Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 21.07.2005 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове нерухоме майно, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в с. Кованчик Полтавського району Полтавської області, вул. Вишнева, 16, земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована в с. Кованчик Полтавського району Полтавської області, вул. Вишнева, 16, та земельної ділянки площею 0,31 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Кованчик Полтавського району Полтавської області. У звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно постановою нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач просила визнати право власності на зазначений житловий будинок та земельні ділянки у порядку спадкування. Після відкриття провадження у справі представник позивача подав уточнену позовну заяву, у якій розмір земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Кованчик Полтавського району Полтавської області 0,3052 га. У судове засідання позивачка та її представник не зявилися, представник позивача попередньо надав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, попередньо надавши заяву, у якому просив розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі з таких підстав. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що 21.07.2005 року помер батько позивача [PERSON] (а.с.4), після смерті якого залишилось спадкове нерухоме майно, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в с. Кованчик Полтавського району Полтавської області, вул. Вишнева, 16, земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована в с. Кованчик Полтавського району Полтавської області, вул. Вишнева, 16, та земельної ділянки площею 0,3052 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Кованчик Полтавського району Полтавської області. Згідно з заповітом від 27.11.2003 року, посвідченого секретарем виконкому Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, зареєстрованого в реєстрі за № 601, [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все своє майно [PERSON] (а.с.6). Відповідно із довідкою Мачухівської сільської ради Полтавського району від 16.01.2005 року [PERSON] до дня своєї смерті 21.07.2005 року, постійно проживав та був прописаний в с. Кованчик, вул. Комсомольська, 16; в 6-місячний строк з дня смерті батька до управління спадковим майном приступила його дочка [PERSON], шляхом проведення поточного ремонту спадкового будинку за вищезазначеною адресою (а.с.7). Згідно з постановою нотаріуса від 06.09.2018 року Полтавською районною нотаріальною конторою 8.11.2006 року відкрита спадкова справа після померлого 21.07.2005 року [PERSON] за заявою про прийняття спадщини згідно заповіту від [PERSON]; інших заяв про прийняття або відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходило (а.с.8). У звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, постановою нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори [PERSON] позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а. с.8). Згідно зі статтею 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1225\~ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved