Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з цивільним позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем з тих підстав, що стосунки між подружжям погіршились, та вона не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем а також просить стягнути з відповідача на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 (чотирьох тисяч гривень) щомісячно до її повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову з 14.11.2016 року та аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 (чотирьох тисяч гривень) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку починаючи з дня пред'явлення позову з 14.11.2016 року. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні позивач підтримав частково позовні вимоги , а саме проти розірвання шлюбу не заперечує , що стосується аліментів на утримання дитини та дружини заперечував в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 2014 року. Також від позивачки надійшло клопотання, що після розлучення вона залишає собі прізвище «[PERSON]». [INFO] року в них народилася дитина: донька [PERSON], [INFO] року , про що відповідач визнав його батьківство та було отримане [INFO] р. свідоцтво про народження Серії [NUMBER] в Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції та складено відповідний актовий запис № 577. В графі батько записаний [PERSON]. Стаття 27 Конвенціїпро права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВР№ 789-XII від 27.02.91р. визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідач офіційно ніде не працює, ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та нею не цікавиться. У добровільному порядку надавати матеріальну допомогу, відповідач також відмовляється, офіційно працевлаштовуватися не може. На теперішній час позивачка ніде не працює оскільки знаходиться в дома з малолітньою дитиною, яка постійно потребує догляду , у зв'язку із чим позбавлена можливості працевлаштуватися та отримувати будь який дохід . Відповідно до ч. З ст. 181 СК України за рішенням суду кошти, на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з матеріалів справи, у них склались абсолютно різні погляди на життєві ситуації, вирішення побутових питань, вони втратили почуття взаємоповаги та любові, у зв'язку з чим збереження шлюбу суперечить інтересам обох з подружжя та їх неповнолітньої дитини. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є здоровим, працездатним чоловіком. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок лежить у рівній мірі на обох батьках. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, 1. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Враховуючи доходи відповідача, який офіційно ніде не працює суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково . На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial