Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. 09 вересня 2005 року, шлюб між нею та відповідачем був розірваний. З березня 2004 року і по даний час відповідач перестав підтримувати сімейні стосунки, являючись батьком дитини ніякої допомоги на утримання дочки не надає, не піклується про її фізичний та духовний розвиток. В зв'язку з цим, позивачка звернулась з позовом в суд та просить винести рішення, яким позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні до дочки -[PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності позов підтримує, на її задоволенні наполягає. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що він любить свою дочку, однак, дійсно з дитиною не бачився тривалий час, допомоги на утримання не надавав, поскільки перебував в місцях позбавлення волі. Про те, що з нього стягуються аліменти на утримання дочки він не знав, тому не платив. На даний час, з лютого місяця 2013 року сплачує аліменти на утримання дитини. Стверджує, що позивачкою чиняться перешкоди у зустрічі та спілкуванні з дочкою. Просить суд відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи - відділу опіки і піклування служби у справах дітей Тульчинської РДА в судовому засіданні заперечила на позбавленні відповідача батьківських прав, оскільки відповідач сплачує аліменти на утримання дочки, бажає надавати свою допомогу у вихованні, розвитку дочки. Прокурор в судовому засіданні заперечив проти позбавлення [PERSON] батьківських прав. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив: В 2001 році було зареєстровано шлюб між сторонами по справі. Від даного шлюбу, [INFO] народилася дочка [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.2). Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 09 вересня 2005 року, було розірвано шлюб між сторонами (а.с.3). Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він ) ухиляються від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, бажає спілкуватися з дитиною, цікавитись її станом здоров'я, фізичним розвитком., допомагає матеріально, що в свою чергу підтверджується ксерокопіями квитанцій про сплату аліментів (а.с.61-62). Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У пункті 16 вказаної Постанови роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, про ухилення від обов'язків виховувати дитину, передбаченого ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мова може йти лише за умови винної поведінки особи, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов'язками. Відповідно до ст.. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачка не довела доказами факти ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків щодо батьківського піклування про неповнолітню дочку. Відповідач довів в суді той факт, що він турбується про дочку та буде докладати усіх зусиль, щодо піклування, фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Враховуючи зазначені обставини та факти не ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків та з метою соціального захисту неповнолітньої дитини, суд прийшов до висновку, що підстав для задоволення позову і позбавлення батьківських прав відповідача щодо його неповнолітньої дочки не має. Оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю, то суд відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України, вважає необхідним судові витрати з оплати судового збору в розмірі 229,40 грн. стягнути з позивачки на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved