Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивачка звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Територіальної громади в особі Любимівської сільської ради Дніпропетровського ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, про визнання права власності на будинок у порядку спадкування за заповітом. Позивачка у судове засідання не з'явилася, відповідно до письмової заяви просила суд слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд встановити факт постійного сумісного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини ([INFO]). Визнати за нею право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] померлої [INFO] на самочинно збудоване домоволодіння [ADDRESS]. Представник відповідача Любимівської сільської ради Дніпропетровського ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, відповідно до письмової заяви голова Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області просив суд розглядати справу за відсутності представника сільської ради та винести рішення відповідно до діючого законодавства. Суд, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, вважає, що позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON], яка згідно довідки сільської ради №1462 виданої 24.12.2013 року була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS]. За життя [PERSON] 14 вересня 1992 року склала заповіт на все належне їй майно на користь дочки - [PERSON]. Заповіт посвідчений 14.09.1992 року секретарем виконкому Любимівської сільради Дніпропетровського району та області, за реєстровим номером №52. Спадкоємців які мають право на обов'язкову частку в спадщині за законом після смерті [PERSON] не має, чоловіка та спадкоємців 1 черги, окрім позивачки немає, що підтверджується матеріалами справи. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами по [ADDRESS]. Присадибна земельна ділянка не приватизована. Позивачка прийняла спадщину згідно ст. 1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом зі спадкодавцем, що підтверджується довідкою Любимівської сільради Дніпропетровського району за № 1463 виданої 24.12.2013 року про реєстрацію позивачки у спадковому будинку по [ADDRESS]. У 2013 році позивачка звернулася до Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак нотаріус відмовила позивачці у вчиненні нотаріальної дії з причини відсутності належним чином оформленого правовстановлюючого документу та його реєстрації в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Позивачка як спадкоємець [PERSON], надала нотаріусу договір купівлі-продажу будинку по [ADDRESS] , що посвідчений виконавчим комітетом Любимівської сільської ради Дніпропетровського району 17 червня 1980 року за реєстровим номером 33, який свідчить про те, що мати позивачки [PERSON] купила будинок у [PERSON]. На той час договір купівлі-продажу підлягав реєстрації у виконкомі Любимівської сільської ради Дніпропетровського району. Згідно Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966 року не підлягали реєстрації в бюро технічної інвентаризації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах . Відповідно до довідки виданої Любимівською сільрадою Дніпропетровського району № 1465 24.12.201З року згідно записів в по господарських книгах сільської ради житловий будинок, що розташований у [ADDRESS] перебуває у власності [PERSON] яка померла [INFO]. Однак, на думку державного нотаріуса, факт належності нерухомого майна у вигляді житлового будинку спадкодавиці [PERSON] не підтверджується , бо за життя [PERSON] не оформила правовстанавлюваючий документ на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а саме Свідоцтво про право власності взамін Договору-купівлі-продажу від 17.06.198 року, оскільки в 2007році була зроблена житлова прибудова А-1 до будинку та зведені господарські будівлі Б.В.Г,ДЖ. Договір купівлі-продажу будинку не був зареєстрований в БТІ. З цієї причини позивачка змушена звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів , та з відповідним позовом до суду. Згідно ст. ст. 1216,1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини , що не припинилися внаслідок його смерті. [PERSON] за життя набула права власності на житловий будинок [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу , що посвідчений 17 червня 1980року в Любимівській сільраді Дніпропетровського району. З моменту придбання будинку та по теперішній час згідно записів в по господарській книзі сільської ради житловий будинок [ADDRESS] перебуває у власності [PERSON], про що свідчить довідка сільської ради № 1465 від 24.12.2013 року. Рішенням Любимівської сільської Ради Дніпропетровського району за №08 від 24 січня 2007року [PERSON] була дана згода на будівництво житлової прибудови до будинку та господарських будівель споруд: гараж Б, сараї Г,Д. В, літньої кухні Ж., що вбачається з матеріалів інвентаризації станом на 6.10.2009 року. Рішенням виконкому Любимівської сільської ради від 29 листопада 1995 року [PERSON] передано в приватну власність земельну ділянку площею 0,07га для ведення підсобного господарства та розміром 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою [ADDRESS]. Згідно технічного паспорту на будинок станом на 06.10.2009 року, після купівлі будинку у 1980 році, у домоволодінні є самочинні побудови: прибудова літ.А-1 до житлового будинку, навіс а, гараж Б, сараї В, Г, Д фундамент під літню кухню Ж., які побудовані в період з 1986року по 2008 рік. Рішенням Любимівської сільради Дніпропетровського району за №08 від 24.01.2007 року [PERSON] дана згода на будівництво житлової прибудови до будинку та господарських будівель та споруд : гараж Б, сараї Г,Д, В, літньої кухні. Згідно технічного висновку складеного TOB «Промтехстальпроект», вказані господарські будівлі збудовані технічно правильно, відповідають вимогам екологічних, санітарно-гігієнічних, противопожарних норм та правил, придатні до експлуатації та безпечні для життя та здоров'я людей. Нерухоме майно, яке самочинно збудоване не порушує права та інтереси інших осіб. Спірних питань з приводу самочинного будівництва не виникало. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі. Таким чином, оскільки право на спадщину позивачки не визнається в позасудовому порядку, вона вимушена звернутися до суду. У випадку неприйняття ніким зі спадкоємців даного нерухомого майна воно може перейти у власність територіальної громади, тому позивачка змушена звертатися з позовом до суду.

Outcome: approved