Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом і просить виділити у її з дитиною користування кімнату площею 17,1 кв.м. з лоджією площею 1,6 кв.м., відповідачці - кімнату площею 9,6 кв.м. у квартирі [ADDRESS], при цьому підсобні приміщення - коридор, вбиральню, ванну кімнату, кухню та шафу - залишити у загальному користуванні, та розділити особові рахунки по сплаті комунальних послуг, направивши рішення для виконання до Суворовської райадміністрації. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 15.03.2012 року за нею та малолітнім сином було визнано право користування квартирою [ADDRESS], однак разом з дитиною вимушена користуватися кімнатою меншої площі, що створює незручності та не відповідає закону. Представник позивача звернувся до суду із заявою та просив розглянути справу за його відсутності, вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка та треті особи у судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, відповідачка - згідно розписки, оскільки приймала участь у попередньому судовому засіданні, про причини неявки суд не повідомили, з клопотаннями до суду не звертались. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 15.03.2012 року за позивачкою та її малолітнім сином було визнано право користування квартирою [ADDRESS], рішення суду виконане, позивачка з дитиною вселена до квартири та зареєстрована в ній з 05.10.2012 року. Спірна квартира належить місцевим радам. Квартира складається з двох житлових кімнат загальною жилою площею 27,7 кв.м., одна з яких площею 17,1 кв.м., у якій фактично проживає відповідачка, друга - площею 9,6 кв.м., у якій проживає позивачка з малолітнім сином [PERSON], а також коридору, вбиральні, ванної кімнати, кухні та шафи. За умови передання у користування позивачки та її сина кімнату більшої площі, на кожного із мешканців квартири приходитемиться понад 8,5 кв.м. жилої площі, що відповідатиме розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України: відповідно до Постанови виконкому Одеської обласної ради народних депутатів та президії обласної ради професійних союзів №52 від 16.01.1985 року «Про порядок надання жилих приміщень» зі змінами від 17.09.1991 року, за якими встановлено розмір середньої забезпеченості громадян житловою площею у населених пунктах Одеської області 8.5 кв.м. Відповідно до вимог ст.63 ЖК України, предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї або кількох кімнат. Згідно вимог ст.64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Відповідно до ч.2 ст.65 ЖК України, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Згідно норми ст.103 ЖК України, договір найму жилого приміщення може бути змінений тільки за згодою наймача, членів його сім`ї і наймодавця. Згідно вимог ст.104 ЖК України, член сім`ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму. У разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, спір може бути вирішено у судовому порядку. До посилання відповідачки на стан її здоров'я як на підставу для відмови у позові суд ставиться критично, оскільки такі обставини жодного значення для вирішення спору по суті не мають. З іншими вимогами позивачка не зверталась, відповідачка не надавала інших доказів на обґрунтування заперечень. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги правомірні і підлягають задоволенню, оскільки позивачка з малолітнім сином має право користування зазначеними приміщеннями разом з відповідачкою, їх права у користуванні квартирою є рівними, задоволення вимог позивачки не приведе до штучного погіршення житлових умов сторін та необхідності включення їх до списків на покращення житлових умов як осіб, які цього потребують.

Outcome: approved