overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

Позивачка звернулася 14.09.2015 року до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], щомісячно по 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач є батьком дитини, добровільної допомоги на її утримання не надає. У судове засідання сторони подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позивачка заявлені вимоги підтримала, відповідач заявив про визнання позову. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі наявних у справі матеріалів, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідач у справі приходиться батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1 ст.183 СК України, визначається судом. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, приймаючи до уваги: те, що батьки в рівних частках зобовязані утримувати дитину, а також матеріальне положення обох сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню та стягненню з відповідача щомісячно по 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та згідно ст. 9 Закону України Про судовий збір, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,2 гривень із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. Згідно ч.2 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Позивачка звернулася 16.05.2016 року до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], щомісячно по 3\~500,00 гривень, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач є батьком дитини, добровільної допомоги на її утримання не надає. У судове засідання сторони подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позивачка заявлені вимоги підтримала частково, просила стягувати аліменти по ? частині від всіх доходів щомісячно, відповідач заявив про часткове визнання позову, погоджувався сплачувати аліменти у розмірі по ? частині від всіх доходів щомісячно. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі наявних у справі матеріалів, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідач у справі приходиться батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1 ст.183 СК України, визначається судом. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, приймаючи до уваги: те, що батьки в рівних частках зобовязані утримувати дитину, а також матеріальне положення обох сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню та стягненню з відповідача аліментів щомісячно по 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та згідно ст. 9 Закону України Про судовий збір, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,2 гривень із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. Згідно ч.2 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивачка звернулася 16.10.2013 року до Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Очеретинської сільської ради Ясинуватського району Донецької області, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Донецькій області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS]. Житловий будинок належав її чоловіку на підставі договору про надання у безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку. Позивачка у встановлений законом шестимісячний термін звернулася до Авдіївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. В той же час отримати у нотаріуса свідоцтво на право на спадщину не має можливості, так як її чоловік за життя не оформив документи на будинок належним чином. Державним реєстратором позивачці було відмовлено у державній реєстрації права власності на нерухоме майно. Позивачка просить суд визнати за нею права та обов'язки забудовника житлового будинку з господарчими спорудами за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Представник позивачки у судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача Територіальної громади в особі Очеретинської сільської ради Ясинуватського району Донецької області у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти задоволення позову. Представник відповідача Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Донецькій області у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, розглянувши заяви представника позивача та представника відповідача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

Позивачка звернулася 18.04.2014 року до Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області з позовом до територіальної громади в особі Верхньоторецьокої сільської ради Ясинуватського району Донецької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] року помер чоловік позивачки [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема на житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Житловий будинок належав її чоловіку на підставі договору про надання у безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва житлового будинку. Позивачка у встановлений законом шестимісячний термін звернулася до приватного нотаріуса Ясинуватського районного нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини. В той же час, постановою приватного нотаріуса позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Позивачка просить суд визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на будинок за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] Позивачка у судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача Територіальної громади в особі Верхньоторецьокої сільської ради Ясинуватського району Донецької області у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти задоволення позову. Суд, розглянувши заяви позивачки та представника відповідача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивачка звернулася 18.04.2016 року до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], щомісячно по 3 000,00 гривень, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем позивачка має спільну дитину, у зареєстрованому шлюбі не перебувають по даний час. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач є батьком дитини, добровільної допомоги на її утримання не надає. У судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала частково, погоджуючись на аліменти у розмірі 800,00 гривень. Відповідач заявив про часткове визнання позову, просив задовольнити вимоги позивачки частково та стягувати з нього аліменти щомісячно по 800,00 гривень. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов підлягає частковому задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідач у справі приходиться батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1 ст.183 СК України, визначається судом. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, приймаючи до уваги: те, що батьки в рівних частках зобовязані утримувати дитину, а також матеріальне положення обох сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню та стягненню з відповідача аліментів на утримання його неповнолітньої дитини [PERSON], щомісячно по 800,00 гривень, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та згідно ст. 9 Закону України Про судовий збір, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,2 гривень із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. Згідно ч.2 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 191 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

