Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача, в якому просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частки від доходу щомісячно починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову, покликається на те, що вона згідно довідки від 04.02.2016 року за №1302000256 взята на облік внутрішньо переміщеної особи, що проживає в [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] вона є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], а його батьком є [PERSON]. Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 22.02.2017 року визначено місце проживання їхнього малолітнього сина з нею. Їй відомо, що відповідач має постійне місце роботи, і офіційно працює на Донецькій залізниці в РСП №6 в м. Лиман. Виходячи з того, що у відповідача на утриманні немає інших дітей, вважає, що з нього необхідно стягувати аліменти в розмірі ? частці від усіх видів доходів. Позивачка позовні вимоги підтримала, пославшись на обставини, викладені у позові, який просила задоволити. Відповідач, подав письмове заперечення на позов, в якому просив у позові відмовити, погодився на стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн. щомісячно від дня прийняття рішення і до досягнення дитиною повноліття. Також вказав, що з 08.06.2016 року він перебуває у шлюбі з [PERSON], сумісно з нею виховує та утримає неповнолітню доньку дружини від першого шлюбу [PERSON], [INFO]. На теперішній час він дійсно працює на Донецькій залізниці у РЗП №6 в м. Лиман, шліфувальником. Оплата праці - відрядна. Виходячи з свого місячного доходу він згоден сплачувати аліменти на утримання 1300 грн. Разом з тим, з 12.12.2015 року по 08.06.2017 року син проживав разом з ним в м. Лиман, в той час як позивач знаходилась в м. Дрогобич. За весь час перебування дитини з ним, позивачка не приймала участь у її вихованні. Син відвідував ДНЗ №7 « Веселка» в м. Лиман з червня 2013 рік по червень 2017 рік. На аліменти позивачку він не подавав, утримував дитину самостійно. З'ясувавши обставини, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступного. Встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, виданого повторно, 27.01.2016 року [NUMBER] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області 03.11.2011 року народився [PERSON] і його батьками вказані [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 22.02.2017 року справа №236/26116/16-ц - позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] задоволено - визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], разом з матір'ю [PERSON]. Рішення залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 24.05.2017 року. Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до вимог ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, яка виховує сина, те, що вони є внутрішньо переміщеними особами і відповідача - платника аліментів (є працездатною особою, працює на Донецькій залізниці у РЗП №6 м. Лиман, шліфувальником, оплата праці відрядна - зі слів відповідача, також є особою молодого віку, з 08.06.2016 року перебуває у шлюбі з [PERSON], яка має дочку від першого шлюбу [PERSON], [INFO], яка має батька). При цьому, суд враховує рівність прав та обов'язків обох батьків щодо дитини, матеріальний стан позивачки та відповідача, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вимоги розумності та справедливості і визначає їх в розмірі 1/3 частини від доходів, але не менше 50 % прожитого мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, що на думку суду, на даний час буде відповідати інтересам дитини, враховуючи вік та матеріальні потреби, можливості відповідача, а також те, що його доходи з відрахуванням вищезгаданих витрат (аліментів на утримання дитини) повинні забезпечити прожитковий мінімум. Поряд з цим, суд вважає за необхідне роз'яснити, що ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, - що не позбавляє позивачку чи відповідача права за наявності вказаних підстав та доказів звернутись до суду з таким позовом. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Відповідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 640 грн.

Outcome: approved