overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 19 грудня 2009 року. У зв'язку з реєстрації шлюбу позивачка змінювала своє прізвище з «[PERSON]» на прізвище чоловіка «[PERSON]». Від шлюбу не повнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, подружні відносини припинені з 2011 року, оскільки відповідач знаходиться в місцях позбавлення волі, тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. За таких підстав позивачка просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, у адресованій суду письмовій заяві просила розглядати справу за її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, у адресованій суду заяві не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутність сторін, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам не повнолітніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 19 грудня 2009 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На теперішній час шлюбних стосунків сторони не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливо. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 19 квітня 2008 року. У зв'язку з реєстрацією шлюбу позивачка змінила своє прізвище з «[PERSON]» на прізвище чоловіка «[PERSON]». Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина, [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, разом не проживають більше двох років, спільне господарство не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. За таких підстав позивач просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, у адресованій суду письмовій заяві просила розглядати справу у її відсутність, позов підтримала, та після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, у адресованій суду заяві просив справу розглядати у його відсутність, позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутність сторін, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам не повнолітніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 19 квітня 2008 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина, [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбних стосунків сторони не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливо. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 19 липня 2003 року. У звязку з реєстрацією шлюбу позивачка змінила своє прізвище з «Сєрова» на прізвище чоловіка «Кульман». Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. За таких підстав позивачка просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не зявилась, у адресованій суду письмовій заяві просила розглядати справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутність сторін, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам не повнолітніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 19 липня 2003 року. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. На теперішній час шлюбних стосунків сторони не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливо. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї суперечило б їх інтересам. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 19 листопада 2011 року. Під час реєстрації шлюбу позивач змінила своє прізвище з «Россохата» на прізвище чоловіка «Шаригіна». Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, спільне господарство не ведуть, разом не проживають близько двох років, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. За таких підстав позивачка просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилась, у адресованій суду письмовій заяві просила розглядати справу у її відсутність, позов підтримала та просила його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді цивільної справи, що відповідає вимогам ст. ст. 280-282 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 19 листопада 2011 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На теперішній час шлюбних стосунків сторони не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливо. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам не повнолітніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї суперечило б їх інтересам. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 19 лютого 2014 року. У зв'язку з реєстрацією шлюбу позивачка змінила своє прізвище «[PERSON]» на прізвище чоловіка «[PERSON]». Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, разом не проживають один рік, спільне господарство не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. За таких підстав позивачка просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, у адресованій суду письмовій заяві просила розглядати справу у її відсутність, позов підтримала, та після розірвання шлюбу просила відновити її дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки судне повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам не повнолітніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 19 лютого 2014 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На теперішній час шлюбних стосунків сторони не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливо. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 19 серпня 2000 року. У зв'язку з реєстрацією шлюбу позивачка змінила своє прізвище з «[PERSON]» на прізвище чоловіка «[PERSON]». Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, разом не проживають протягом одного року, спільне господарство не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. За таких підстав позивачка просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, у адресованій суду письмовій заяві просила розглядати справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутність сторін, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам не повнолітніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 19 серпня 2000 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбних стосунків сторони не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливо. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам, та інтересам неповнолітньої дитини. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 19 серпня 2006 року. Під час реєстрації шлюбу позивачка прізвище не змінювала. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, спільне господарство не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. За таких підстав позивачка просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, у адресованій суду письмовій заяві просила розглядати справу за її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання в судове засідання не з'явився, у адресованій суду заяві просив справу розглядати в його відсутність проти задоволення позову не заперечував. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутність сторін, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам не повнолітніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 19 серпня 2006 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На теперішній час шлюбних стосунків сторони не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливо. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 19 червня 2010 року. У зв'язку з реєстрацією шлюбу позивачка змінила своє прізвище з «[PERSON]» на прізвище чоловіка «[PERSON]». Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей, доньку - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, спільне господарство не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. За таких підстав позивачка просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, у адресованій суду письмовій заяві просила розглядати справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, у адресованій суду заяві просив справу розглядати у його відсутність, позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутність сторін, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам не повнолітніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 19 червня 2010 року. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей, доньку - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбних стосунків сторони не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливо. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам, та інтересам неповнолітніх дітей. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2011 року. У звязку з реєстрацією шлюбу позивачка не змінила своє прізвище. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина Іллю, [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, разом не проживають продовж восьми місяців, спільне господарство не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. За таких підстав позивачка просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не зявилась, у адресованій суду письмовій заяві просила розглядати справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, у адресованій суду заяві просив справу розглядати у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутність сторін, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 10 СКУ якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам не повнолітніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2011 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина Іллю, [INFO]. На теперішній час шлюбних стосунків сторони не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливо. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 20 грудня 2008 року. У зв'язку з реєстрацєю шлюбу позивачка змінювала своє прізвище з «[PERSON]» на прізвище чоловіка «[PERSON]». Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, спільне господарство не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. За таких підстав позивачка просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, у адресованій суду письмовій заяві просила розглядати справу за її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином про причини не явки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутність сторін, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам не повнолітніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 20 грудня 2008 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На теперішній час шлюбних стосунків сторони не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливо. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved