Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просила ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість по аліментах в розмірі 60303,86 грн. та неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 31621,12 грн. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідача утримуються на її користь аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, щомісячно на утримання сина [PERSON] [INFO], починаючи з 31.07.2002 року і до досягнення сином повноліття. Відповідач аліменти належним чином не сплачує, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 60303,86 грн., також позивачка просить стягнути неустойку (пеню) через несплату аліментів. У зв'язку з викладеним позивачка звернулась до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивачка та її представник на позові наполягали та просили його задовольнити у повній мірі. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та заперечував проти його задоволення, оскільки стверджував, що він сплачував аліменти та в нього є всі квитанції, також зазначив що деякі квитанції через перебіг часу втратили свою чіткість, тому їх не можливо розібрати. Він поїхав до Одеського Главпоштампу, однак йому повідомили, що строк зберіганні копій квитанцій лише 3 роки, тому він не зміг відновити не читаєми квитанції. У судовому засіданні державний виконавець Горділовський М.М. пояснив, що він зробив розрахунок заборгованості із наявних у нього матеріалів та розмір заборгованості склав 60303,86 грн., але потім відповідач надав йому оригінали всіх квитанцій щодо сплати ним аліментів, тому був зроблений повторний розрахунок заборгованості, згідно якого розмір заборгованості по аліментах склав 32459,6 грн. В рахунок були взяти лише ті квитанції, які читались, тому що відповідачем також були надані квитанції з яких не можливо було встановити суму та адресата. Вислухавши думку сторін, державного виконавця, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до виконавчого листа від 12.08.2002 року, з відповідача утримуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 31.07.2002 року і до досягнення сином повноліття (а.с.5). Як вбачається з матеріалів справи, позивачкою був наданий розрахунок заборгованості по аліментах від 11.04.2017 року (а.с.12), згідно якого вона просить стягнути заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 60303,86 грн. Разом з тим, державним виконавцем був повторно зроблений розрахунок заборгованості, оскільки відповідачем були надані оригінали квитанцій, щодо сплати аліментів [PERSON], та згідно зробленого розрахунку заборгованості по аліментах від 19.06.2017 року встановлено заборгованість у розмір 32459,6 грн. (а.с.31). За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення заборгованості з відповідача по аліментах підлягаючих сплаті по виконавчому листу №2-943/02 виданого 13.08.2002 року Біляївським районним судом Одеської області у сумі 32459,6 грн. У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 31621,12 грн. не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки був зроблений повторний розрахунок заборгованості, крім того відповідач посилався на те, що його вини немає, він вчасно перераховував кошти, в підтвердження чого надав квитанції про сплату аліментів, але вказав, що деякі квитанції на протязі тривалого часу не зберегли свою чіткість та він не зміг їх відтворити, тому суд не вбачає підстав для задоволення в цій частині позовних вимог. На підставі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати по справі.

Outcome: partial