Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про заборгованості по аліментам та неустойки посилаючись на те, що рішенням Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 16.05.2012 року з відповідача були стягнені аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 700,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач вищезазначене рішення суду не виконує внаслідок чого, з 05.10.2011 р. по 01.03.2013 р. утворилася заборгованість по аліментам - 9 783,33 грн. , неустойка - 31 930,55 грн. Позивачка просить суд стягнення з відповідача на її користь заборгованість по сплаті аліментів у сумі 9783,33 гривень, а також неустойки у сумі 31 930,55 гривень. Протягом слухання справи позивач надала заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по сплаті аліментів у сумі 9147,41 гривень, а також неустойки у сумі 71 906,16 гривень. Представник позивача [PERSON], який діє на підтаві договору про надання правової допомоги, в судовому засіданні на позовних вимогах наполягав, мотивуючи аналогічно викладеному в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги, в судовому засіданні позовні вимоги визнає частково в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 3 000,00 гривень, надавши письмові заперечення. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України . У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не можу бути менше встановленого Сімейним кодексом України. Згідно ч.1 та ч.3 ст.195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 16.05.2012 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 700,00 гривень щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 05.10.2011 р. до досягнення дитиною повноліття, на підставі якого видано виконавчий лист №2-4004. Станом на 01.03.2013 р. заборгованість по аліментах складає 9783,33 гривень. Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 11.11.2013 року заочне рішення Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 16.05.2012 року змінено, стягнуто з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 05.10.2011 року до досягнення ним повноліття. Станом на 01.02.2014 р. заборгованість по аліментах складає 9 147,41 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах, наданого Центрально-Міським ВДВС Горлівського міського управління юстиції від 04.02.2014 року. Відповідач з 20.12.2013 року працює у ФОП [PERSON] на посаді вантажника та отримує заробітну плату у розмірі 1250,00 гривень Згідно ч.9 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Отже при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» , а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. В той же час ні позивач, ні відповідач у встановленому законом порядку заяв до суду про оскарження розміру заборгованості за аліментами визначеного державним виконавцем не подавали. Діючим законодавством України не передбачена можливість стягнення судом з боржника заборгованості по сплаті аліментів за чинним судовим рішенням, яке знаходиться на виконанні, що призведе до подвійного стягнення грошових коштів з відповідача. За таких обставин у задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення заборгованості за аліментами слід відмовити. Щодо позовних вимог про стягнення пені за несвоєчасну виплату аліментів слід зазначити наступне. Згідно ч.1 ст. 196 Сімейного Кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. У судовому засіданні відповідачем не надано доказів того, що заборгованість зі сплати аліментів виникла не з його вини, а тому позивач має право на отримання неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів. [PERSON] маючи неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає окремо від нього з позивачем [PERSON] повинен усвідомлювати та добросовісно виконувати свій батьківський обов'язок по утриманню дитини до її повноліття. З огляду на те, що аліменти призначаються та виплачуються щомісяця, то неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів нараховується не на загальну суму заборгованості, а базою для її нарахування є сума чергового несплаченого місячного платежу. При цьому її нарахування не обмежується тим місяцем, коли мали бути сплачені аліменти, а здійснюються за кожен день прострочення по кожному місячному платежу окремо до повного погашення заборгованості. Суд вважає, що розмір неустойки (пені), який підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] за несвоєчасну виплату аліментів за заочним рішенням Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 16.05.2012 року та рішенням Апеляційного суду Донецької області від 11.11.2013 року повинен бути зменшений до 3700,00 гривень, з урахуванням обставин справи, принципу розумності, справедливості та реального виконання рішення суду. В силу ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 229,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial