Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, у якому просить надати їй додатковий строк на прийняття спадщини, посилаючись на слідуючі обставини. 18 серпня 2010 року її мати [PERSON] зробила заповідальне розпорядження, яким усе майно, де б воно не було та з чого не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона буде мати право, заповіла [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла і після її смерті відкрилася спадщина. У встановлений шестимісячний строк, відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, [PERSON], згідно заповіту, повинен був звернутися до нотаріуса для подачі заяви про прийняття спадщини. Вважаючи, що [PERSON] прийняв спадщину по заповіту, позивачка у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини по закону, як спадкоємиця першої черги, не зверталася. Однак, у квітні місяці 2014 року їй стало відомо, що [PERSON] в установлений законом строк до нотаріуса не звернувся та у подальшому не бажає приймати спадщину, про що свідчить його заява, належно засвідчена посадовою особою органу місцевого самоврядування. При зверненні позивачки 08.04.2014 року до приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] для прийому та реєстрації заяви про прийняття спадщини та відкриття спадкової справи після смерті матері [PERSON], їй було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини з причини втрати 6 (шести) місячного строку прийняття спадщини. За таких обставин, позивачка вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою про надання додаткового строку на прийняття спадщини, вважаючи, що строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважної причини. В судове засідання позивачка не з'явилась, але надала до суду заяву з проханням заслухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області в судове засідання не з'явився, але направив суду заяву з проханням заслухати справу за його відсутності, не заперечуючи проти вимог позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.05.2013 року (а.с.7) вбачається, що [PERSON] померла [INFO]. Копією заповіту від 18.08.2010 року (а.с.8) підтверджується, що [PERSON] є спадкоємцем по заповіту на все майно спадкодавця [PERSON] Із копії довідки № 55 від 24.01.2014 року, виданої виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (а.с.9), видно, що гр. [PERSON] [INFO], на день своєї смерті [INFO] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS]. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.07.1950 року (а.с.10), матір'ю позивачки є [PERSON]. Із заяви [PERSON] від 08.04.2014 року (а.с.11), належно завіреної в установленому законом порядку, слідує, що останній не бажає приймати спадщину по заповіту після смерті своєї бабусі [PERSON] Відмова нотаріуса (а.с.12) свідчить про неможливість позивачки отримати свідоцтво про право на спадщину по закону, в зв'язку з пропуском останньою встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Так, у першу чергу, як передбачено ст.1261 ЦК України, право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України. Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», акцентується увага на те, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що позивачка є спадкоємцем першої черги за законом після смерті її матері [PERSON](а.с.10). Однак, вона пропустила строк на подачу заяви про прийняття спадщини у зв'язку з тим, що була впевнена, що після смерті матері спадщину прийняв, відповідно до заповіту, [PERSON] Лише в квітні 2014 року, тобто майже через рік, вона довідалась, що спадкоємець за заповітом відмовився від прийняття спадщини заявою від 08.04.2014 року, інших спадкоємців не має. Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру(а.с.23), наданої 02.06.2014 року приватним нотаріусом Татарбунарського районного нотаріального округу [PERSON], за результатами пошуку спадкової справи після смерті [PERSON], померлої [INFO], інформація відсутня. За таких обставин, враховуючи, що позивачка не відмовилась від прийняття спадщини в установлений законом строк, суд вважає можливим визнати причину пропуску нею строку на подання заяви про прийняття спадщини поважною, надавши останній додатковий строк, достатній для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за законом, терміном у три місяці з часу набрання рішенням законної сили, задовольнивши вимоги позову.

Outcome: approved