Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Позивачка звернулась до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] 2013 р.н. За змістом позову: Від фактичних шлюбних відносин у сторін народилась спільна дитина - син [PERSON] , [INFO] . Також позивачка вказує, що малолітня дитина фактично проживає з нею на території Шевченківського району м. Запоріжжя та перебуває на її утриманні. Оскільки відповідач проживає окремо та не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, вимушена звернутися до суду. Як зазначає позивачка, малолітня дитина доволі часто хворіє, для забезпечення нормального розвитку дитини, нею постійно (щокварталу) купуються речі для дитини яка росте, витрачаються кошти на лікування та харчування дитини. Водночас відповідач [PERSON] працює на посаді діловода ТОВ «Анстрой», офіційна заробітна плата останнього складає 4565,00 грн. Позивач заявляє вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2118 грн., щомісячно. Ухвалою суду від 25.11.2019 року відкрито провадження по справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи за її відсутності наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений, шляхом направлення судової повістки, за адресою проживання. Про причини неявки в судове засідання не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Відзивів на позовну заяву відповідачем до суду не направлявся, зустрічного позову в строк наданий судом - не пред`явлено. Стаття 223 ЦПК України визначає наслідки неявки в судове засідання учасника справи, а саме: неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи також у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, позивач не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалення заочного рішення, суд згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України розглядає справу без участі відповідача на підставі наявних доказів та ухвалює заочне рішення. У відповідності до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши надані сторонами письмові докази, оцінивши їх на предмет належності, допустимості, достовірності і достатності, суд на їх підставі встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини: Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] , матір`ю якого є [PERSON] , батьком - [PERSON] . Дитина [PERSON] проживає з позивачкою [PERSON] та перебуває на її утриманні, що підтверджується зокрема довідками про реєстрацію місця проживання особи від 21.02.2019 р (а.с. 9,10). Вказані факти відповідачем не оспорювались, доказів протилежного - не надано. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст.. 184 СК України Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно ст.182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Обставин, що перешкоджають стягненню з відповідача [PERSON] аліментів на утримання дитини у розмірі заявленому позивачкою, зокрема наявність інвалідності, перебуванні на утриманні відповідача інших осіб, тощо, судом не встановлено. Обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений частиною 2 статті 51 Конституції України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 СК України). На підставі викладеного, суд вважає вимоги заявлені [PERSON] про стягнення аліментів законними, обґрунтованими та задовольняє позов в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно п. 3 ч. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, тож судовий збір належить стягнути з відповідача.

Outcome: approved