Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

позивачка звернулась до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 24 листопада 2012 року вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, за час якого [INFO] у них народилась дочка [PERSON]. 16 жовтня 2016 року рішенням Кролевецького районного суду Сумської області шлюб між нею та [PERSON] розірваний, їй відновлено дошлюбне прізвище [PERSON]. З відповідачем вони проживають окремо, дочка [PERSON] проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач надавав їй грошові кошти на утримання дочки, але вона бажає, щоб він стабільно сплачував аліменти за рішенням суду. Посилаючись на викладене, позивачка, уточнивши в суді позовні вимоги, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на дочку [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. з подальшою індексацією відповідно до закону до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав частково, не заперечує, що зобов'язаний сплачувати аліменти на дочку, але вважає, що 1000 грн., які просить стягнути позивачка, завищена сума, він може сплачувати 400 грн. оскільки на даний час він не працює, добровільно приймає участь в АТО. Також він зазначив, що з часу розірвання шлюбу неодноразово пропонував позивачці купити дитині необхідні речі, а в грудні місяці надав для дочки 500 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи та пояснень сторін встановлено, що [PERSON] і [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.5). Дитина народилася під час шлюбу, в якому сторони перебували з 24 листопада 2012 року, 16 жовтня 2015 року рішенням Кролевецького районного суду Сумської області шлюб між ними розірваний (а.с.4). Як убачається з пояснень сторін, на сьогодні вони проживають окремо. Дочка [PERSON] проживає разом з позивачкою в с.Алтинівка Кролевецького району, що також підтверджується довідкою про склад сім'ї, виданою Алтинівською сільською радою від 01.02.2016 року (а.с.14). Згідно довідки про заробітну плату та інші прибутки від 04.11.2015 року позивачка працює вчителем у Алтинівській ЗОШ і отримує заробітну плату, розмір якої з травня по жовтень 2015 року становить 15571,96 грн. (а.с.6), і потребує коштів на утримання їхньої спільної з відповідачем дитини. [PERSON] надавав позивачці грошові кошти на утримання дочки, але остання бажає, щоб він стабільно сплачував аліменти за рішенням суду. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини (ч.2 ст.141 СК України). Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дитину. З 1 січня 2016 року прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років, встановлений Законом України «Про державний бюджет на 2016 рік», становить 1167 грн. Зважаючи на рівень цін та потреби дитини відповідно до її віку, сума 400 грн., яку згоден сплачувати на утримання дочки відповідач, не є достатньою для забезпечення дитини усім необхідним, створення нормальних умов для її життя та розвитку. Відповідач утриманців та стягнень за виконавчими листами не має, і хоча він офіційно не працює, однак він повинен організовувати своє життя так, щоб утримувати себе та виконувати свої батьківські обов'язки щодо дитини, в тому числі утримувати її в обсязі, що задовольнятиме її життєві потреби, а стягнення аліментів в розмірі 400 грн. не в повному обсязі захистить інтереси дитини. Також суд бере до уваги позицію відповідача щодо надання ним, за можливістю, коштів на дитину, але для забезпечення інтересів дитини кошти на її утримання мають надходити регулярно та стабільно, оскільки вона не повинна потерпати від суб'єктивних чи об'єктивних обставин, що складаються в житті батьків. Таким чином, зважаючи на доводи сторін, враховуючи визнання відповідачем позову в частині його обов'язку сплачувати аліменти на дитину; інтереси дитини; стан її здоров'я, про який є підстави вважати, що він є задовільним, оскільки позивачка не зазначила і не довела протилежного; матеріальне становище дитини, яке на сьогодні залежить від доходів матері; стан здоров'я відповідача та його матеріальне становище, а також те, що позивачкою не надано доказів на підтвердження тієї обставини, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі 1000 грн., виходячи з положень ст.ст.180, 182, 184 Сімейного кодексу України, у т.ч. щодо відсутності роботи у відповідача, у зв'язку з чим його дохід є нерегулярним та мінливим, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на дитину [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. щомісяця з індексацією відповідно до закону до досягнення дитиною повноліття, В іншій частині позову необхідно відмовити за безпідставністю. Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави 551 грн. 20 коп. судового збору. Відповідно до ст.ст.180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial