Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вона з 21.04.2007 року перебуває у зареєестрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. На протязі тривалого часу відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Останній навчається у школі. Потребує постійної батьківської уваги і допомоги. Відповідач фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків. Вона працює, розмір її заробітної плати є незначним, їй самій важко утримувати дитину. Відповідач працює в ТОВ «Промремонт», отримує регулярно заробітну плату. Також зазначає, що відповідач сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини заробітку. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/ 4 частини заробітку (доходу) на утримання сина [PERSON] та як батько дитини зобов»язаний це роботи. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/ 4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту звернення до суду і до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не явилась, про дату і час розгляду справи була повідомлена. Надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності за участю її представника по довіреності - [PERSON]. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги [PERSON] та просить їх задовольнити в повному обсязі, стягнути аліменти в розмірі, в якому просить позивач. Також пояснив, що у зв»язку з відмовою відповідача добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання сина, позивач змушена була звертатись за правовою допомогою до нього, внаслідок чого понесла додаткові витрати в сумі 1500 грн. Згідно наданого розрахунку, в цю суму входить надання консультації, складання позову, складання запитів та розрахунків. Між ним і [PERSON] був укладений договір про надання правової допомоги від 12.06.2014 року. Також зазначив, що ніяких запитів та розрахунків по даній справі він не робив. Просить стягнути з відповідача на користь позивачки понесені витрати на правову допомогу в розмірі 1500 грн. Відповідач позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] на користь позивачки визнав частково. Зазначив, що за рішенням суду з нього були стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] в розмірі 1/ 3 частини з усіх видів його заробітку. У зв»язку з досягненням донькою повноліття на даний час з його заробітку утримуються аліменти на сина [PERSON] в розмірі 1/ 6 частини з його заробітку. Крім того, він має заборгованість із сплати аліментів на корись [PERSON], з його заробітної плати стягується заборгованість по аліментам в розмірі 33,5%, а всього здійснюється стягнення по аліментам в розмірі 50% заробітної плати. Також йому потрібні кошти для задоволення власних потреб, щоб жити і працювати. Вважає, що діти повинні знаходитися в рівному становищі, а тому позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] визнає в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу). Витрати на правову допомогу не визнає, просить відмовити в стягнення цих витрат. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні 11.07.2014 року пояснила, що від шлюбу з [PERSON] має доньку, яка вже є повнолітньою та сина [PERSON], [INFO]. Відповідач сплачує аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1/ 6 частина заробітку, а також заборгованість по аліментам. Вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, в розмірі 1/6 частини заробітної плати, який визнає відповідач. Вислухав представника позивача, відповідача, третя особу, дослідив письмові матеріали справи судом встановлено, що [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який зареєстровано 21.04.2007 року (а.с.3). Сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.4). Позивач працює в ТОВ «Промремонт», її заробітна плата за період з 01.11.2013 року по 30.04.2014 року склала 12424,03 грн. (а.с.5). 12.06.2014 року укладено договір між [PERSON] і ФОП [PERSON] про надання послуг консультаційного характеру (правової допомоги). Згідно п.4.1 вказаного договору, замовник здійснює оплату за проведення дій в сумі 1500 грн. у формі 100% передплати (а.с.22). Також [PERSON] надала [PERSON] довіреність вести від її імені справу в суді (а.с.32). На підставі вказаного договору здійснено розрахунок суми витрат на правову допомогу на суму 1500 грн. із розрахунку 250 грн. за 1 годину роботи. Зазначено, що при наданні позивачу правової допомоги [PERSON] було витрачено 6 годин, з них: 2 години - надання консультацій з правових питань по суті вимог, 1 година - складання запитів і розрахунків, 3 години - оформлення позовних вимог (а.с.23). Згідно прибуткового касового ордеру від 12.06.2014 року [PERSON] сплатила [PERSON] 1500 грн. згідно договору про надання послуг консультаційного характеру. Квитанція до прибуткового ордеру також надана до суду (а.с.24). [PERSON] 04.12.2008 року зареєстрований як фізична особа-підприємець (а.с.25). Останній є спеціалістом в галузі права (а.с.26). [PERSON], [PERSON] і [PERSON] на підставі договору дарування квартири від 02.07.2009 року належить трикімнатна квартира [ADDRESS] на праві приватної спільної часткової власності по 1/ 3 частині кожному (а.с.29-31). Також встановлено, що відповідач [PERSON] працює електрогазозварником в ТОВ «Промисловий ремонт». Його середньомісячна заробітна плата за останні 6 міс. за мінусом податків і обов»язкових платежів складає 3043,73 грн. (а.с.50). За період з січня 2014р. по червень 2014р. заробітна плата відповідача за мінусом податків з доходів фізичних осіб та обов»язкових платежів склала 18262,37 грн.. Виплати по виконавчому листу проводились у цей період у розмірі 50% на користь [PERSON], а саме: 16,5% - на утримання дитини по виконавчому листу; 33,5% - на погашення боргу по виконавчому листу. Борг на 01.07.2014 року становить 1220,78 грн. (а.с.51). Станом на 01.08.2013 року заборгованість відповідача із сплати аліментів на користь [PERSON] складала 13366,84 грн. (а.с.28). Із копії виписки з рішення Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 11.06.2002 року слідує, що з [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/ 4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до повноліття дитини (а.с.53). рішенням Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 19.03.2003 року за позовом [PERSON] зменшено розмір аліментів які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] і доньки [PERSON], [INFO] з 1/ 4 частини на кожного до 1/ 3 частини на обох дітей (а.с.54). Встановленим у судовому засіданні фактам відповідають правовідносини з аліментних обов'язків батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 182 СК України визначено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема стан здоров'я та майновий стан платника, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач має інших утриманців, з його заробітку стягуються аліменти на користь [PERSON] по виконавчому листу на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 16,5%, що складає 1/6 частини заробітку, а також борг по аліментам в розмірі 33,5%, що становить 1/ 3 частини, а всього становить 1/2 частину заробітної плати відповідача. Вирішуючи спір по суті, суд враховує сімейний та майновий стан сторін, враховує потребу сина [PERSON] в коштах, наявність у відповідача інших аліментних зобов'язань перед третьою особою у справі, а також те, що обов'язок утримувати неповнолітню дитину покладається на обох батьків. Враховуючи, що діти є рівними, а надання переваги в розмірі призначених аліментів одній дитині призведе до порушення прав на матеріальне забезпечення іншої, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково в розмірі 1/ 6 частини заробітку (доходу) відповідача. Стосовно стягнення суми на відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 1500 грн. слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.12 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст.84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 р. встановлено, що граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу не може перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі, виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Згідно розрахунку погодинної роботи, пов'язаної з наданням правової допомоги, складеного представником позивача [PERSON], ним було витрачено часу -6 годин в тому числі на: надання консультації по суті вимог - 2 години, складання запитів і розрахунків -1 година, оформлення позовних вимог -3 години, за що позивачкою [PERSON] сплачено 1500 грн. Для визначення критеріїв розумності понесених позивачем витрат на правову допомогу суд враховує: обсяг роботи, виконаної особою, яка надавала правову допомогу, результати роботи, досягнуті ним; складність справи, що розглядається. Однак, встановлено, що договір про надання послуг консультаційного характеру (правової допомоги) було укладено між [PERSON] і [PERSON] 12.06.2014 року, проте позов позивачкою [PERSON] про стягнення аліментів було подано в суд 05.06.2014 року, по якому 06.06.2014 року було відкрито провадження. Уточненого позову після 12.06.2014 року а ні позивачем, а ні її представником [PERSON] не подавалось. Як пояснив в судовому засіданні [PERSON] ним не здійснювалися запити та розрахунки по даній справі, про їх складання доказів суду не надано. Крім того, позивач не надавала заяви про стягнення на її користь вказаних витрат, в позовній заяві про такі витрати зазначено не було. Представником позивача [PERSON] не було видано позивачці квитанції до прибуткового касового ордеру про прийняття від неї 1500 грн. згідно договору про надання послуг консультаційного характеру, оскільки оригінал такої квитанції ним надано суду разом з прибутковим касовим ордером. Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі вказаних норм закону, судом були надані рівні права сторонам процесу щодо подання доказів, їх дослідження і доведення перед судом їх переконливості. Однак, представником позивача не надані належні докази для підтвердження обсягу виконаної роботи пов'язаної з наданням правової допомоги позивачу [PERSON] згідно поданого ним розрахунку. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Слід стягнути з [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/ 6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно до повноліття дитини. В іншій частині вимог, слід відмовити. В стягненні з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 1500 грн. слід відмовити. Також підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 243,60 грн..

Outcome: partial