Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до територіальної громади в особі Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , який на день смерті був зареєстрований в смт. Орілька [ADDRESS] району Харківської області. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку літ. «А-1», житловою площею 30,4 кв.м, загальною площею 49,0 кв.м, з відповідними надвірними спорудами та будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок з відповідними надвірними будівлями належав спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого Лозівською філією Харківської товарної біржі. Зазначила, що вона, як дружина спадкодавця, є спадкоємцем майна померлого згідно заповіту, складеного на її ім`я. Спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадковому майні, немає. Спадщину після смерті чоловіка вона прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завади М.В., на підставі чого було заведено спадкову справу №66/2018. Для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно вона звернулась до нотаріальної контори. Для вчинення нотаріальної дії було надано договір купівлі-продажу, зареєстрований Лозівською філією Харківської товарної біржі, але нотаріусом було роз`яснено, що даний договір суперечить вимогам ст. 227 Цивільного Кодексу України від 1963 року та ст. 657 Цивільного Кодексу України, в яких зазначається, що «договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації». Тому видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно нотаріус не має можливості, у зв`язку з чим була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У зв`язку з вищевикладеним позивачка просила визнати за нею право власності на житловий будинок літ. «А-1», житловою площею 30,4 кв.м, загальною площею 49,0 кв.м, з відповідними надвірними спорудами та будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Орільською селищною радою Лозівського району Харківської області, актовий запис №04, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 17 березня 2006 року (а.с.7). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітет Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області, актовий запис №55 (а.с.8). З довідки №02-25/226 від 04.03.2019 року, виданої виконкомом Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області, вбачається, що [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 02.02.1998 року по день смерті [INFO] , та на момент смерті разом з ним була зареєстрована дружина [PERSON] з 20.11.2013 року по теперішній час. Інших зареєстрованих осіб за вказаною адресою не значиться (а.с.10). На підставі договору купівлі-продажу №104 від 17.10.1996 року, підписаного та зареєстрованого Лозівською філією Харківської товарної біржі, зареєстрованого Лозівським бюро технічної інвентаризації за №632 в книзі № 4, [PERSON] за життя був власником житлового будинку літ. «А-1», житловою площею 30,4 кв.м, з відповідними надвірними спорудами та будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Даний факт підтверджується і довідкою КП «Житлова управляюча компанія» від 28.02.2019 року №76 (а.с.13). Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) станом на 25.02.2019 року Лозівська філія Харківської товарної біржі закрита, відомості про неї вилучені (а.с.15). Згідно витягу з рішення IY сесії YII скликання Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області «Про перейменування вулиць, провулків населених пунктів Орільської селищної Лозівського району Харківської області» від 25.12.2015 року змінено назву вулиці [ADDRESS] на [ADDRESS] (а.с.14). Вартість житлового будинку загальною площею 49,0 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS] , становить 51000,00 грн., що підтверджується висновком про вартість майна від 06.03.2019 року, наданого ТОВ ВТФ «Новинка» (а.с.20-28) Перелік господарських будівель та споруд житлового будинку «А [NUMBER] » 1968 року будівництва, загальною площею 49,0 кв.м, житловою площею 30,4 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS] зазначено в технічному паспорті, виготовленому станом на 06.02.2019 року, що вбачається із копії технічного паспорта (а.с.16-19). З матеріалів спадкової справи № 66/2018, заведеної приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завадою М.В після смерті [INFO] [PERSON] , встановлено, що 27 серпня 2018 року [PERSON] звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом. З копії заповіту від 07.04.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області Даниленко Н.В., вбачається, що [PERSON] заповідав все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, [PERSON] . Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 12.03.2019 року, винесеною приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завадою М.В., відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки поданий документ, що посвідчує право власності на житловий будинок, а саме - договір купівлі-продажу №104 від 17.10.1996 року, укладений Лозівською філією Харківської товарної біржі, не відповідає вимогам закону (а.с.11). Згідно з застереженнями, що містяться в ст.5 ЦК України\~та п.4\~Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК України 2003 року, правовий статус майна, а також права та обов`язки суб`єктів цивільних правовідносин щодо цього майна визначаються нормами матеріального права, які були чинними на час його створення або набуття. Як вбачається з матеріалів справи, спірні відносини виникли у 1996 році, а відповідно, для їх врегулювання слід застосувати\~ЦК України\~в редакції 1963 року. Так, положеннями ст.42 ЦК України\~(в редакції 1963 року), який має застосовуватися до спірних правовідносин, дозволялося укладення цивільно-правових угод у вигляді усної та письмової форми (простої або нотаріальної ). Згідно з вимогами ст.227 ЦК України\~(в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу житлового будинку, повинен бути укладений у письмовій формі з обов`язковим нотаріальним посвідченням. Невиконання цих вимог, тягне недійсність такої угоди із застосуванням наслідків реституції, передбачених ч.2 ст.48\~ЦК України (в редакції 1963 року). В той же час, відповідно до правил\~статті 15 Закону України «Про товарні біржі»\~угоди, які укладені учасниками біржі щодо купівлі-продажу товарів або об`єктів нерухомості, допущених до обігу на товарній біржі та зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Така угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Згідно п.5 договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , договір був підписаний і зареєстрований в Лозівській філії Харківської товарної біржі на підставі біржового контракту №104 від 17.10.1996 року. Підтвердженням виконання договору його сторонами є видача по одному примірнику договору покупцеві та продавцю. Третій примірник залишається на зберіганні на біржі. Фактом покупки житлового будинку згідно зазначеного договору купівлі-продажу є так само реєстрація даного договору відповідно до чинного законодавства в Лозівському міжміському БТІ 17 жовтня 1996 року, номер запису 632 в книзі №4. Статтею 41 Конституції України\~передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч.1, ч.3\~ст.152 ЗК України\~держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав, застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ст.316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст.392 ЦК України\~лише власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень ст.ст.55,\~124\~Конституції України та ст.3 ЦПК України\~кожна особа має право, в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.328 ЦК України\~громадянин набуває право власності на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до\~ст.1217 ЦК України\~спадкування в Україні здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1\~ст.1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. З урахуванням викладеного, суд вважає обґрунтованими вимоги позивачки, тому задовольняє їх. Як вбачається з матеріалів справи позивачка звільнена від сплати судового збору у відповідності до п.9 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір», оскільки вона є інвалідом ІІ групи, а тому суд вважає можливим віднести судові витрати за рахунок держави.

Outcome: approved