Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру стягнення аліментів. Позивачка посилається на те, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 03.08.2002 року по 19.02.2016 року. Під час спільного проживання у них народилося двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Обоє дітей проживають з позивачкою. З відповідача за рішенням Іванківського районного суду від 14.05.2014 року проводилось стягнення аліментів на користь позивачки на утримання їх двох спільних дітей в розмірі 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, до їх повноліття, починаючи з 07.05.2014 року. Діти хворіють, є інвалідами з дитинства, інвалідність повязана з Чорнобильською катастрофою. Аліменти на дітей відповідач сплачує нерегулярно: після її звернень до виконавчої служби та дільничного інспектора, додаткових коштів на утримання дітей він не дає. Їй відомо, що відповідач працює, і має 18000 грн. заробітної плати, тому вважає, що він може надавати матеріальну допомогу у більшому розмірі на утримання дітей, ніж передбачено рішенням суду. Він також має додатковий дохід, оскільки займається встановленням супутникового телебачення та інтернету, тому встановити його реальний дохід неможливо. Позивачка просила прийняти рішення про стягнення з відповідача 4000 грн. аліментів до повноліття дітей. У судовому засіданні позивачка свій позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені вище, проте, враховуючи те, що немає на даний час достатньо доказів отримання відповідачем 18000 грн. доходу, просила стягнути з нього мінімальний розмір аліментів на кожну дитину, що передбачено законодавством: тобто стягнути не 30%, а 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. При цьому залишає за собою право звернутися до суду повторно за збільшенням аліментів, коли буде здобуто належні докази. Відповідач у судовому засіданні остаточні позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що він платить аліменти на дітей. Не працює, але, по можливості, за наявності заробітку , перераховує їх. Опікується дітьми: возить їх, за необхідності, в лікарню, син на канікулах проживає з ним. Згоден на збільшення розміру аліментів у межах мінімального розміру, передбаченого законодавством. У судовому засіданні був допитаний свідок державний виконавець Яковенко Ю.В. Останній у судовому засіданні дав показання про те, що на даний час у нього в провадженні перебуває виконавчий лист про стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання їх двох спільних дітей аліментів. Даних про сплату аліментів він не має: ні позивачка, ні відповідач не повідомляли його про це, хоча це є обовязком обох сторін. За отриманою ним інформацією на запити, відповідач не працює. Вислухавши позивачку, яка змінила позовні вимоги, відповідача, який уточнені позовні вимоги визнав, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивачки. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Іванківського районного суду Київської області від 19.02.2016 року (справа № 366/169/16-ц). Від шлюбу вони мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Діти є потерпілими від Чорнобильської катастрофи: кожен є дитиною-інвалідом , інвалідність якої повязана з Чорнобильською катастрофою, що підтверджується відповідними посвідченнями та вкладками до них. На підставі виконавчого листа від 14.05.2014 року відповідач зобовязаний сплачувати на користь позивачки на утримання їх двох спільних дітей аліменти у розмірі 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідно віку до їх повноліття ( справа № 366/1355/14-ц). Діти перебувають на повному утриманні позивачки, що підтверджується довідкою Обуховицької сільської ради № 1562 від 25.10.2017 року. Дохід позивачки, згідно з наданою довідкою про доходи сімї № 567 від 24.10.2017 року, становить 4532,20 грн. на місяць. Суду надано довідку, підписану старшим державним виконавцем ВДВС Іванківського МРУЮ [PERSON], згідно з якої заборгованість по сплаті аліментів з 07.05.2014 року по 30.09.2017 року становить 35415,40 грн. У довідці зазначено, що жодного платежу не було здійснено. У судовому засіданні державний виконавець підтвердив, що ні позивачка, ні відповідач, не надавали йому інформації про сплату аліментів чи їх отримання. В той же час, відповідачем суду надано поштові квитанції про перерахування аліментів та розписки позивачки про отримання коштів в рахунок сплати аліментів ( 800 грн. за серпень 2014 року, 2000 грн. за лютий-квітень 2016 року, 2000 грн. за травень-липень 2016 року, 3000 грн. за серпень-жовтень2016 року, 1500 грн. за грудень 2016 року січень 2017 року, 2400 грн. за лютий-квітень 2017 року). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 ч.1 „частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Відповідно до ст. 182 ч.2 „мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України «розмір аліментів, визначений за рішенням суду… може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану». Враховуючи визнання відповідачем остаточних позовних вимог, а також те, що позивачкою вимоги заявлені в остаточному варіанті в межах мінімального розміру, передбаченого законодавством, позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, у звязку із задоволенням позовних вимог стягненню з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь держави підлягає судовий збір у сумі 640 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved