overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що вона є дочкою відповідача, є студенткою першого курсу очної форми навчання (магістратура) Російського державного гуманітарного університету. У звязку з неможливістю самостійного забезпечення просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі ? частки всіх видів доходів відповідача щомісячно до досягнення нею 23 років, або до припинення навчання. Позивачка до суду не зявилася, в наданій до суду позовній заяві просила про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач до суду не зявився, але від нього надійшла письмова заява, згідно якої позов визнає повністю, просить справу розглянути за його відсутності. Згідно з ст. 206 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Відповідно до довідки № 449 від 22.08.2018 р. [PERSON] є студенткою першого курсу очної форми навчання за освітньою програмою 45.04.02. Лігнвістика ( магістратура), ІЛ (Інститут лінгвістики) Російського державного гуманітарного університету (а.с.11) Відповідно до\~ст.199 ч.1СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Тобто передбаченою цією нормою обовязковою умовою для стягнення аліментів є потреба повнолітнього сина чи дочки у матеріальній допомозі з боку батьків, та наявна у батьків можливість надавати матеріальну допомогу. Суд вважає, що під час навчання [PERSON] потребує матеріальної допомоги з боку батьків, оскільки несе витрати у звязку з навчанням та не має можливості себе утримувати через денну форму навчання. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що є передбачені ст.199\~СК України підстави для стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, а розмір аліментів, які просить стягнути позивач - є обґрунтованим. Отже, визнання відповідачем позову не суперечить закону та порушує прав та законних інтересів інших осіб. З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України,з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 704,80 грн. Відповідно до ст.430\~ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню у межах платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що вона з відповідачем не перебуває у шлюбі. Сторони мають спільну неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]., яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги та не бере участі у вихованні дитини. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, в поданій позовній заяві просила справу розглянути у її відсутність, зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив суд розглядати справу без його участі. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач - [PERSON]. Даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 ч.1 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 79 ч. 1, 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини до її повноліття. Врахувавши вищевикладене, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти. Судові витрати по сплаті судового збору, згідно ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 79,182, 180, 183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що є власником будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 24.05.2001 року. З відповідачем перебувала у шлюбі, який розірвано 26 січня 1995 року. Відповідач зареєстрований у будинку як член сім'ї, хоча не проживає у ньому без поважних причин з 2008 року. Просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS]. Позивачка у судове засідання не з'явилась, у письмовій заяві просила суд розглянути справу за її відсутності, позов підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини нез'явлення не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що будинок [ADDRESS] належить позивачці на підставі договору купівлі-продажу від 24 травня 2001 року (а.с.5-6). Відповідач, як член сім'ї власника, проживав та зареєстрований у даному будинку, що підтверджується копією будинкової книги та актом (а.с.8-9,11). Відповідач з 2008 року не проживає у даному будинку без поважних причин, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов (а.с.11). Підставами позову є відсутність відповідача за місцем реєстрації без поважних причин. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Оскільки між позивачкою та відповідачем відсутні інші домовленості (суду не надано доказів про їх наявність), враховуючи, що у судовому засіданні підтверджено факт відсутності відповідача у спірному будинку понад один рік, не надано доказів щодо наявності поважних причин відсутності відповідача у будинку, суд доходить висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. На підставі викладеного та ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 22.10.2004 року. З 2009 року і по теперішній час у вказаній квартирі зареєстрована її невістка [PERSON]. Відповідачка зареєстрована у квартирі як член сімї, хоча не проживає у ній без поважних причин з 2013 року у звязку з виїздом на інше місце проживання. Просила суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] Луганської. Позивачка у судове засідання не зявилась, у письмовій заяві просила суд розглянути справу за її відсутності, позов підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачка у судове засідання не з'явився, про причини незявлення не повідомила, клопотання про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачці на підставі договору купівлі-продажу від 22 жовтня 2004 року (а.с.7-9). Відповідачка, як член сімї власника, проживала та зареєстрована у даній квартирі, що підтверджується копією будинкової книги (а.с.11-13). Відповідачка з 2013 року не проживає у даній квартирі без поважних причин, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов (а.с.14). Підставами позову є відсутність відповідача за місцем реєстрації без поважних причин. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Оскільки між позивачкою та відповідачкою відсутні інші домовленості (суду не надано доказів про їх наявність), враховуючи, що у судовому засіданні підтверджено факт відсутності відповідачки у спірному будинку понад один рік, не надано доказів щодо наявності поважних причин відсутності відповідачки у квартирі, суд доходить висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання відповідачки такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням. На підставі викладеного та ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від спільного подружнього життя мають дочку [PERSON] , [INFO] . Сторони проживають окремо. Дочка проживає разом з матір`ю. Позивачка потребує матеріальної допомоги на її утримання від відповідача до досягнення дочкою трирічного віку, однак добровільно відповідач такої допомоги не надає. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дочкою трирічного віку. Ухвалою від 20.10.2021 було відкрито провадження у даній справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідач у встановлений судом строк відзиву не подав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявляв. Мається підтвердження про отримання ним ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви. Судом встановлено, що між сторонами 12.06.2019 було укладено шлюб ( а.с.6). Від спільного шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.7). На утримання дочки [PERSON] судовим наказом від 24.06.2021 з відповідача стягнуто аліменти (а.с.10). Відповідно до ч. 2 та 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дочкою трирічного віку у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, доказів на підтвердження неможливості сплати аліментів відповідачем не надано. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Витрати по сплаті судового збору, згідно ст.141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача. На підставі викладеного, відповідно до ст.79, 80, 84 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від спільного подружнього життя мають малолітнього сина [INFO] . З грудня 2019 сторони проживають окремо. Син проживає разом з матір`ю. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною та потребує матеріальної допомоги на її утримання від відповідача до досягнення сином трирічного віку, однак добровільно відповідач такої допомоги не надає. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно до досягнення сином трирічного віку. Позивач в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла письмова заява, в якій просила розглядати справу за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до суду не з`явився, надав письмову заяву, у якій позов признає у повному обсязі, справу просить розглянути за його відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що між сторонами 29.08.2017 було укладено шлюб ( а.с.8). Від спільного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Згідно довідки Карлівської міської ради від 12.02.2020 №655 (а.с.5) син [PERSON] проживає з позивачкою в [ADDRESS] . Відповідно до ч. 2 та 4\~ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка\~батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення сином трирічного віку у розмірі, що становить 1/4 частину від заробітку (доходу) відповідача. Тому, визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Витрати по сплаті судового збору, згідно\~ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача. На підставі викладеного, відповідно до ст.79, 80, 84 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від спільного подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Син проживає разом з нею. Позивачка потребує матеріальної допомоги на її утримання від відповідача до досягнення сином трирічного віку, однак добровільно відповідач такої допомоги не надає. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячнодо досягнення сином трирічного віку. Позивач в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла письмова заява, в якій просила розглядати справу за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до суду не з`явився, надав письмову заяву, у якій позов признає у повному обсязі, справу просить розглянути за його відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що між сторонами 27.10.2017 було укладено шлюб ( а.с.3). Від спільного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Згідно довідки Карлівської міської ради від 03.06.2019 №2894 (а.с.7) дочка [PERSON] проживає з позивачкою в [ADDRESS] . Відповідно до ч. 2 та 4\~ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка\~батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення сином трирічного віку у розмірі, що становить 1/4 частину від заробітку (доходу) відповідача. Тому, визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Витрати по сплаті судового збору, згідно\~ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача. На підставі викладеного, відповідно до ст.79, 80, 84 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від спільного подружнього життя мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . З травня 2019 сторони не проживають однією сім`єю. Матеріальну допомогу на утримання дружини відповідач не надає, хоча вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, та отримує лише щомісячну допомогу у розмірі 860 грн, цих коштів не достатньо. Тому позивач просить стягнути з відповідача алементи на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно до досягнення дочкою трирічного віку. Позивач в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла письмова заява, в якій просила розглядати справу за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до суду не з`явився, надав письмову заяву, у якій позов признає у повному обсязі, справу просить розглянути за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що між сторонами 10.09.2016 було укладено шлюб ( а.с.4). Від спільного шлюбу сторони мають дочку - [PERSON] , [INFO] ( а.с.5). Згідно довідки Мартинівської сільради від 02.08.20189 №1774 ( а.с.12) дочка [PERSON] проживає з позивачкою в [ADDRESS] . Відповідно до ч. 2 та 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дочкою трирічного віку у розмірі, що становить 1/6 частину від заробітку (доходу) відповідача. Тому, визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Витрати по сплаті судового збору, згідно ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача. На підставі викладеного, відповідно до ст.79, 80, 84 СК України,

Outcome: approved