Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 17 листопада 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Вказує, що дитина перебуває на утримання позивачки, а угоди про сплату аліментів не досягнуто. Враховуючи те, що позивач офіційно працює і має можливість сплачувати аліменти на дитину яка знаходиться на диспансерно-динамічному лікуванні з приводу атопічного дерматиту та хронічного аденоїдиту та потребує постійного медикаментозного лікування та щорічного санаторно-курортного лікування. Крім того у позивачки на утриманні перебуває старший син [PERSON], [INFO], батько якого помер. З посиланням на норми матеріального та процесуального права просила суд: Розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції від 17.11.2007 року; Стягнути з [PERSON], на користь [PERSON] на утримання [PERSON], аліменти в розмірі 25% від заробітної плати відповідача щомісячно до повноліття дитини; Стягнути судові витрати та витрати на оформлення розірвання шлюбу в органах ДРАЦсу. В судове засідання позивачка не з'явилася. Через канцелярію суду надала заяву, у якій розгляд справи просила провести без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву у якій просив розгляд справи провести без його участі. Позов визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, - Фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що в судове засідання не з'явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що 17 листопада 2007 року між [PERSON] та [PERSON], був зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів, зроблено відповідний запис за №2570, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] (а.с.5). [INFO], від шлюбу народився [PERSON] (а.с.7). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки їхня сім'я розпалася остаточно, на даний час шлюб носить формальний характер, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Основною причиною розриву відносин стало відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Як вказує позивачка, відповідач офіційно працює в патрульній поліції та заробітна плати в середньому становить 8 000 грн.. Крім того зазначає, що відповідач не має іншої родини та інших неповнолітніх та малолітніх дітей, на його утриманні не має інших осіб які потребують обов'язкового утримання з його боку. Суд бере до уваги той факт, що відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів. Відповідно до ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст.181 СК України визначено, що той із подружжя, що проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і(або) натуральній формі. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуюся у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків разом з яким проживає дитина. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При призначенні розміру аліментів, суд виходить з розумності та достатності суми, необхідної для задоволення потреб неповнолітньої дитини, реальної можливості відповідача сплачувати розмір аліментів щомісячно, не порушуючи права останнього, тому суд вважає, що позов в цій частині обґрунтований та підлягає задоволенню. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що збереження сім'ї між сторонами неможливе, а також те, що відповідач зобов'язаний утримувати свого неповнолітнього сина який проживає з матір'ю, те що відповідач визнає у повному обсязі позовні вимоги, суд вважає, що позов в частині розірвання шлюбу, стягнення аліментів та стягнення судових витрат обґрунтований і підлягає задоволенню. Що стосується вимоги про стягнення з відповідача витрат пов'язаних з реєстрацією розірвання шлюбу, суд вважає, що вона задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ст. 133 ЦПК України, витрати пов'язані із реєстрацією розірвання шлюбу не відносяться до судових витрат. На підставі наведеного та

Outcome: partial