Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що з 18.09.2010 року по 09.04.2015 року проживала з відповідачем в зареєстрованому\~ шлюбі. В шлюбі народився син, [PERSON], [INFO]. За час спільного подружнього життя, 29.09.2011\~ року,\~ за спільні кошти вони придбали двокімнатну квартиру\~ № 70 у багатоквартирному будинку № 39 по вул. Леніна (теперішня назва [PERSON]) в м. Лебедині Сумської області, загальною площею 39,3 кв.м,\~ житловою площею 24,7 кв.м, на пятому поверсі.\~ Крім того, вони придбали автомобіль [NUMBER]. До цього часу вони з відповідачем, у досудовому порядку,\~ не вирішили спір про володіння та користування спільним майном, вона звернулася до суду і просить визнати за нею право власності на 1/2 частину двокімнатної квартири № 70 у багатоквартирному житловому будинку № 39\~ по вул. Тараса Шевченка в м. Лебедині Сумської області та стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати.\~ В судовому засіданні представник позиваки підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача проти позову заперечив з тих підстав, що на момент купівлі спірної квартири позивачка не мала заробітку і квартира була придбана на його кошти, після продажу іншої квартири. У судовому засіданні були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Між відповідачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] Сергієвною 18 вересня 2010 року укладений шлюб, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Сумській області актовий запис №142, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БП №056995 (а.с.7). 12 травня 2011 року у шлюбі народився син [PERSON], що ставерджується свідоцтвом про народження серії 1-БП №118127 (а.с.9). 9 квітня 2015 року рішенням Лебединського районного суду Сумської області (справа №580/515/15ц) (а.с.8) шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. У шлюбі 29 вересня 2011 року [PERSON], за письмовою згодою дружини [PERSON], у [PERSON] за суму 30000 грн. була придбана двокімнатна квартира площею 39,3 кв. м. по адресі вул. Леніна ([PERSON]) [ADDRESS]., що встановлено з нотаріально посвідченого договору купівлі продажу реєстраційний номер 2917 ВРН№452532 від 29 вересня 2011 року посвідченого приватним нотаріусом Лебединського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с.10,12). Право власності зареєстроване 18 жовтня 2011 року державним реєстратором, про що свідчить витяг про державну реєстрацію прав (а.с.11). Позивачка [PERSON] проживає разом з сином [PERSON] за адресою вул. Леніна ([PERSON]) 39 кв. 70, що встановлено з довідки про склад сімї (а.с.13). Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доход). Ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розяснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України. Право власності на квартиру було набуте відповідачем під час шлюбу, а за таких обставин квартира за адресою [ADDRESS] є спільною сумісною власністю позивачки і відповідача. Частиною 1 ст. 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Законодавцем визначено, що право на поділ майна, яке перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Стаття 70 СК України, встановлює, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. На підставі викладеного

Outcome: approved