Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в обґрунтування якої представник зазначив, що у відповідності зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 23.07.2015, [PERSON] стала власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Також, позивачка являється власником земельної ділянки під даним житловим будинком. 07.09.2021, [PERSON] вирішила продати вищезазначений житловий будинок, але при зверненні до нотаріуса з`ясувалось, що відносно людини з аналогічним Прізвищем наявні відомості в єдиному реєстрі заборон відчуження. Згідно довідки з Єдиного реєстру речових прав від 07.09.2021, в розділі «Відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна» значиться, два реєстраційних номера обтяження, за однією постановою державного виконавця. З наведених підстав позивачка просила скасувати записи про обтяження (арешт нерухомого майна) за №4420766 та №4420897, які зареєстровані 30 липня 2007 року. Ухвалою суду від 14 вересня 2021 року по справі відкрито провадження, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 30-31). Відповідно до вимог частини 5 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. Відзиву від відповідача не надійшло. Згідно з частиною 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, дійшов до наступних висновків. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України). Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини 1 та 2 статті 12 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 23.07.2015, [PERSON] являється власником житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Як вбачається з відповіді Білозерського відділу Державної виконавчої служби Херсонського району, Херсонської області від 10.09.2021, відносно громадянки [PERSON] у відділі не перебувало і не перебуває будь-якого виконавчого провадження (а.с. 23). За змістом інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається,\~що за\~другим обтяженням\~за №4420897,\~об`єктом обтяження\~є житловий\~будинок за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~але в\~самій довідці\~за такою\~людиною як\~ [PERSON] \~такого нерухомого\~майна не\~зареєстровано,\~і виконані\~обидва записи\~про обтяження\~в один\~і той\~же день\~та час\~з розривом\~в 4\~хвилини,\~що вказує\~на їхню\~помилковість (а.с. 21-22). Стаття 41 Конституції України гарантує, що кожен громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, яка набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Наявність арешту на житловий будинок, позбавляє можливості позивачки у встановленому порядку користуватися та розпоряджатися своїм майном, а тому її право підлягає судовому захисту. З огляду наведеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved