Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі за листопад та грудень 2015 року, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 10.12.2015 року по день винесення судом рішення. Мотивує свій позов тим, що вона працювала в ПАТ « НВО « Етал» і 09.12.2015 року вона була звільнена з роботи за згодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. При звільненні розрахунок з нею не був проведений.На її неодноразові звернення їй було відмовлено в видачі довідки про розмір заборгованості по заробітній платі .Розрахунок з нею протягом тривалого часу не проведений, тому вона вимушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і просить його задоволити. Представник відповідача позов визнала, в судове засідання надала довідку про розмір заборгованості по заробітній платі позивачки , а також про розмір середнього заробітку та середньоденного. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони ,суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що 9.12.2015 року позивачка [PERSON] була звільнена з роботи з ПАТ « НВО « Етал» за згодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. При звільненні розрахунок з нею не був проведений.Довідку про заборгованість по заробітній платі їй не видали, про що свідчить письмове звернення до відповідача з такою вимогою та докази його відправлення. В судове засідання представником відповідача довідка № 0580-015 від 10.01.2017 року, згідно якої заборгованість по заробітній платі [PERSON] на день звільнення 09.12.2015 року складає 2173 грн. 24 коп. , середньоденна заробітна плата складає 93 грн. 18 коп., середньомісячна заробітна плата складає 1164грн. 74 коп. На час розгляду справи заборгованість по заробітній платі в сумі 2173 грн. 24 коп. не виплачена і тому вона підлягає стягненню з відповідача. Згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. За наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Таким чином, установивши під час розгляду справи про стягнення середнього заробітку у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі непроведення його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. У разі непроведення розрахунку у зв'язку з виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню в повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. У разі часткового задоволення позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила в заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи (правова позиція Верховного Суду України в постанові від 3.07.2013 року у справі №6-60 цс13). Позивач просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 10 грудня 2015 року по день винесення рішення суду. Здійснення розрахунків визначено в Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. Так, абзацом третім пункту 2 Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку). Число робочих днів за період з 10 грудня 2015 року по день постановлення рішення 8 лютого 2017 року складає 292 дні ( 16+ 19+21+22+21+19+20+21+22+22+20+22+22+20+5 ).Середньоденна заробітна плата складає згідно довідки відповідача 93 грн. 18 коп.Середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 10.12.2015 року по 08.02.2017 року складає 93 грн. 18 коп. х 292 робочих дні=27208 грн.56 коп . Так як позивача звільнено від сплати судового збору, то він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved