Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатись. Свій позов мотивує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем до 12 травня 2005 року. В шлюбі в них народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO]. На даний час останній продовжує навчатися, є студентом Волинського технікуму Національного університету харчових технологій, термін навчання - по 30 червня 2016 року. Вважає, що у зв'язку з продовженням навчання сина, відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, оскільки таку можливість має, так як він є працездатним, а також займається веденням підсобного господарства. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 700 (сімсот) гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду на період навчання, до досягнення ним 23 років. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак скерувала до суду письмову заяву в якій позов свій підтримала повністю, просила його задовольнити, а справу слухати у її відсутність. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Свідоцтвом про розірвання шлюбу стверджується, що позивачка 12 травня 2005 року розірвала шлюб з відповідачем [PERSON]. З довідки Волинського технікуму Національного університету харчових технологій №387 від 02 липня 2015 року вбачається, що [PERSON] дійсно навчається в даному навчальному закладі з 01 вересня 2012 року на денній, державній формі навчання за спеціальністю розробка програмного забезпечення. Термін закінчення навчання 30 червня 2016 року (а.с. 6). Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтями 182, 200 цього Кодексу передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд також бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Судом встановлено, що [PERSON] у зв'язку з навчанням не працює та не має власних прибутків, повнолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON], тобто позивачкою, та фактично перебуває на її утриманні. Також встановлено, що [PERSON] навчається на денній, державній формі навчання. З врахуванням викладеного, суд вважає, що [PERSON] у зв'язку з його навчанням потребує матеріальної допомоги на своє утримання, а його батько [PERSON] спроможний таку надавати. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання повнолітнього [PERSON], [INFO], який продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 700 (сімсот) гривень до досягнення сином 23 років, на період навчання. З відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved