Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача ПАТ «Кредобанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Черник Наталія Степанівна, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Маковецький Зор`ян Вікторович з позовною вимогою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування вимог позивач зазначає, що 22 січня 2018 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Черник Наталією Степанівною видано виконавчий напис за реєстровим № 74 від 22.01.2018 року, яким запропоновано звернути стягнення на транспортний засіб марки RENAULT CAPTUR 2016 року випуску, який належить [PERSON] на підставі Договору застави, посвідченого 04 січня 2017 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Винницьким А. Л., за реєстровим № 6, та передано в заставу ПАТ «Кредобанк» в забезпечення виконання зобов`язань позивачки по Кредитному договору №5985/2016 від 04 січня 2017 року. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецьким З. В. від 05.03.2018 року ВП №55940285 відкрито виконавче провадження на підставі вищевказаного виконавчого напису нотаріуса та звернено стягнення на вказаний транспортний засіб. Вважає, що виконавчий напис є незаконним та таким, що не підлягає виконанню зважаючи на те, що на момент звернення із заявою про вчинення виконавчого напису сума заборгованості не була безспірною. Так стягувачем було завищено суми вимог, які були пред`явлені позивачу, зокрема сума боргу на яку нараховувалися відсотки за користування коштами, а також змінена процентна ставка без відома позивача всупереч п. п. 3.3 та 3.4 вказаного кредитного договору. Згідно з розрахунком заборгованості сума заборгованості за тілом кредиту становила 374 270,37 грн., у виконавчому ж написі вказана інша сума, а саме 376 391,87 грн.. Також вважає, що відповідач не мав права змінювати процентну ставку до 31.01.2020 доку, однак відповідно до вказаного розрахунку заборгованості 01.01.2018 року процентна ставка була змінена з 16.9% на 21.9%, що призвело до неправильного визначення заборгованості по процентах в період з 01.01.2018 року по 16.01.2018 року. Окрім того, ніяких вимог кредитора позивач ніколи не отримувала, а нотаріус не повідомляла її про те, що до неї звернулися з заявою про вчинення виконавчого напису. Позивачка у судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява у якій вона позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, а справу розглянути у її відсутності. Відповідачем подано відзив на позовну заяву (а.с. 28-34), та заперечення на відповідь на відзив (а.с. 102-104), в якому він заперечує проти задоволення позовних вимог, та просить в задоволенні позову відмовити. Зокрема у запереченні відповідач звертає увагу суду на те, що у відповіді на відзив позивач акцентує увагу на відмінність тіла кредиту у досудовій вимозі, що складає 374 270,37 грн., від суми тіла кредиту до приватного нотаріуса , що складає 376 391,87 грн. Вважає, що предметом спору у цій справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, і не стосується спору щодо правильності нарахування суми заборгованості. Заборгованість позивачки на дату вчинення виконавчого напису становила 408 217,88 грн. та складалася із: 376 391 грн. - неповернутої суми кредиту; 26 870,05 грн. - прострочених відсотків; 2 955,96 грн. - заборгованості пені за період з 16.01.2017 по 15.01.2018; 2000 грн. - плати за вчинення виконавчого напису. Також відповідач вважає безпідставним твердження позивача щодо зміни процентної ставки. Зазначає, що розмір маржі в складі процентної ставки за користування кредитними коштами збільшується на 5% діючої процентної ставки з 1-го числа місяця наступного за тим в якому закінчився строк дії договорів страхування. Така зміна розміру маржі не потребує додаткового погодження сторонами та повідомлення про це позичальника. Згідно п. 18.2 Договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № 170562абі від 30.12 2016 дата закінчення договору 29.12.2017. Оскільки позичальник не уклав по закінченню новий договір страхування транспортного засобу, тобто не виконав вимоги пунктів 3.11 та 9.1.3. кредитного договору, кредитор з 01.01.2018 змінив процентну ставку з 16.99 % на 21,9% без повідомлення та погодження позичальника. Позивач будучи повідомлена про час, дату та місце розгляду справи у судове засідання повторно не з`явилась, причини своєї неявки не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не подали Відповідач в судове засідання не з`явився, однак до початку розгляду справи подав заяву про розгляд справи без участі та просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Черник Наталія Степанівна в судове засідання не з`явилася, однак до початку розгляду справи подала заяву про розгляд справи без участі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Маковецький Зор`ян Вікторович в судове засідання не з`явився, та не повідомив суд про причини неявки, хоча про час, дату і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Так в рішенні Європейського суду з прав людини по справі Пономарьов проти України (Заява № 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). Отже правові наслідки не прибуття в судове засіданні сторін та їх уповноважених представників покладено повністю на відповідні сторони. З огляду на обсяг наданих сторонами доказів на обґрунтування своєї позиції по суті спору, суд вважає за можливе повести розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного тексту судового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 04.01.2017 між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 5985/2016 (а.с. 11, 12). Згідно з абзацом 2. п. 1.2 Статуту АТ «Кредобанк» в новій редакції від 29.1 1.2018 року, затвердженого рішенням Акціонера № 03/2018 від 29.11.2018 року (а.с. 56-60), Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» змінив своє найменування на Акціонерне товариство «Кредобанк», який являється його правонаступником. Для забезпечення виконання зобов`язань, які виникають з Кредитного договору № 5985/2016 від 04.01.2017 р. між Сторонами 04.01.2017 р. укладено Договір застави № 6 (а.с. 9, 10). Згідно з п. 1.2. Договору застави предметом застави є рухоме манно: автомобіль марки RENAULT, модель CAPTUR, 2016 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , об`єм двигуна 1461 куб, см. колір червоний, реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до п. 1.1 Договору застави, цей Договір забезпечує виконання зобов`язання Заставодавця та вимог ПАТ «Кредобанк», які виникають з Кредитного договору № 5985/2016 від 04.01.2017, укладеного між Заставодавцем та Заставодержателем, а також усіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені у майбутньому, стосовно повернення отриманої суми кредиту, непогашених процентів, комісій, штрафів, пень та інших видів неустойки у повному обсязі. На умовах: строк повернення кредиту 01 січня 2024 р., сума кредиту - 396 033, 29 грн. Договором застави АТ «Кредобанк» надано право звертати стягнення шляхом вчинення виконавчого напису, порядок передбачено п. 3.1.4., п. 5 Договору застави та чинним законодавством України. Відповідно до п. 5.З. Договору застави, звернення стягнення на Предмет застави здійснюється: у судовому порядку, у позасудовому порядку, на підставі виконавчого напису нотаріуса. 23.11.2017 представником ПАТ «Кредобанк» сформовано досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань до [PERSON] (а.с. 43, 44), в якій відповідач вимагає від позивача протягом 30 днів з моменту отримання письмової вимоги банку, але в будь-якому випадку не пізніше 35 днів з моменту надсилання даної вимоги достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії, а також штрафні санкції, а саме: 395 522,16 грн., в тому числі: 374 270,37 грн. - заборгованість по основному боргу, в тому числі прострочена - 8 286,86 грн. прострочена; 16 157,85 - прострочені проценти за користування кредитом; 3 864,10 - нараховані проценти за користування кредитом; 1 229,84 - нарахована пеня. Згідно з Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) № 54110942 від 23,11.2017 р. (а.с. 47) зареєстровано звернення стягнення одночасно із відправленням досудової вимоги до боржника. 17.12.2017 представник ПАТ «Кредобанк» звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Черник Наталії Степанівни із заявою про звернення стягнення на предмет застави шляхом вчинення виконавчого напису (а.с. 48, 49). В поданій заяві зазначено, що заборгованість за Кредитним договором № 5985/2016 від 04.01.2017 без пені становила 403 261,92 гри., та складається із: 376 391,87 грн. - неповернута сума кредиту станом на 16.01.2018; 26 870, 05 грн. - прострочені відсотки станом на 16.01.2018. Заборгованість пені за період з 16.01.2017 по 15.01.2018 становить - 2 955, 96 грн. Також, ПАТ «Кредобанк» просить стягнути витрати Банку по вчиненню виконавчого напису. 22 січня 2018 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Черник Наталією Степанівною видано виконавчий напис за реєстровим №74 від 22.01.2018 року (а.с. 8). За даним виконавчим написом запропоновано звернути стягнення на транспортний засіб марки RENAULT CAPTUR 2016 року випуску, номер шасі [NUMBER] . [NUMBER] , колір - червоний, тип - легковий хетчбек - В, об`єм двигуна - 1461 куб. см, реєстраційний номер [NUMBER] , на підставі Договору застави посвідченого 04 січня 2017 року Винницьким А. Л., приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу за реєстровим №6, переданий в заставу ПАТ «Кредобанк» в забезпечення виконання зобов`язань позивача по Кредитному договору № 5985/2016 від 04 січня 2017 року. За рахунок коштів отриманих від реалізації вказаного транспортного засобу запропоновано задовольнити вимогу ПАТ «Кредобанк» станом на 16 січня 2018 року за період 01 вересня 2017 року по 16 січня 2018 року включно в розмірі: 376 391,87 гри. - неповернута сума кредиту станом на 16 січня 2018 року; 26 870, 05 гри. - прострочені відсотки станом на 16 січня 2018 року; 2 955, 96 грн. - заборгованість по пені за період 01 вересня 2017 року по 16 січня 2018 року; - 2 000, 00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 408 217,88 грн. Оцінюючи безпосередні дії нотаріуса, та твердження позивача про те, що правильність нарахування суми заборгованості не є предметом спору у цій справі, суд зазначає наступне. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обовязків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). З цих підстав суд відхиляє доводи позивача про те, що спір не стосується правильності нарахування суми заборгованості. Тому оцінюючи правильність нарахування суми заборгованості, суд зазначає наступне. У заяві про звернення стягнення на предмет застави шляхом вчинення виконавчого напису до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Черник Наталії Степанівни від 17.12.2017 (а.с. 48, 49) зазначено, що до цієї заяви додано: договір застави, копія кредитного договору, лист від 23.11.2017 на адресу позичальника з квитанцією, довіреність, доказ видачі кредиту. Матеріали справи не містять доказів про надання нотаріусу додаткових документів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у переліку документів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Так, для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, окрім оригіналу кредитного договору додається засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідачем не надано суду доказів того, що до заяви про звернення стягнення на предмет застави шляхом вчинення виконавчого напису було додано виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, що ставить під сумнів дослідження нотаріусом первинних документів на предмет безспірності заборгованості. Також суд зазначає, що в наданій нотаріусу досудовій вимозі щодо виконання договірних зобов`язань до [PERSON] (а.с. 43, 44), заборгованість по основному боргу становить 374 270,37 грн., що не відповідало сумі зазначеній в заяві про звернення стягнення на предмет застави (376 391,87 - грн.). При цьому ані нотаріусу, ані суду, ненадані докази того, що така досудова вимога вручена боржнику. З огляду на вищенаведене суд констатує той факт, що документи подані приватному нотаріусу Львівського міського нотаріального округу Черник Наталії Степанівні не підтверджували безспірність заборгованості боржника перед стягувачем, тобто нотаріальна дія не відповідає вимогам статті 88 Закону України «Про нотаріат». Водночас, суд критично відноситься до твердження позивача про те, що відповідач не мав права в односторонньому порядку змінювати процентну ставку з 16.9% на 21.9%, що призвело до неправильного визначення заборгованості по процентах в період з 01.01.2018 року по 16.01.2018 року. Так, по закінченню договору страхування транспортного засобу позивач не уклав новий договір страхування транспортного засобу, що, відповідно до пунктів 3.11 та 9.1.3. кредитного договору № 5985/2016 від 04.01.2017, надавало право відповідачу односторонньому порядку змінювати процентну ставку. Твердження позивача про те, що нотаріус не повідомляла його про наявність заяви вчинення виконавчого напису є безпідставним, оскільки законодавство не покладає на нотаріуса такого обов`язку. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України до судових витрат понесених позивачем суд відносить витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в корить позивача оплачений останнім судовий збір у розмірі 840,80 грн. (а.с. 16), та понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3300 грн.. Витрати на професійну правничу допомогу підтверджені розрахунком суми судових витрат (а.с. 13), актом виконаних робіт (а.с. 14), квитанцією про оплату послуг адвоката (а.с. 15). На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», та

Outcome: approved