Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що 6 грудня 2014 року між нею та відповідачем, укладена усна угода на заміну чотирьох шин в її автомобілі. Для виконання робіт позивачка надала відповідачеві автомобіль «Dacia Logan» та 4 безкамерні автошини 185/65R15 88T MP92 Sibir Snow «MATADOR» (Словаччина). При заміні шин одна з них була пошкоджена, тобто замінено було лише три шини автомобілю. На її претензії працівник автосервісу заявив, що причиною пошкодження четвертої шини була неналежна її якість. Провівши експертизу, позивачка отримала висновок, що причиною пошкодження шини стало порушення виконання правил монтажних робіт, тобто за вини відповідача. Отримавши висновок щодо причин пошкодження, позивачка звернулася до відповідача з претензією про усунення недоліків виконаних робіт та відшкодування завданої шкоди в розмірі 1220 грн., придбання нової шини в розмірі 1030 грн. та 190 грн. - вартість проведення експертизи, але відповіді не отримала. Після чого надіслала аналогічну претензію, але також відповіді не отримала, що й стало причиною звернення до суду. Позивачка просить стягнути з відповідача 1220 грн. завданих збитків та 2000 грн. моральної шкоди. В судовому засідання позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі та посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені у позовній заяві, просить позов задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, зазначивши, що позивачкою недоведений факт проведення робіт по заміні шин її автомашини саме в майстерні відповідача, представлені позивачкою квитанція про проведення робіт по заміні шин це квитанція про заміні шин іншої автомашини, надавши довідку, згідно якої, квитанція на яку посилається позивачка про оплату 6.12.2014 року 261 грн. за обслуговування її автомобілю виписана за обслуговування іншого автомобілю, та висновок експерта не є належним доказом, оскільки відсутні повноваження експерта, просить в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Вислухавши пояснення, перевіривши матеріали справи, суд встановив певні юридичні факти та відповідні до них правовідносини. Згідно ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як встановлено у судовому засіданні 6.12.2014 року позивачкою придбані 4 автошини 185/65R15 88T MP92 Sibir Snow «MATADOR» на суму 3360 грн.(а.с.5). Згідно квитанції № 817037 від 6.12.2014 року «ЧП [PERSON]» надана послуга з зняття-установки чотирьох коліс, заміна трьох коліс, балансировка чотирьох коліс, загальною вартістю 261 грн.(а.с.6). Суд приймає як належний доках вищезазначену квитанцію № 817037, оскільки в ній відображені дії, які співпадають з доводами позивачки, щодо угоди про заміну чотирьох коліс, але фактичної заміни трьох. Суд критично ставиться до доводів представника відповідача, що дана квитанція виписана на проведенні робіт по іншому автомобілю, оскільки в наданій суду довідці є посилання на книгу обліку доходів відповідача, але не надано підтвердження (виписки з самої цієї книги), що дана квитанція виписана саме за проведення ремонту автомобілю «BMW X5» на що посилається представник відповідача. Окрім того, суд критично ставиться до доводів представника відповідача, що вартість робіт в 261 грн. - це вартість заміни шин автомобілю «BMW X5», що за ствердженням представника відповідача, більше вартості заміні шин автомобілю «Dacia Logan», тому що судові не надана довідка вартості робіт по аналогічному обслуговуванню автомобілю марки «Dacia Logan». Окрім того, суд приймає як фактичне визнання факту проведення робіт по заміні шин автомобілю позивачки, ставлення представником відповідача під сумнів, наданого позивачкою, висновку експерту щодо причин пошкодження шини. З вищенаведеного суд приходить до висновку, що між позивачкою та відповідачем мале місце правовідносини щодо надання послуг по виконанню робіт по заміні шин автомобілю позивачки. Згідно ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно висновку експерта № ТЭ 307-2014 від 18.12.2014 року, який суд приймає як належний доказ: «проведенной технической экспертизой шины 185/65R15 88T MP92 Sibir Snow производства фирмы «MATADOR» (Словакия), дата изготовления 3114, маркировка и надписи соответствуют Правилам ЕЭК ООН № 30. При техническом осмотре выявлено, что шина не эксплуатировалась; разрушение бортового кольца с радиальным разрывом каркаса; дефектов производственного характера по месту разрушения не обнаружено; причиной отказа явились нарушения выполнения правил монтажных операций» (а.с.11). Тобто причина пошкодження шини - порушення правил монтажних робіт, виконання яких проводив відповідач. Згідно ч.3 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» (надалі Закон) у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи. Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором. Встановивши 18.12.2014 року, що недоліки виявлені при виконанні роботи, позивачка листом від 24.12.2014 року звернулася до відповідача з вимого про їх усунення та 29.12.2014 року надіслала відповідачеві претензію (а.с.14-16), але відповідач вимог ст.10 Закону не виконав, що є правомірною підставою для звернення позивачки до суду, згідно ст.17 та ст.22 Закону. Згідно ч.1 ст.906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі вищенаведеного суд вважає, що вимоги позивачки щодо відшкодування відповідачем завданих збитків: придбання нової автошини замість зіпсованої - 1030 грн. (а.с.13) та, витрати на послуги спеціаліста в розмірі 190 грн. (а.с.12), всього 1220 грн., підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що в даному випадку норми Цивільного Кодексу України не передбачають підстав для відшкодування моральної шкоди, а п.5 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено право споживача на відшкодування моральної шкоди лише у випадках, коли така шкода заподіяна небезпечною для життя і здоров'я продукцією. В даному випадку не доведено, що неналежне виконання відповідачем послуги привело до виникнення небезпеки для життя і здоров'я позивачки, й таким чином, відсутні підстав для відшкодування моральної шкоди. Тому в цій частині позовних вимог, суд вважає за необхідне відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно п.2 ч.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за позов даної категорії складає 1 відсоток ціни позову, але не менш 0,2 розмірі мінімальної заробітної плати. Розмір задоволених позовних вимог становить 1220 грн., 1 відсоток становить - 122 грн., що менше ніж 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, які становлять 243,60 грн., що й підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial