Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, який згодом уточнила (а.с.18) та просила ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі з 24.10.2010 року. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 14.10.2014 року шлюб між ними було розірвано. Від даного шлюбу у сторін є малолітня дитина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Через скрутне фінансове становище та через те, що відповідач відмовляється у добровільному порядку надавати допомогу, позивачка була змушена звернутись до суду з вказаним позовом. До судового засідання позивачка не з`явилася, але надала до суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, на уточненій заяві наполягала (а.с.18). В судове засідання відповідач не з'явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги по уточненому позову визнав та не заперечував проти його задоволення (а.с.19). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 14.10.2014 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.4). Від вказаного шлюбу у сторін є малолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.3), який проживає з матір`ю, відповідно до довідки Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області №1704 від 16.07.2018 року (а.с.5). Згідно вказаного вище свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком [PERSON]. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ) дитина, враховуючи її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. На підставі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одночасно, стаття 183 СК України зазначає - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати по справі. На підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved