Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

Позивачка звернулася до Новоархангельського районного суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між нею та відповідачем 14.01.2006 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Новоархангельського районного управління юстиції Кіровоградської області був зареєстрований шлюб за актовим записом №03. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та поглядів на спільне майбутнє. Шлюбні відносини між ними припинені з травня 2019 року. Спільного господарства не ведеться, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. Позивачка просить розірвати зареєстрований шлюб з відповідачем. Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилась, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згодна, просила позов задовольнити. Відповідач в підготовче засідання не з`явився, надіслав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, заявлені вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи у їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів, наявних у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Із заяв позивача та відповідача вбачається, що вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, звернулись до суду із заявами про слухання справи у їх відсутність, тому підстав для відкладення підготовчого судового засідання суд не вбачає. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі в підготовчому судовому засіданні з наступних підстав: Ч.ч.3 та 4 ст. 200 ЦПК України передбачається, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення у підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови позивач від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст. 206, 207 Кодексу. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, за наявних для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, відповідно до роз`яснень, які містяться в частині 6 пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Аналогічна позиція викладена і в постанові Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» (у п. 24 постанови). Враховуючи те, що відповідач по справі визнав позов у повному обсязі, судом встановлено, що визнання відповідачем позову є добровільним, не суперечить закону та не порушує права інших осіб, тому суд приймає визнання позову та приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а інші 50 відсотків судового збору, що сплачені позивачем при зверненні до суду з позовом, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, вважаю за можливе повернути позивачу з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову і документально підтвердженого квитанцією, інші 50 відсотків судового збору, що сплачені позивачем, стягнути з відповідача на її користь. Підстав для допущення до негайного виконання судового рішення немає. На підставі викладеного та

Outcome: approved