Позивачка звернулася 18.10.2016 року до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1 000,00 гривень щомісячно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач є батьком дитини, добровільної допомоги на утримання сина не надає. У судове засідання позивачка подала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала і просила суд задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України, про що не заперечувала позивачка. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідач у справі приходиться батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч. 1 ст. 183 СК України, визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, приймаючи до уваги те, що батьки в рівних частках зобов'язані утримувати дитину, а також матеріальне положення обох сторін, суд вважає, що заявлений позов слід задовольнити повністю та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1 000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати у загальному розмірі 551,2 гривень. Згідно ч.2 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивачка звернулася 19.06.2014 року до суду з позовом до [PERSON] і просить розірвати шлюб з відповідачем, в якому вони знаходяться з 19.01.2002 року, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, подружжя проживає окремо з лютого 2009 року. Вони мають протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Фактичні сімейні відносини між сторонами, ведення сумісного господарства і спільне проживання припинені, подальше подружнє спільне життя не можливе. За таких обставин [PERSON] вважає, що її шлюб з [PERSON] носить формальний характер, подальше його збереження та примирення з відповідачем неможливе, і підлягає розірванню, спорів щодо майна між сторонами немає. В судове засідання 25.06.2014 року з'явилась позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] (діє на підставі довіреності від 18.06.2014 року), позовні вимоги підтримали та просили шлюб між сторонами розірвати, залишити проживати дитину з матір'ю, прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишити - «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте надав до суду нотаріальну заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив суд розірвати шлюб. Суд, вислухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 січня 2002 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів укладання шлюбу зроблено запис № 37. Після укладання шлюбу позивачці було присвоєно прізвище -[PERSON]. (а.с. 4) Від шлюбу подружжя має малолітнього сина - [PERSON],[INFO],що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м.Одеси від 22 листопада 2005 року, актовий запис №692. (а.с. 5) Дитина проживає з матір'ю. Фактичні шлюбні відносини припинені з лютого 2009 року, однією сім'єю сторони не проживають, спільне домогосподарство не ведеться. Причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між сторонами та несхожість характерів. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні відносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер і тому підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Позивачка звернулася 20.05.2016 року до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], щомісячно по 1 000,00 гривень, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем позивачка має спільну дитину, у зареєстрованому шлюбі перебувають по даний час. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач є батьком дитини, добровільної допомоги на її утримання не надає. У судове засідання сторони подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позивачка заявлені вимоги підтримала, відповідач заявив про визнання позову. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов підлягає частковому задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідач у справі приходиться батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1 ст.183 СК України, визначається судом. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, приймаючи до уваги: те, що батьки в рівних частках зобовязані утримувати дитину, а також матеріальне положення обох сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню та стягненню з відповідача аліментів на утримання його неповнолітньої дитини [PERSON], щомісячно по 1 000,00 гривень, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та згідно ст. 9 Закону України Про судовий збір, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,2 гривень із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. Згідно ч.2 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 191 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

Позивачка звернулася\~20.07.2020р.\~до суду\~з позовом\~про стягнення\~аліментів з\~відповідача на\~утримання їх\~неповнолітніх дітей\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~щомісячно по\~1/2\~частині з\~усіх видів\~заробітку(доходу),\~тобто по\~ј частині\~на кожну\~дитину, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі. Діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач є батьком дітей, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, але спроможний таку допомогу надавати. Ухвалою від 23.07.2020р. по справі відкрито спрощене позовне провадження. Відповідач [PERSON] надав суду відзив на позов, в якому визнав позов, погодився сплачувати аліменти в розмірі ј частині від доходу на кожну дитину, тобто Ѕ частину на двох дітей, щомісячно. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно копії свідоцтв про народження дітей, що відповідач у справі приходиться батьком неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні встановлено, діти мешкають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, при цьому відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, але спроможний таку допомогу надавати. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України, За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку(доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1 ст.183 СК України, визначається судом. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, приймаючи до уваги те, що батьки в рівних частках зобов`язані утримувати дитину, матеріальне становище сторін, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти на утримання їх спільних неповнолітніх дітей щомісячно по 1/2 частині з усіх видів заробітку(доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття, а потім по 1/4 частині з усіх видів заробітку(доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття молодшою дитиною. Відповідно до ст.141 ЦПК України та згідно ст.9 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 840,8грн. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі ст.ст.180,181,182,191 СК України,

Outcome: approved