Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, який підтримала в судовому засіданні і пояснила, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. 23 грудня 2011 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу позивачка залишила собі дівоче прізвище [PERSON]. Після розлучення позивачка звернулася до суду про стягнення з відповідача аліментів, і рішенням Коломийського міськрайонного суду від 25.10.2011 року було вирішено стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дитини. Відповідач дитиною не цікавиться, не виявляє бажання займатися її вихованням,аліментів не сплачує та в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали , просять суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо сина [PERSON], [INFO]. Відповідач в судове засідання не з`явився без поважної причини, про дату,час та місце слухання справи був належним чином повідомлений. Представник органу опіки та піклування Коломийської районної державної адміністрації в судовому засіданні позовні вимоги заперечила, надала відповідний висновок про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Прокурор вказав, що поведінка відповідача є не правильною, позовні вимоги позивачки підтримав в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, представника служби у справах дітей, думку прокурора, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач - [PERSON], є батьком [PERSON], [INFO]. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 12 травня 2016 року Дебеславцівської сільської ради від 12 травня 2016 року № 28 підтверджено, що [PERSON] проживає з позивачкою за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Довідкою відділу ДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції від 01.01.2016 року № 5/12 підтверджено, що відповідач заборгував [PERSON] станом на 20.05.2016 року 18 300 грн. Відповідно до висновку Служби у справах неповнолітніх Коломийської райдержадміністрації від 2.06.2016 року № 389/01-052/154 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], відповідач по справі, батько неповнолітньої дитини не може займатись вихованням дитини, оскільки його бувша дружина, позивачка по справі, не надає можливості зустрічатись з дитиною. Відповідно комісія Коломийської РДА не знайшла виняткових причин для позбавлення відповідача батьківських прав щодо дитини. На даний час дитина [PERSON] проживає з мамою - позивачкою в справі, має всі належні умови для проживання та фізичного і духовного розвитку. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров`я дитини,її фізичний та духовний розвиток та моральний розвиток,готувати її до самостійного життя,а також зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав і свобод інших людей,любові до своєї сімї та родини,свого народу. Згідно ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення нею повноліття. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для особи,що позбавляється таких прав, так і для дитини (ст.166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батька чи матері в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Суд вважає, що позивачкою представлено суду недостатньо доказів для того, щоб позбавити батьківських прав відповідача та не наведено достатньо виняткових причин для такого позбавлення. Так, вказана в поясненнях обставина, що відповідач не сплачує аліменти ,має заборгованість, а також той факт що щодо нього винесено вирок за ст.164 ч.1 КК України, на думку суду, не є і не може бути тою єдиною та вичерпною обставиною та підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Так в судовому засіданні встановлено,що відповідач дійсно має достатньо велику заборгованість по сплаті аліментів, однак, суд бере до уваги, що відповідач , протягом останніх 3-х років не має постійної роботи, часто виїжджає за кордон на сезонні роботи. Сама позивачка в своїх поясненнях підтвердила, що відповідач був відсутній в Україні останніх 2.5 років, був на заробітках за кордоном, тобто сам знаходиться в тяжких життєвих умовах. Щодо обставини ,що відповідач не цікавиться дитиною, її життям та розвитком, то суд зазначає, що таких доказів та даних позивачка суду не змогла надати. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача на даному етапі, може в подальшому призвести до втрати останнім життєвих зв`язків та позбавлення його нормального спілкування з оточуючими, оскільки відповідач і так знаходиться в тяжких життєвих обставинах і наявність дитини для нього є останнім прихистом і надією, якої його на даний час не можна позбавляти. У відповідності до ст.ст.10,60 ЦПК України , кожна сторона повинна суду довести ті обставини,на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та зхаперечень. Таким чином, суд приходить до висновку, що стосунки між сторонами - позивачкою та відповідачем є неоднозначними , відбиваються на дитині, а виняткові обставини, внаслідок яких слід позбавити батьківських прав відповідача,а саме представлення відповідних довідок з навчального закладу,лікувального закладу, пояснення свідків, які б підтвердили твердження позивачки про те,що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків, суду не доведено. Сама несплата аліментів відповідачем не може бути підставою для позбавлення його батьківських прав. Разом з тим, суд вважає за доцільне попередити відповідача про необхідність змінити свою поведінку та своє ставлення до виховання дитини, враховуючи існуючі обставини, і покласти на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. За таких обставин суд приходить до висновку , що позов є передчасним. Встановлене судом, підтверджується висновком Служби у справах неповнолітніх Коломийської райдержадміністрації, копією свідоцтва про народження дитини, копією свідоцтва про розірвання шлюбу та іншими перевіреними в суді доказами. На підставі ст.ст.150,164,165,166,180 Сімейного кодексу України, постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» та

Outcome: dismissed