Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], про стягнення аліментів. В позовній заяві зазначає, що 13 березня 2007 року між нею та відповідачем по справі було розірвано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER]. Від даного шлюбу в цій сім'ї народилося троє дітей, син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. На даний час сину виповнилося 18 років, проте він навчається в КЗ ЛОР «Бродівському педагогічному коледжі» на 4 курсі денної форми навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Термін навчання закінчується в липні 2014 року, що підтверджується відповідною довідкою. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків і коштів на утримання і навчання сина не надає. Утримання і навчання сина позивачка забезпечує сама, проте їй самотужки важко забезпечувати належні умови для навчання сина, оскільки це потребує значних затрат, зокрема харчування, придбання підручників, канцелярських товарів, тощо. Відповідач по справі має можливість забезпечувати дитину матеріально, є працездатною особою, інших утриманців не має, тому позивачка просить стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень на утримання сина [PERSON], щомісячно, до закінчення навчання. В судове засідання позивачка не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просить стягувати аліменти на свою користь на утримання сина в розмірі 600 (шістсот) гривень. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, від нього не надходила заява про відкладення розгляду справи. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224-226 ЦПК України та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення виходячи з наступного: Судом встановлено,що 13 березня 2007 року між позивачкою та відповідачем по справі було розірвано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], (а.с.5), згідно свідоцтва про народження від цього шлюбу у подружжя народився син [PERSON], [INFO].(а.с.4), який проживає разом з матір'ю, який зараз навчається, що підтверджується Довідкою Бродівського педагогічного коледжу імені Маркіяна Шашкевича (а.с.6). Згідно чинного законодавства відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття або до закінчення навчання. Відповідно до ст.182 ч.2 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з вищенаведеного, враховуючи матеріальне становище дитини, яка перебуває на утриманні матері, суд прийшов до висновку, що слід стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 500 гривень (але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку), щомісячно до закінчення ним навчання. Таким чином, суд вважає, що є всі правові підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст.180,181,182,183, СК України,

Outcome: approved