матеріалів справи вбачається, що дитина проживає разом з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні, що підтверджується довідкою №11-14-494 від 10.02.2020 року та довідкою №11-14-495 від 10.02.2020 року, виданими Виконавчим комітетом Узинської міської Ради. Батько малолітньої дитини, відповідач по справі, добровільно матеріальної допомоги на його утримання не надає. Згідно довідки №11-1/53 від 10.02.2020 року, виданої Управлінням соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації, [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації та отримує державну допомогу при народженні дитини згідно ЗУ «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» з 01.11.2017 року по 31.10.2020 року в розмірі 860 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд має врахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку \\доходу\\ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Отже, оскільки відповідач не надає позивачці грошової допомоги на утримання доньки та на її особисте утримання, суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання доньки в розмірі у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 11.02.2020 року до повноліття та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на особисте утримання в розмірі у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 11.02.2020 року до досягнення дитиною 3-х років, тобто до [INFO] . При визначенні розміру аліментів, суд врахував обставини, які передбачені в ст. 182 СК України. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір належить стягнути з відповідача на користь держави в розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі ст.ст. 180-183 СК України,

Outcome: approved