Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом,в якому вказала,що вона перебувала у шлюбі із відповідачем з 1994р по 16.08.1998р.Від шлюбу мають повнолітнього на даний час сина [PERSON], 1996 р.н. Син навчається в ВПНУБІП України «Ірпінський економічний коледж» на денній формі навчання,працювати не має можливості.Вартість навчання становить 23200гр .Відповідач отримує військову пенсію та має можливість утримувати дитину. Позивачка просить стягнути із відповідача аліменти на її користь у розмірі 900гр щомісячно на період навчання чи до досягнення дитиною 23-х річного віку.А також стягнути із відповідача додаткові витрати у розмірі 1\\2 частини витрат на навчання дитини. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала та просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав,просив у позові відмовити,поскільки він не працює,є пенсіонером ,він сплачує аліменти на утримання ще однієї дитини,тому він не має можливості надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину.Крім того кошти,які просить стягнути позивачка, є додатковими витратами,а тому він згідно чинного законодавства не зобов»язаний їх сплачувати. 3-я особа [PERSON] у судове засідання не з»явився,про день розгляду справи повідомлений належним чином. Суд,заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі вважає позов таким,що підлягає до часткового задоволення. У судовому засіданні встановлено,що відповідач по справі є батьком [PERSON],що стверджується копією свідоцтва про народження, та про зміну прізвища (а.с. 6). Також,у судовому засіданні також встановлено,що [PERSON] є повнолітнім навчається на 2 курсі ВПНУБІП України «Ірпінський економічний коледж» на денній формі навчання . Терміни навчання з 01.09.2013р по 30.06.2017р.,що стверджується довідкою (а.с.3). Відповідно до ст.. 199 ч 1 СК України «Якщо повнолітні дочка,син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги,батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови,що вони можуть надавати матеріальну допомогу». Відповідно до ст.. 200 СК України «Суд визначає розмір аліментів на повнолітнього дочку ,сина у твердій грошовій суммі або у частці від заробітку платника аліментів з урахуванням обставин,зазначених у ст.. 182 СК України». Враховуючи вимоги ст..182 СК України ,а також ті обставини,що [PERSON] власного доходу не має,потребує матеріальної допомоги,його матір ,позивачка по справі ,має дохід 1405 гр 90 коп,що є недостатнім для забезпечення навчання повнолітнього сина,відповідач по справі [PERSON] є пенсіонером,має пенсію у розмірі 2700гр (а.с.34),згідно рішення Ірпінського міського суду від 29.05.2003р сплачує аліменти на утримання дочки [PERSON] 2002 р.н у розмірі 1\\6 частини з усіх видів заробітку(а.с.35) ,доказів наявності інших боргових зобов»язань відповідач до суду не надав, тому суд вважає за можливе стягнути із відповідача на користь позивачки на утримання повнолітнього сина [PERSON],[INFO] аліменти у розмірі 450 гр щомісячно,починаючи з 01.12.2014 р і до закінчення навчання,а саме по 30.06.2017р. Щодо позовних вимог в частині стягнення із відповідача додаткових витрат на дитину у розмірі 1\\2 частини витрат на навчання дитини,то дані вимоги суд вважає безпідставними та такими,що не підлягають до задоволення. На підставі ст.182,198-200 СК України,

Outcome: partial