Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачів про розірвання депозитного договору, стягнення грошових коштів та визнання недійсним договору про заміну боржника. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 02 липня 2011 року між нею та кредитною спілкою «Кредитна спілка офіцерів київського гарнізону» в особі голови правління Дишлевського А.С. було укладено договір № 14\\1Д\\11 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, за умовами якого вона внесла грошовий внесок в якості депозиту в сумі в сумі 58 000 грн. 00 коп. на строк до 02 серпня 2012 року та сплатою процентів за користування депозитом у розмірі 21 % річних. При цьому, відповідно до 2.9 договору, кредитна спілка «Кредитна спілка офіцерів київського гарнізону» зобов'язалась повернути їй суму внеску та сплату нарахованих але не сплачених процентів на внесок з дня закінчення строку цього договору визначеного в п. 1.1 цього договору, в 3 (три) місячний термін. Вона виконала умови договору та внесла 02 липня 2011 року суму вкладу в розмірі 58 000 грн. 00 коп. У зв'язку із закінченням строків розміщення депозиту, вона звернулася до кредитної спілки «Кредитна спілка офіцерів київського гарнізону» з проханням повернути грошові кошти та відсотки за користування, проте керівником кредитної спілки «Кредитна спілка офіцерів київського гарнізону» було повідомлено про те, що гроші повернути спілка на разі не може через відсутність грошових коштів і з метою повернення грошових коштів їй було запропоновано укласти трьохсторонній договір про заміну боржника, за умовами якого нова кредитна спілка буде повертати депозит та відсотки за користування. У зв'язку з вищенаведеним, 08 січня 2013 року між нею, кредитною спілкою «Кредитна спілка офіцерів київського гарнізону» та кредитною спілкою «Офіцерів міста Києва» було укладено договір № 6/13Д про врегулювання питань щодо боргу та його переведення. Проте, навіть з укладенням договору про врегулювання питань щодо боргу та його переведення, жодних грошових коштів на її користь сплачено не було. В подальшому, вона зверталася із скаргами до Нацкомфінпослуг з метою захисту своїх прав, в результаті чого дізналася про те, що кредитна спілка «Офіцерів міста Києва» не має ліцензії на залучення депозитів та не є фінансовою установою. Таким чином, на її думку кредитна спілка «Офіцерів міста Києва» не мала права брати на себе зобов'язання за депозитним договором, а кредитна спілка «Кредитна спілка офіцерів київського гарнізону» порушила взяті на себе зобов'язання за договором депозиту. На підставі наведеного, позивачка звернулась до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір №6/13Д про врегулювання питань щодо боргу та його переведення від 08 січня 2013 року, укладеного між нею, [PERSON], кредитною спілкою «Кредитна спілка офіцерів київського гарнізону» та кредитною спілкою «Офіцерів м. Києва» та стягнути з кредитної спілки «Кредитна спілка офіцерів київського гарнізону» на її користь грошові кошти в розмірі 58 000 грн. 00 коп. та 13 228 грн. 23 коп. - відсотків за користування грошовими коштами, а також стягнути з відповідачів, солідарно, судовий збір. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечув. Представники відповідачів в судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про що свідчать відповідні зворотні повідомлення, які містяться в матеріалах даної цивільної справи, причини неявки суду не повідомили та жодним чином не були позбавлені можливості з'явитись до суду для дачі своїх пояснень (заперечень), а тому у відповідності до ст.ст.169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе слухати справу у їх відсутності та ухвалити по справі заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивачки, з'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог, зважаючи на наступне. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною першою статті 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В ході судового розгляду встановлено, що 02 липня 2011 року між [PERSON] та кредитною спілкою «Кредитна спілка офіцерів київського гарнізону» в особі голови правління Дишлевського А.С. було укладено договір № 14\\1Д\\11 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок (договір депозиту) (а.с.4 - копія договору). Згідно п.1.1 вищевказаного договору, [PERSON] внесла внесок на депозитний рахунок кредитної спілки «Кредитна спілка офіцерів київського гарнізону», а спілка прийняла внесок на умовах строковості, зворотності та платності в розмірі 58 000 грн. 00 коп., на строк, початком якого є дата внесення внеску, а закінчення строку - 02 серпня 2012 року. Як визначено в п.2.1 вищевказаного договору, внесок здійснюється членом КС шляхом внесення внесення грошових коштів в національній валюті готівкою в касу спілки або шляхом безготівкового перерахування зазначених коштів на поточний рахунок спілки, визначений в розділі 8 цього договору. П.