Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги, просили суд визнати недійсним рішення атестаційної комісії, викладене у Протоколі засідання атестаційної комісії Головного управління ветеринарної медицини в Київській області № 1 від 23.05.14 року в частині визнання позивачки [PERSON] такою, що не відповідає займаній посаді; визнати незаконним її звільнення з посади завідувача лабораторією лікаря ветеринарної медицини Рокитнянської районної державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи на ринку на підставі ст. 40 п. 2 КЗпП України у зв'язку з невідповідністю займаній посаді; скасувати Наказ № 68 від 01.07.14 року по Рокитнянській державній районній лікарні ветеринарної медицини про припинення трудового договору; скасувати Наказ № 72 від 10.07.14 року про перенесення дати звільнення [PERSON]; поновити позивачку на роботі у Рокитнянській районній державній лікарні ветеринарної медицини на посаді завідувача лабораторією - лікаря ветеринарної медицини; стягнути з відповідача на користь позивачки середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.07.14 року по день ухвалення рішення та 10 000 грн моральної шкоди. Допустити негайне виконання рішення суду. Стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати. В обгрунтування заявлених вимог позивачка та її представник пояснили, що начальником Рокитнянської районної державної лікарні ветеринарної медицини Басарабом В.М.. був виданий Наказ № 68 від 01.07.14 р. про припинення трудового договору, яким позивачку з 01.07.2014 р. було звільнено з просади завідувача лабораторією - лікаря ветеринарної медицини Рокитянської районної державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи на ринку на підставі ст. 40 п. 2 КЗпП України у зв'язку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації. Наказом № 72 від 10.07.14 р. дату звільнення було перенесено на 10.07.14 р. Згідно Протоколу № 1 від 23.05.14 р. засідання атестаційної комісії Головного управління ветеринарної медицини в Київській області з проведення позачергової атестації спеціалістів державних лабораторій ветеринарно-санітарної експертизи, позивачку було визнано такою, що не відповідає професійно- кваліфікаційному рівню спеціаліста державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи. Рішення атестаційної комісії, викладене в Протоколі № 1 від 23.05.14 р., наказ про припинення трудового договору № 68 від 01.07.14 р., а також наказ про перенесення дати звільнення №72 від 10.07.14 р. являються незаконними у зв'язку з тим, що: позачергова атестація позивачки проводилася без відповідних правових підстав; рішення про невідповідність її займаній посаді було прийняте атестаційною комісією без з'ясування всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення вказаного питання. Крім того, позивачка була звільнена з роботи в період її тимчасової непрацездатності. Атестація проводилася на підставі Положення про порядок проведення атестації спеціалістів ветеринарної медицини державних установ, затвердженого Наказом Державного комітету ветеринарної медицини № 321 від 07.09.09 р, де передбачено, що атестація спеціалістів ветеринарної медицини державних установ проводиться один раз на п'ять років. Зазначеним Положенням проведення позачергової атестації не передбачено. Незважаючи на те, що останню атестацію позивачка проходила у 2012 році, відколи не минуло ще п'яти років, за вказівкою керівництв Рокитнянської районної державної лікарні ветеринарної медицини, вона була направлена на проходження позачергової атестації. Крім того, рішення атестаційної комісії про її невідповідність займаній посаді було прийняте виходячи лише з результатів письмового тестування. Разом з тим, п. 25 Положення передбачає, що рішення про відповідність займаній посаді атестаційна комісія приймає на підставі всебічної оцінки професійного рівня спеціаліста ветеринарної медицини, його ділових якостей, виконання ним посадових обов'язків, визначених професійно-кваліфікаційними характеристиками посад, і досягнутих результатів. Наказом № 65 від 27.06.14 р. позивачці було запропоновано посаду лаборанта 1 категорії Рокитнянської районної державної лабораторії та посаду завідувача Савинецькою державною дільницею ветеринарної медицини. Від зазначених посад позивачка відмовилася, оскільки вважає, що відповідає посаді завідувача лабораторією - лікаря ветеринарної медицини Рокитнянської районної державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи на ринку, а рішення атестаційної комісії, викладене у Протоколі № 1 від 23.05.14 р., в частині визнання її такою, що не відповідає зазначеній посаді, є необгрунтованим. У зв'язку з наведеним позивачка вважає, що Наказ № 68 від 01.07.14 р про припинення трудового договору являється незаконним. Крім того, у відповідності до ст. 40 ч.3 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника чи уповноваженого органу в період його тимчасової непрацездатності. Крім того, у Наказі № 72 від 10.07.14 р. не зазначена правова підстава «перенесення» дати звільнення, що доводить його необґрунтованість та невідповідність вимогам законодавства України про працю. Моральну шкоду, завдану незаконними діями відповідача, позивачка оцінює розмірі 10 000 грн., у зв'язку з тим, що в результаті незаконного звільнення з роботи вона зазнала значних моральних страждань у зв'язку з приниженням честі, гідності та ділової репутації внаслідок незаконно проведеної атестації, тривалий час безпідставно позбавлена можливості займатися своєю професійною справою, якій присвятила своє життя, тривалий час не має заробітку. У зв'язку з вказаними обставинами вимушена докладати значних додаткових зусиль для налагодження свого життя. Представник відповідача Басараб В.М. в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав та зазначив, що позивачка дійсно працювала на посаді завідувача лабораторією лікаря ветеринарної медицини Рокитнянської районної державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи на ринку, має вищу освіту та 22 роки стажу роботи за спеціальністю. Позачергова атестація проводилась на виконання наказу Головного управління ветеринарної медицини в Київській області від 23.04.14 року за № 84. У відповідності до п.п. 2.1. наказу Головного управління ветеринарної медицини в Київській області № 84 від 23.04.14 р., відповідні структури ветеринарної служби Київської області були зобов'язані провести позачергову атестацію спеціалістів державних ветеринарно-санітарних експертиз до 23.05.14 року. Згідно Протоколу № 1 від 23.05.14 р. засідання атестаційної комісії Головного управління ветеринарної медицини в Київській області з проведення позачергової атестації спеціалістів державних лабораторій ветеринарно-санітарної експертизи, позивачку було визнано такою, що не відповідає професійно- кваліфікаційному рівню спеціаліста державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи. 19.06.2014 року Рокитянською районною лікарнею ветеринарної медицини отримано погодження на звільнення позивачки з посади завідуючої державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи на ринку від Головного управління ветеринарної медицини в Київській області. 27.06.2014 року наказом №65 [PERSON] було запропоновано посаду лаборанта 1 категорії Рокитнянської районної державної лабораторії або завідуючої Савинецькою державною дільницею ветеринарної медицини. Від запропонованих посад [PERSON] відмовилася. Тому 01.07.2014 року було винесено наказ № 68 про звільнення її з займаної посади. При винесенні даного наказу керівництво врахувало висновки атестаційної комісії від 23.05.2014 року, акт комплексної перевірки роботи ветеринарної медицини Рокитнянського району за період 01.01.2013 року - 10.04.2014 року ( в якому відображені недоліки роботи позивачки : у торговому павільйоні, де продається сало, був допродаж сала, записи про переклеймуванння в журналах відсутні; радіологічні дослідження проводяться з порушенням Правил експлуатації приладу, «Сосуд Марінеллі» не обробляється, не дезактивується спиртом, записи в журналі відсутні); приписи державного інспектора ветеринарної медицини Рокитнянського району [PERSON]. З даним наказом позивачка відмовилася ознайомлюватися. 01, 02 липня 2014 року позивачка перебувала на своєму робочому місці, а потім повідомила, що перебуває на листку непрацездатності в зв'язку з хворобою. 04 липня 2014 року йому усно доповіла завідувачка лабораторією Телеуз С.І., що не проводиться утилізація продукції. Перевіривши акти утилізації, які складала позивачка, візуально було встановлено, що вона підробляла підписи за інших осіб, в даних актах є підписи водія, який не працює більше року в ветеринарній лікарні. Дані обставини також було взято до уваги при винесенні наказу №72 від 10.07.2014 року про перенесення дати звільнення [PERSON] Крім того, позивачка систематично виконувала неналежно свою роботу, притягнути її до відповідальності або звільнити адміністрація раніше не мала змоги, оскільки її чоловік займав високі керівні посади в Рокитнянському районі та чинив тиск на керівництво лікарні. Представники відповідача просять суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивачки в повному обсязі, оскільки її звільнення процедурно проведено у відповідності до вимог чинного трудового законодавства і є законним. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду показали, що вони були членами атестаційної комісії по проведенню позачергової атестації 23.05.2014 року Головним управлінням ветеринарної медицини в Київській області. Позачергова атестація проводилася на підставі наказу №84 від 23.04.2014 року «Про створення комісії для проведення позачергової атестації», оскільки при проведенні комплексних перевірок були виявлені ряд недоліків у роботі працівників ветеринарних лікарень, переатестацію працівників проводили в трьох районах. За місяць до проведення позачергової атестації, працівникам було повідомлено перелік питань та надана можливість для підготовки до атестації. Для висновку комісії про відповідність працівника займаній посаді бралися письмові відповіді та характеристика на працівника. Під час проведення атестації був встановлений факт списування [PERSON], їй неодноразово робилися зауваження, а потім був забраний зошит з якого вона списувала відповіді на поставлені в білеті питання. Як наслідок, перше питання вона списала, а на два інші надала неповні відповіді. [PERSON] з неповагою віднеслася до членів атестаційної комісії та до своїх колег. Ділові якості позивачки оцінювалися з її поведінки на атестації та характеристики наданої адміністрацією лікарні. При виставленні оцінок також було враховано її стаж роботи. Крім того, свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], які брали участь у проведенні комплексної перевірки служби ветеринарної медицини в Рокитнянському районі в судовому засіданні зазначили, що ті недоліки, які були виявленні в ході перевірки свідчать, що [PERSON] непрофесійно виконувала свої обов'язки, а свідок [PERSON] вказав, що при винесенні рішення атестаційної комісії, голосував проти висновку невідповідності займаній посаді [PERSON], оскільки вважав, що їй необхідно надати шанс на перездачу. Свідок [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що працювали на заміні у ветлабораторії ринку. Вони бачили, що [PERSON] неналежним чином виконувала свої професійні обов'язки, які проявлялися в тому, що вона не контролювала продаж продуктів харчування на ринку ( молоко продавалось в пластикових пляшках, не клеймувалося м'ясо, не бралися довідки на курі, продавалася без дозволу кровянка, домашня ковбаса) і вона нічого не робила для їх усунення. Крім того, утилізація зразків не проводилася довгий період часу. Свідок [PERSON] суду показав, що своїм незнанням та неналежним виконанням посадових обов'язків [PERSON] допускала безліч недоліків у своїй роботі, усунути їх він та адміністрація лікарні не мала змоги, оскільки чоловік позивачки працював заступником голови адміністрації Рокитнянського району, він здійснював на нього тиск, погрожував, не давав працювати. Останні 6 років позивачка працювала вкрай негативно. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] працювала на посаді завідуючої ЛВСЕ з 1992 року. [PERSON] має вищу освіту за спеціальністю ветеринарія, досвід роботи за фахом 33 роки, в 2009 році, 2012 році пройшла атестацію щодо відповідності займаній посаді на відмінно, в 2014 році пройшла курси післядипломної освіти, позитивно характеризується, дисциплінарних стягнень не має, має безліч похвальних грамот та подяк за останні 10 років роботи. ( оглянута в судовому засіданні особова справа [PERSON], грамоти, подяки) Згідно наказу №19 від 03.02.2014 року, 10.04.2014 року було проведено комплексну перевірку роботи служби ветеринарної медицини Рокитнянського району за період з 01.01.2013 року по 10.04.2014 року. Даною перевіркою було встановлено, що на ринку в торговому павільйоні, де продається м'ясо і сало, здійснювався допродаж сала, ветсанекспертиза туш проводилася 09.04.2014 року, експертні висновки у продавців були відсутні, записи про переклеймування у журналах відсутні; радіологічні дослідження проводилися з порушеннями, записи в журналах були відсутні. В даній лабораторії працює завідуюча ДЛВСЕ [PERSON], яка проходила курси післядипломного навчання у 2014 році. Утилізацію зразків проводять проварюванням і утилізацію в біометричній ямі. ( Т.1 а.с.200-206) На виконання наказу Головного управління ветеринарної медицини в Київській області від 22.04.2014 року №83 «Про результати комплексної перевірки організації ветеринарної справи в Рокитнянському районі» та від 23.04.14 року за № 84 «Про створення комісії для проведення позачергової атестації», було проведено позачергову атестацію спеціалістів державних лабораторій ветеринарно санітарної експертизи на ринках «Столичний» Києво-Святошинського району, ТОВ «Вектор-2002» м.Ірпінь та смт.Рокитне. ( Т.1 а.с.66, 161, 162) Згідно Протоколу № 1 від 23.05.14 року, засідання атестаційної комісії Головного управління ветеринарної медицини в Київській області з проведення позачергової атестації спеціалістів державних лабораторій ветеринарно-санітарної експертизи, позивачку було визнано такою, що не відповідає професійно- кваліфікаційному рівню спеціаліста державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи. ( Т.1 а.с.9,10, 27, 28, 62,158, 159) 19.06.2014 року Рокитянською районною лікарнею ветеринарної медицини отримано погодження на звільнення позивачки з посади завідуючої державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи на ринку від Головного управління ветеринарної медицини в Київській області. 27.06.2014 року наказом №65 [PERSON] було запропоновано посаду лаборанта 1 категорії Рокитнянської районної державної лабораторії або завідуючої Савинецькою державною дільницею ветеринарної медицини. Від запропонованих посад [PERSON] відмовилася. ( Т.1 а.с. 30 ) 01.07.2014 року було винесено наказ № 68 «Про припинення трудового договору», відповідно до якого [PERSON] звільнено з займаної посади, в зв'язку з невідповідністю працівника займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації, згідно п.2 ст.40 КЗпПУ. При винесенні даного наказу керівництво врахувало висновки атестаційної комісії від 23.05.2014 року ( Т 1 а.с.7) З даним наказом позивачка відмовилася ознайомлюватися. ( Т.1 а.с.53). Наказом №72 від 10.07.2014 року було перенесено дату звільнення [PERSON] на 10.07.2014 року ( Т.1 а.с.8,51) Заслухавши сторони, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Позачергова атестація проводилася на підставі Положення про порядок проведення атестації спеціалістів ветеринарної медицини державних установ, затвердженого Наказом Державного комітету ветеринарної медицини № 321 від 07.09.09 року. У відповідності до п. 1 зазначеного Положення, атестація спеціалістів ветеринарної медицини державних установ ветеринарної медицини проводиться з метою підвищення ефективності діяльності зазначених працівників. У ході атестації оцінюються їх ділові та професійні якості, виконання ними посадових обов'язків, зазначених у професійно-кваліфікаційних характеристиках їх посад, а також нормативно-правових актах. Дане Положення передбачає, що атестація спеціалістів ветеринарної медицини державних установ проводиться один раз на п'ять років. Зазначеним Положенням проведення позачергової атестації не передбачено. П. 25 Положення передбачає, що рішення про відповідність займаній посаді атестаційна комісія приймає на підставі всебічної оцінки професійного рівня спеціаліста ветеринарної медицини, його ділових якостей, виконання ним посадових обов'язків, визначених професійно-кваліфікаційними характеристиками посад і досягнутих результатів. Як встановлено в судовому засіданні, рішення атестаційної комісії про невідповідність займаній посаді [PERSON] було прийняте виходячи лише з результатів письмового тестування та позитивної характеристики, тобто рішення про невідповідність позивачки займаній посаді було прийняте атестаційною комісією без з'ясування всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення вказаного питання. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідальність законові. Пунктом 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України визначено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації. Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що суд може визнати правильним припиненням трудового договору в тому разі, якщо встановить, що воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації працівник не може виконувати покладених на нього обов'язків. Висновки атестаційної комісії щодо кваліфікації працівника підлягають оцінці у сукупності з іншими доказами в справі. Відповідно до ст.233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного в місті, міського, і міськрайонного суду в трьохмісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення його права. А у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідно до ст..225 КЗпП України працівник може звернутися до комісії по трудових спорах у тримісячний строк з дня коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. А у спорах про виплату належної йому заробітної плати - без обмеження будь-яким строком. У відповідності до ч. 2 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на роботі органом, який розглядає трудовий спір. Ч.3 ст. 235 КЗпП України передбачає, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. За ч.5 ст. 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Ст.237-1 КЗпП України передбачає, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. В судовому засіданні було встановлено, що наказ про звільнення [PERSON] від 01.07.2014 року був винесений лише на підставі висновку атестаційної комісії та в період її хвороби. Згоду трудового колективу на звільнення [PERSON] було отримано лише після винесення вище зазначеного наказу, що є порушенням вимог ст.43 КЗпПУ ( на засіданні трудового колективу було оголошено наказ про звільнення [PERSON], складено акт про відмову її з ознайомленням з даним наказом, хоча в книзі наказів, яка була оглянута в судовому засіданні під протоколом засідання трудового колективу від 01.07.2014 року стоїть підпис позивачки, яка в судовому засіданні зазначила, що він їй не належить і вона в даній книзі не розписувалась). Крім того, в судовому засіданні представник відповідача начальник Рокитнянської районної державної лікарні ветеринарної медицини Басараб В.М. зазначав, що при винесенні наказу про звільнення [PERSON] від 01.07.2014 року, адміністрація лікарні враховувала акти утилізації, які були виявлені 04.07.2014 року та щодо яких на даний час проводиться досудова перевірка. Тому, суд не приймає до уваги твердження відповідача, що дані акти є доказом непрофесійності та неналежного виконання [PERSON] своїх посадових обов'язків, оскільки вони були виявлені після винесення наказу про звільнення [PERSON] Також суд критично відноситься до наданих представником відповідача Басарабом В.М. приписів, які винесені на підставі перевірки державним інспектором медицини [PERSON] ринку смт.Рокитне, в яких ніби-то зазначені недоліки роботи [PERSON], проте жоден із приписів не виносився саме щодо [PERSON] та в них не зазначалося, які недоліки в роботі вона має усунути. ( Т.1 а.с.163-169) Крім того, позивачкою у судовому засіданні були надані акти перевірок ринку смт.Рокитне за 2012-2014 роки, де недоліків у роботі завідуючої лабораторії ринку не виявлено. ( Т1 а.с.214-234) Крім того, в судовому засіданні позивачка стверджувала, що тарифи переклеймування м'яса та сала в прейскуранті цін ринку смт.Рокитне відсутнє та дані послуги вони не повинні надавати, оскільки дане не передбачено ні в її посадовій інструкції, ні в Положенні про державну лабораторію ветеринарно-санітарної експертизи на ринку, ні в будь-якому іншому нормативному акті. Їй не пояснювали та не надали права на переатестацію. Також позивачка зазначила, що її чоловік перебуває на пенсії з 2010 року і тому чинити тиск на адміністрацію лікарні не міг та не чинив. Дані твердження не спростовані в судовому засіданні представником відповідача. Тому, суд вважає, що вимоги позивачки в частині скасування наказів про її звільнення від 01.07.2014 року та про перенесення дати її звільнення від 10.07.2014 року, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу підлягають задоволенню. Суд погоджується із розміром середнього заробітку за час вимушеного прогулу та його розрахунком, який наданий в судовому засіданні представником позивачки. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує, що при звільненні позивачка зазнала приниження честі, гідності та ділової репутації, тривалий час безпідставно була позбавлена можливості займатися своєю професійною справою, якій присвятила своє життя, тривалий час не мала заробітку, вимушена була докладати значних додаткових зусиль для налагодження свого життя та суд вказує, що саме часткове задоволення позовних вимог є відшкодуванням моральної шкоди, яку визначає в розмірі 3000 грн. Судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: partial