Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22 листопада 2012 року шлюб між сторонами було розірвано та визначено розмір аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходу (заробітку), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 07 лютого 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Для виконання вказаного рішення позивачка звернулась до виконавчої служби, внаслідок чого було відкрито виконавче провадження № 36039224 від 17.01.2013 року. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 01 серпня 2020 року заборгованість по аліментам на утримання сина [PERSON] складала 211 199 гривні 90 копійок. Просить стягнути з відповідача на свою користь пеню (неустойку) по заборгованості по аліментам на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 118 016,50 грн за період з вересня 2019 року по серпень 2020 року. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, звернулась до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, розглянути справу за її відсутності та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. [INFO] народився [PERSON] батьками якого є позивачка та відповідач по справі. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22 листопада 2012 року шлюб між сторонами було розірвано та визначено розмір аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходу (заробітку), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 07 лютого 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Для виконання вказаного рішення позивачка звернулась до виконавчої служби, внаслідок чого було відкрито виконавче провадження № 36039224 від 17.01.2013 року. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 01 серпня 2020 року заборгованість по аліментам на утримання сина [PERSON] складала 211 199 гривні 90 копійок. Відповідно до ч.1, 2 ст.196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду України викладеної в Постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц пеня за прострочення сплати аліментів новий порядок розрахунку пені. Так, Постанова містить правовий висновок, що зобов`язання зі сплати аліментів носити періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення пені на підставі ч. 1 ст. 196 СК України суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням встановленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Далі потрібно підсумувати розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначити загальну торбу пені за увесь період заборгованості шляхом додавання показників за кожен місяць. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення пені по аліментам підлягають задоволенню в повному обсязі (в межах заявлених у справі позовних вимог). На підставі викладеного,

Outcome: approved