п.3.2.1 п.3.2 вказаного договору передбачено, що спілка зобов'язується прийняти від члена КС внесок на умовах, передбачених розділом 2 цього договору. Відповідно до п.2.3 договору, процентна ставка за внеском встановлюється у розмірі 21% річних. Згідно п. 2.5 договору, нарахування процентів на внесок починається з наступного дня після внесення позивачем внеску та припиняється в день, визначений п.п.1.1 цього договору в якості закінчення строку внеску або в день остаточного розрахунку у випадку дострокового розірвання цього договору. У відповідності до вимог п.2.9 вищевказаного договору, кредитна спілка «Кредитна спілка офіцерів київського гарнізону» зобов'язується повернути [PERSON] суму внеску та сплату нараховані але не сплачені проценти на внесок з дня закінчення строку цього договору визначеного в п.1.1 цього договору, в 3 (три) місячний термін, нарахування відсотків за цей час не відбувається. Відповідно до п.2.13 договору, при закінченні дії договору нараховані основна сума та відсотки починають сплачуватися на наступний день відповідно до п.2.9 цього договору. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] належним чином виконала умови депозитного договору та внесла на депозитний рахунок кредитної спілки «Кредитна спілка офіцерів київського гарнізону» грошові кошти в розмірі 58 000 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 02 липня 2011 року. Таким чином, строк дії даного договору депозиту становить з 02 липня 2011 року по 02 серпня 2012 року, виходячи із умов п.1.1 договору депозиту. Відповідну до графіку розрахунків, укладеного в двох примірниках, який є невід'ємною частиною договору депозиту підписаний сторонами, кредитна спілка «Кредитна спілка офіцерів київського гарнізону» зобов'язана була сплатити відсотки за користування внеском у наступному порядку та розмірах : · 30.09.2011 року сплатити кошти в розмірі 3003 грн. 29 коп. · 02.01.2012 року сплатити кошти в розмірі 3136 грн. 58 коп. · 02.04.2012 року сплатити кошти в розмірі 3028 грн. 36 коп. · 02.07.2012 року сплатити кошти в розмірі 3028 грн. 36 коп. · 02.08.2012 року сплатити кошти в розмірі 1031 грн. 64 коп. Таким чином, задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з наступного. У відповідності до ст.626 ЦК України, договір є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Виходячи зі змісту ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Крім того, виходячи зі змісту ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відтак, кредитна спілка «Кредитна спілка офіцерів київського гарнізону» зобов'язана була сплачувати відсотки за користування у відповідності до графіка розрахунків та не пізніше 02 листопада 2012 року та повернути внесок на користь [PERSON] Однак, як встановлено в ході судового розгляду, кредитна спілка «Кредитна спілка офіцерів київського гарнізону» належним чином свої обов'язки щодо сплати відсотків за користування та повернення внеску в розмірі 58 000 грн. 00 коп. не виконала, чим порушила умови договору депозиту та свої зобов'язання. А відтак, з 03 листопада 2012 року у кредитної спілки «Кредитна спілка офіцерів київського гарнізону» обліковується грошова заборгованість перед [PERSON] на суму 71 228 грн. 23 коп., яка складається з 58 000 грн. 00 коп. внеску та 13 228 грн. 23 коп. відсотків за користування. Як вбачається з матеріалів справи, 08 січня 2013 року між [PERSON], кредитною спілкою «Кредитна спілка офіцерів київського гарнізону» та кредитною спілкою «Офіцерів міста Києва» було укладено договір № 6/13Д про врегулювання питань щодо боргу та його переведення (а.с. 7 - копія договору). Відповідно до п.1 вказаного договору, цим договором регулюються відносини, пов'язані із заміною зобов'язаної сторони (первісного боржника) у зобов'язанні, що виникає із Договорів про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок № 7/1д/09 від 23.02.2009 р., № 14/1д/11 від 01.07.2011 р. укладеного між первісним боржником (кредитною спілкою «Кредитна спілка офіцерів київського гарнізону») та кредитором ([PERSON].). Згідно п.2 вказаного договору, кредитна спілка «Кредитна спілка офіцерів київського гарнізону» переводить на кредитну спілку «Офіцерів міста Києва» залишок боргу згідно договору депозиту, згідно фінансового обліку кредитної спілки як пайовий внесок у кредитної спілки «Офіцерів міста Києва» з подальшим погашенням боргу згідно графіку, який узгоджується між [PERSON] та кредитною спілкою «Офіцерів міста Києва» виходячи із фінансових можливостей останнього. Так, відповідно до ст.520 ЦК України, боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Згідно ст.521 ЦК України, форма правочину щодо заміни боржника у зобов'язанні визначається відповідно до положень ст.513 ЦК України. Виходячи зі змісту ст.513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі що і правочин на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.1 Закону України «Про кредитні спілки», кредитна спілка - це неприбуткова організація заснована фізичними особами, проф. спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та надання фінансових послуг за рахунок об'єднання грошових внесків членів кредитної спілки. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим законом. Згідно ч.1 ст.3 Закону України «Про кредитні спілки», кредитна спілка є юридичною особою, має самостійний баланс, банківські рахунки і використовує їх згідно із законодавства у самостійно обраних банківських установах, а також печатку, штамп та бланки із своїм найменуванням, власну символіку. У відповідності до ст.8 Закону України «Про кредитні спілки», державна реєстрація кредитної спілки здійснюється національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, відповідно до вимог цього закону. Реєстрація кредитної спілки здійснюється шляхом внесення відповідного запису до державного реєстру фінансових установ. Ліцензуванню в кредитній спілці підлягає діяльність по залученню внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також інші види діяльності відповідно до закону. Відповідно до п. 1.1 ліцензійних умов провадження діяльності кредитних спілок з надання фінансових послуг, для залучення внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, використання таких коштів для надання їм кредитів, кредитна спілка зобов'язана отримати ліцензію на здійснення діяльності по залученню внесків членів кредитної спілки на депозитні рахунки. Отже, юридична особа для здійснення фінансово-господарської діяльності по залученню внесків (вкладів) від фізичних осіб (членів) на депозитні рахунки повинна бути зареєстрована у національній комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг як фінансова установа та мати відповідну ліцензію для можливості здійснення діяльності щодо залучення депозитів. Таким чином, новий боржник - юридична особа, як учасник цивільних відносин, приймаючи на себе відповідні зобов'язання за цивільно-правовими договорами, укладення яких можливо законодавчо обмеженим колом осіб, має відповідати приписам законодавства, які застосовуються до первісного боржника. Як вбачається з відповіді Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 12.11.2013 року № 8660/15-9, кредитною спілкою «Кредитна спілка офіцерів київського гарнізону» отримано в Державній комісії з регулювання ринків фінансових послуг України ліцензію на здійснення діяльності по залученню внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки серії АВ № 362695, строком дії з 31.12.2007 року по 31.12.2010 року. Інформацію щодо діяльності кредитної спілки «Офіцерів міста Києва» надати не можливо, оскільки відомості про зазначену спілку не вносились до Державного реєстру фінансових установ. Таким чином, кредитна спілка «Офіцерів міста Києва» для набуття прав та обов'язків за договором депозиту № 14/1д/11 від 02.07.2011 р. першочергово повинна бути фінансовою установою та внесеною до Державного реєстру фінансових установ та відповідно повинна мати відповідну ліцензію на здійснення діяльності по залученню внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки. Отже, виходячи зі змісту ст.91 ЦК України, юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов'язки як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Юридична особа може здійснювати окремі види діяльності, перелік яких встановлюється законом, після одержання спеціального дозволу (ліцензії). Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Згідно ст.227 ЦК України, правочин юридичної особи вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсний. Якщо юридична особа ввела другу сторону в оману щодо свого права на вчинення такого правочину, вона зобов'язана відшкодувати їй моральну шкоду, завдану таким правочином. Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Як встановлено в ході розгляду справи, станом на сьогоднішній день, відповідачі не виконали вимоги позивачки щодо повернення депозитних коштів та нарахованих відсотків за депозитом, ні до моменту укладення договір № 6/13Д про врегулювання питань щодо боргу та його переведення, ні після його укладання. Таким чином, враховуючи вищевикладене, заслухавши пояснення представника позивачки, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та наявність законних підстав для їх задоволення. Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь позивачки судовий збір в розмірі 735 грн. 00 коп. На підставі ст.ст. 216 ч.1, 227, 513, 520, 521, 525, 526, 610, 612, 1058, 1060, 1061 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 169,208-209, 212-215, 218, 223, 224-228, 292-294 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved