Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, уточнивши який, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також додаткові витрати на його лікування у розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі з 01.11.2008 року. Шлюб між ними не розірвано, але з липня 2009 року вони не проживають однією сімєю та спільне господарство не ведуть. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач не систематично надає матеріальну допомогу на утримання дитини, просить стягнути з нього аліменти. Крім того вказує, що син являється інвалідом з дитинства, перебуває на «Д» обліку в ДАЗПСМ з діагнозом: муковісцидоз з панкреативною залежністю, важке протікання, а тому постійно перебуває на замісній терапії, систематично вживає життєво необхідні ліки (інгаляційна та ферментна терапія, гепатопротектори, профілактичні заходи). У 2016 року дитина знаходилась на лікуванні 22 рази, у 2017 році 12 разів, у 2018 році 18 разів. На лікування дитини позивачка в середньому витрачає 15000 грн. на рік. У звязку з доглядом за сином позивачка не має змоги працювати, так як створює та забезпечує йому необхідні умови для життя. Враховуючи викладене, позивачка просить стягнути з відповідача додаткові витрати на лікування дитини у розмірі 500 грн. щомісяця. Позивачка в підготовче судове засідання не зявилась, але подала до суду заяву, в якій вказала, що на позовних вимогах наполягає та просить справу розглядати у її відсутність. Відповідач в підготовче судове засідання не зявився, але подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає та просить справу розглядати у його відсутність. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги заяви сторін, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В підготовчому судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.11.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД №095029 (а.с.4). Подружнє життя сторін не склалося і з липня 2009 року вони не проживають однією сімєю та спільне господарство не ведуть. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії 1-ЖД №172426 (а.с.5). Дитина проживає разом з позивачкою в с. Дачне по вул. Селекційна, №12 Біляївського району Одеської області та знаходиться на її утриманні. Батько дитини за даною адресою не зареєстрований та не проживає з 2009 року, про що свідчить довідка Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області №2240 від 31.08.2018 року (а.с.28). Відповідач не систематично надає матеріальну допомогу на утримання сина. У відповідності до ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно положень ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч. 3 ст. 181 вказаного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки обовязок по утриманню дитини покладено на обох батьків, а відповідач не належним чином виконує свої обовязки, передбачені ст. 180 Сімейного кодексу України, а тому суд вважає можливим стягнути з нього аліменти у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина [PERSON], що буде достатнім для його гармонійного розвитку. Що стосується позовних вимог [PERSON] про стягнення з відповідача додаткових витрат на лікування сина суд виходить з наступного. Відповідно до медичного висновку КЗ «Біляївська ЦРЛ» від 15.02.2010 року [PERSON], [INFO], являється інвалідом з дитинства з захворюванням: муковісцидоз легенева форма, важке протікання (а.с.9). У звязку з цим позивачка з 15.02.2010 року отримує державну допомогу у розмірі 745,50 грн. щомісяця, згідно посвідчення серії ААБ №276190 від 26.04.2010 року (а.с.13) Згідно довідки ДАЗПСМ від 23.08.2018 року [PERSON], [INFO], перебуває на «Д» обліку з діагнозом: муковісцидоз з панкреативною залежністю, важке протікання (а.с.31). З консультативного висновку КЗ «ООДКЛ» від 29.09.2017 року та додатку до нього, виписки з медичної картки від 26.03.2018 року, та іншої медичної документації, наданої позивачкою, вбачається, що дитина потребує постійного лікування та вживання життєво необхідних ліків, на які позивачка витрачає значні грошові кошти, про що свідчать копії фіскальних чеків про придбання ліків (а.с.7-8, 10, 12, 14-27). [PERSON], [INFO], навчається в 3-Б класі Дачненського навчально-виховному комплексі «Школа-гімназія». За час навчання зарекомендував себе як старанний, дисциплінований учень, добросовісно ставиться до виконання домашніх завдань. Хлопчик любить читати, приймав участь у міжнародному математичному конкурсі з математики, народжений дипломом. Користується авторитетом у класі і є лідером. [PERSON] завжди стежить за своїм зовнішнім виглядом, він охайний і акуратний. Мати приділяє велику увагу навчанню і вихованню сина, відповідно до характеристики Дачненського НВК «Школа-гімназія» №320 від 10.09.2018 року (а.с.32). Позивачка не має змоги працювати, так як піклується про здоровя сина, його фізичний, духовний і моральний розвиток, створює та забезпечує йому необхідні умови для життя та навчання. Статтею 185 СК України встановлено, що той з\~батьків,\~з кого\~присуджено стягнення\~аліментів на\~дитину,\~а також\~той з\~батьків,\~до кого\~вимога про\~стягнення аліментів\~не була\~подана,\~зобовязані брати\~участь у\~додаткових витратах\~на дитину,\~що викликані\~особливими обставинами\~(розвитком\~здібностей дитини,\~її хворобою,\~каліцтвом тощо). Розмір\~участі одного\~з батьків\~у додаткових\~витратах на\~дитину в\~разі спору\~визначається за\~рішенням суду,\~з урахуванням\~обставин,\~що мають\~істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Верховний суд України у Постанові від 13.09.2017 року у справі №6-1489цс 17 надає правовий висновок щодо застосування\~ст. 185 СК України, зокрема вказує, що положення ч. 1\~ст. 185 СК України\~стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у звязку з розвитком певних здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги те, що дитина серйозно хвора і потребує додаткових витрат на лікування, харчування та оздоровлення, враховуючи, що факт понесення позивачкою додаткових витрат на дитину у звязку з її лікуванням підтверджується матеріалами справи та відповідачем не оспорюється, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивачки додаткових витрат на лікування дитини у розмірі 500 грн. щомісяця.

Outcome: approved