Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 7000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі з 30.03.2007 року, який рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 01.02.2017 року між ними було розірвано. Від даного шлюб вони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Позивачка вказує, що на сьогоднішній день відповідач працює неофіційно, а саме виготовляє, встановлює та продає корпусні меблі у батьківському будинку, розташованому в [ADDRESS] , де він облаштував майстерню по виробництву меблів. Таким чином, відповідач має постійний дохід, за отримані від реалізації виготовлених меблів кошти він придбав приватний будинок, однокімнатну квартиру в ЖМ «7 НЕБО», легковий фургон, мотоцикл, отримує заробітну плату за контрактами, а тому має можливість належним чином фінансово забезпечити свою дитину. Крім того, відповідач нікому не платить аліменти, непрацездатних батьків не має, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться. Позивачка вказує, що дитині потрібна увага, моральна та матеріальна підтримка обох батьків, потрібна освіта, дитину необхідно годувати та вдягати, потрібно купувати ліки та розвивати її, аби в неї був належний рівень життя для подальшого розвитку в суспільстві. Наразі вона не має змоги самостійно забезпечити неповнолітню дитину, чим і обумовлене її звернення до суду з даним позовом. Позивачка та її представник в судовому засіданні на позовних вимогах наполягали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. При цьому позивачка пояснила, що донька, окрім школи, відвідує додаткові заняття, уроки з англійської, танців. Її заробітку недостатньо для належного утримання дитини та забезпечення її всім необхідним. Відповідач з донькою не спілкується та допомоги на її утримання не надає. Відповідач займається виготовленням меблів на замовлення, за час перебування в шлюбі він був оформлений, як ФОП, але потім припинив підприємництво. Після перерви позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, але подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягали. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що він не має змоги сплачувати на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 7000 грн. щомісяця. При цьому вказав, що з 05.07.2021 року він працює на підприємстві, яке засноване на власності об`єднання громадян «Елкон-дізайн» на посаді оператора на автоматичних та напівавтоматичних лініях у деревообробленні, його заробітна плата складає 6366,81 грн. Із цієї суми він сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання своєї неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3000 грн. щомісяця, що підтверджується відповідними квитанціями і платіжними дорученнями. Крім того вказав, що він добре спілкується зі своєю донькою [PERSON] та дає їй грошові кошти на її особисті потреби, згоден сплачувати аліменти у розмірі 2000 грн.. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.03.2007 року, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Подружнє життя сторін не склалося і рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 01.02.2017 року їх шлюб було розірвано (а.с.7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Дитина проживає разом з позивачкою в [ADDRESS] , та зі слів матері знаходиться на її утримання, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Великодальницької с/ради Біляївського району Одеської області №1144 від 21.05.2021 року (а.с.6). Позивачка в судовому засіданні пояснила, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 7000 грн. щомісяця, оскільки він, незважаючи на закриття ФОП, продовжує займатись виготовленням меблів, про що свідчать скріншоти з його сторінки у соціальній мережі «Фейсбук». Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач в судовому засіданні пояснив, що дійсно він виготовляє меблі, однак займається цим у вихідні дні, замовлень майже немає, він зібрав одну кухню за два місяці та додатково заробив приблизно 5000 грн., а основним джерелом його доходу є заробітна плата на підприємстві «Елкон-дізайн». На підтвердження своїх доводів відповідач надав наступні докази: -довідку підприємства, яке засноване на власності об`єднання громадян «Елкон-дізайн» №0000-000007 від 27.08.2021 року, згідно якої він працює у вказаному підприємстві на посаді оператора на автоматичних та напівавтоматичних лініях у деревообробленні. Його заробітна плата складає 6366,81 грн. (а.с.23); -рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 02.06.2021 року, яким з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.01.2021 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.22); -дублікати квитанцій та платіжних доручень, з яких вбачається, що він щомісяця сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] у розмірі 3000 грн. (а.с.24-30). У відповідності до положень п. 1 ст. 27 Конвенції «Про права дитини» держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, а п. 2 вказаної статті передбачено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч. 3 ст. 181 вказаного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частинами 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 1 липня 2021 року становить 2510 гривень. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 7000 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач, враховуючи його щомісячний дохід, з якого він вже сплачує аліменти на утримання іншої дитини, погодився сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання доньки у розмірі 2000 грн. щомісяця. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачкою суду не надано належним та допустимих доказів на підтвердження доходу відповідача, з якого останній спроможний сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі. Доводи позивачки про те, що відповідач є власником приватного будинку, однокімнатної квартири, легкового фургону, мотоциклу також не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. При визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги те, що відповідач має працездатний вік, є фізично здоровим, непрацездатних батьків на утриманні не має, являється батьком двох неповнолітніх дітей та в силу закону зобов`язаний їх утримувати та забезпечувати їм належний рівень життя. Разом з тим, суд також враховує той факт, що відповідач вже сплачує аліменти на утриманні іншої дитини у розмірі 3000 грн. щомісяця, його додатковий заробіток за виготовлення меблів є нерегулярним, носить несистемний характер, а тому, приймаючи до уваги розмір його офіційного щомісячного доходу, який становить 6366,81 грн., суд приходить до висновку про спроможність останнього сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 2000 грн. щомісяця. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що встановлений судом розмір аліментів з врахуванням істотного здорожчання вартості усіх груп товарів для дітей, інфляційних процесів, не є надміру високим і відповідатиме інтересам та потребам дитини, а також не буде порушувати права відповідача. Окрім того, з урахуванням загальновідомих обставин про щоденну потребу дитини у їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку встановлений судом розмір аліментів є справедливим. При цьому, саме на батьків покладається забезпечення таких умов неповнолітнім дітям. Враховуючи те, що обов`язок по утриманню дитини покладено на обох батьків, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язку щодо її утримання, з урахуванням того, що позивачкою не доведено дохід відповідача, з огляду на який можливо було би дійти висновку, що він має змогу сплачувати аліменти у зазначеному позивачкою розмірі, враховуючи згоду відповідача сплачувати на користь позивачки аліменти у розмірі 2000 грн. щомісяця, а тому суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 2000 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення нею повноліття. У той же час, ст. ст. 181, 192 Сімейного кодексу України передбачають, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому у зв`язку із покращенням матеріального становища платника аліментів позивачка може подати до суду позовну заяву про збільшення розміру аліментів. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: partial