Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав відносно [PERSON], 28 січня 2000 р. н., посилаючись на те, що відповідач є батьком [PERSON], який однак з моменту народження вказаної дитини не мешкає разом із нею, яка мешкає разом із позивачкою. З того часу до тепер відповідач не виконує покладені на нього обовязки, не приймаючи участі у матеріальному забезпеченні дитини, у її вихованні, не цікавлючись нею протягом цього часу, життям та здоровям доньки. Фактично дитина перебувала та перебуває на утриманні та вихованні позивачки, яка самотужки без участі батька зрощує [PERSON]. На підставі переліченого просила суд позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON], 2000 р. н. В судовому засіданні позивачка повністю підтримала заявлені нею позовні вимоги, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, додавши, що позбавлення батьківських прав буде відповідати інтересам неповнолітньої [PERSON], бо батько дитини ухилився від її виховання. Відповідач до судового засідання не зявився повторно за невідомих суду причин, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Представник Органу опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради, яка діє на підставі довіреності, [PERSON], в судовому засіданні залишила вирішення питання доцільності позбавлення батьківських прав відповідача на розсуд суду, зважаючи на відсутність відомостей про фактичне місцезнаходження відповідача, однак із максимальним врахуванням інтересів дитини. Від представника Органу опіки та піклування Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради, яка діє на підставі довіреності, [PERSON], до суду надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність. Представник прокуратури, [PERSON], вважала за можливе ухвалити судове рішення про задоволення заявлених [PERSON] вимог. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, постановлячи заочне рішення, на підставі чого зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення учасників процесу, вислухавши свідка та дослідивши письмові докази, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. На підставі ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Згідно до свідоцтва про народження, виданого 28 січня 2002 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області, актовий запис № 159 від 29 лютого 2000 року, вбачається, що [PERSON] народилась 28 січня 2000 року, батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] (а. с. 6). Відповідно до характеристики, наданої комітетом самоорганізації населення «Центральний-1», а також копії паспорту позивачки вбачається, що [PERSON] мешкає разом зі своєю донькою [PERSON] в [ADDRESS]. Натомість батько дитини, [PERSON], участі у вихованні доньки не приймає з жовтня 2000 року (а. с. 5, 7). На підставі листа Навчально-виховного комплексу «колегіум-школа № 28» вбачається, що [PERSON] навчається у 10-А класі вказаного навчального закладу, вихованням якої займається мати дитини. Натомість батько дитини, [PERSON], участі у вихованні доньки не бере, не виконує своїх батьківських обовязків та навчанням дитини не цікавиться (а. с. 8). З відповіді головного лікаря ЦПМСД № 1 вбачається, що [PERSON] не перебуває на диспансерному обліку, її до дільничного педіатру на прийом приводить мати. Батько дитини натоміть в амбулаторію з дитиною не звертався та її лікуванням не займався (а. с. 9). Згідно до виконавчого листа від 31 жовтня 2001 року, виданого Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя, вбачається, що з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частки від доходу до повноліття дитини (а. с. 17-18). За актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 22 вересня 2015 року, складеного працівниками Служби у справах дітей Орджонікідзевської районної адміністрації, вбачається, що по вул. Олімпійській 147 в м. Маріуполі відповідача не виявилось можливим застати. Натомість за свідченнями батьків відповідача вбачається, що останній за цією адресою не мешкає з 2002 року (а. с. 57). Свідок [PERSON] в суді зазначала, що знає [PERSON] з 2001 року, з якою склались дружні стосунки. Стверджувала, що з цього часу вона жодного разу не бачила батька доньки позивачки, [PERSON], та де він може перебувати їй також невідомо, хоча вона регулярно навідується до [PERSON] додому, в гуртожиток, де позивачка мешкає удвох із своєю донькою. Зі слів позивачки знає також, що [PERSON] не сплачує аліменти на утримання доньки, не приймає участі у вихованні дитини та іншим чином не допомагає позивачці. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1 ст. 164 СК України мати чи батько дитини можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. За ч. 2 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Оскільки в судовому засіданні на підставі досліджених доказів було в достатній мірі встановлено, що відповідач, будучи батьком неповнолітньої [PERSON] з моменту народження дитини не піклувався нею, не займався її вихованням, не надавав матеріальної допомоги, відмовившись фактично від участі у вихованні доньки, то з огляду зазначені обставини, суд вважає, що в судовому засіданні достатньою мірою було доведено винну поведінку відповідача щодо ухилення від виконання ним своїх батьківських обовязків по відношенню до доньки, [PERSON]. Таким чином суд встановив, що оскільки [PERSON] ухилився від виконання своїх обовязків по вихованню [PERSON], 2000 р. н., то з метою захисту інтересів дитини, суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги [PERSON] шляхом позбавлення батьківських прав відповідача щодо неповнолітньої [PERSON]. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню витрати останньої по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved