Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 12.01.2007 року. Шлюб був розірваний за рішенням суду від 29.11.2013 року. Від любу у них народилась донька [PERSON], [INFO]. З березня 2012 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, У 2012 році відповідач ще надавав кошти на утримання доньки, однак з січня 2013 року перестав допомагати матеріально, в зв'язку з чим позивачка звернулась до суду та на її корить було винесене рішення про стягнення з відповідача аліментів в розмірі ? частини від його заробітку на утримання доньки. З липня 2015 року відповідач сплачувати аліменти припинив, жодної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, з дитиною не спілкується, не вітає зі святами, не цікавиться її здоров'ям, життям, навчанням. Таке ставлення до неї батька дуже засмучує дівчинку. В зв'язку з чим, позивачка звернулась до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні позивачка, її представник позов підтримали, просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] В судовому засіданні проти позову заперечував. Посилався на те, що він хоче спілкуватись з донькою, однак не міг самостійно, без дозволу бувшої дружини зустрітись з донькою, не хотів вступати в конфлікт з дружиною. Представник служби у справах дітей Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явилась, направила на адресу суду заяву, якою просила слухати справу без участі представника Служби, проти задоволення позову не заперечувала та підтримала Висновок служби у справах дітей про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 12 січня 2007 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві 27 липня 2007 року. Як вбачається з пояснень позивачки, фактично шлюбні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання з відповідачем у них було припинено у березні 2012 року. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 29 листопада 2013 року №754/18028/13-ц шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22.04.2013 було задоволено позов позивачки про стягнення аліментів та з відповідача стягнуто аліменти на утримання дочки в розмірі ? від всіх його доходів. В даний час дочка позивачки [PERSON] проживає разом з матір'ю, що підтверджується зокрема Актом обстеження житлово-побутових умов від 23.08.2016 року, відповідно до якого дівчинка росте, виховується та навчається в належних умовах. Відповідно до характеристики [PERSON] від 22.08.2016 року, вона навчається в 4-Б класі спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №251 імені Хо Ши Міна з поглибленим вивченням англійської мови. Дівчинка старанна, з відповідальністю ставиться до навчання. Мати [PERSON] приділяє належну увагу вихованню доньки. Батько [PERSON], протягом останніх трьох років у школі не з'являвся, успіхами доньки не цікавився, батьківські збори не відвідував.. Судом встановлено з пояснення позивачки, що з липня 2015 року відповідач сплату аліментів припинив, жодної матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON] не надає, свої батьківських обов'язки по вихованню дитини не виконує, з дитиною не спілкується, не вітає дитину зі святами, її здоров'ям, життям, успіхами у навчанні, не цікавиться, зокрема він не спілкується з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Вказане підтверджується зокрема згадуваною Характеристикою [PERSON], заявами свідків - сусідів по місцю проживання позивачки з дочкою, Актом ЖБК «Академічний-9» від 23.08.2016 року. Свідоме нехтування відповідачем своїми обов'язками щодо виховання дитини також було підтверджено рішенням комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, оформленого Висновком про доцільність позбавлення батьківських прав ЗІД 14.12.2016 року №102/03/31. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про всиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про позбавлення батьківських прав відповідача щодо неповнолітньої дочки [PERSON] можуть бути задоволені, оскільки відповідач самоухилвся від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню, піклуванню про здоров'я, забезпечення здобуття дитиною освіти для її становлення як особистості та гармонійного розвитку, дитиною не цікавиться. Таке рішення буде відповідати інтересам самої дитини.

Outcome: approved