Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування після смерті матері. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що відповідно до рішення виконавчого комітету Тисменицької районної ради народних депутатів № 14 від 26.01.1983 р. її матері [PERSON] надано дозвіл на будівництво житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в с. Пшеничники Тисменицького району Івано-Франківської області та відведено під забудову земельну ділянку площею 0,07 га. У 1983 р. мама виготовила будівельний паспорт і розпочала будівельні роботи, у 1991 р. будівництво житлового будинку № 146 по вул. Б. Хмельницького в с. Пшеничники було завершено. Проте документ, який посвідчує право власності на нерухоме майно, відсутній, право власності матері на будинковолодіння, інвентаризаційна вартість якого на даний час складає 172871 грн., в установленому законом порядку не зареєстровано. За життя мама склала заповіт, посвідчений 14.03.2011 р. секретарем Пшеничниківської сільської ради Тисменицького району, згідно якого спірний житловий будинок заповіла позивачці; земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (земельні паї) заповіла позивачці та трьом відповідачам; не розпорядилась лише присадибною земельною ділянкою площею 0,1833 га по вул. Б. Хмельницького, 146 в с. Пшеничники, яка належала матері згідно державного акту про право приватної власності на землю П-ІФ № 041335 від 25.12.2001 р. До смерті матері заповіт не скасовувався і не змінювався. Після смерті матері, що настала 21.02.2015 р., відкрилась спадщина на все належне їй майно, у тому числі і на спірні будинковолодіння та присадибну земельну ділянку, яку позивачка прийняла, звернувшись до Тисменицької державної нотаріальної контори з відповідною заявою від 19.08.2015 р. Вона є єдиним спадкоємцем за заповітом спадкового будинковолодіння та спадкоємцем за законом першої черги спадкової присадибної земельної ділянки. Спадкоємці за законом першої черги на вказане майно рідні сестра і брати позивачки, які є відповідачами у справі, на це спадкове майно не претендують. У звязку з відсутністю правоустановлюючого документу на будинковолодіння державний нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Крім того, у звязку із втратою оригіналу державного акту вона також не може в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на присадибну земельну ділянку. Просила визнати за нею право власності на спадкове будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом та право власності на присадибну земельну ділянку у порядку спадкування за законом після смерті матері. Позивачка у судове засідання не зявилася, у поданій суду заяві просила справу розглянути в її відсутності, позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявилися, у надісланих на адресу суду заявах позов визнали, проти його задоволення не заперечували, просили справу розглянути у їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що матір сторін [PERSON] була забудівником і власником житлового будинку № 146 по вул. Б. Хмельницького в с. Пшеничники Тисменицького району Івано-Франківської області, 1991 року побудови. Проте документ, який посвідчує право власності на нерухоме майно, відсутній, право власності [PERSON] на вказане будинковолодіння, інвентаризаційна вартість якого на даний час складає 172871 грн., в установленому законом порядку не зареєстровано. [PERSON] також була власником земельної ділянки площею 0,1833 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, яка розташована по вул. Б. Хмельницького, 146 в с. Пшеничники Тисменицького району Івано-Франківської області, що посвідчувалось державним актом на право власності на землю П-ІФ № 041335 від 25.12.2001 р., оригінал якого втрачено. Відповідно до заповіту, посвідченого 14.03.2011 р. секретарем Пшеничниківської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, який не скасовувався і не змінювався, [PERSON] заповіла належний їй житловий будинок позивачці, земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (земельні паї) заповіла позивачці та трьом відповідачам; не розпорядилась лише присадибною земельною ділянкою площею 0,1833 га по вул. Б. Хмельницького, 146 в с. Пшеничники. Після смерті 21.02.2015 р. [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй майно, у тому числі і на спірні будинковолодіння та присадибну земельну ділянку, яку позивачка прийняла, подавши у передбачений законом строк до Тисменицької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у порядку ст.1269 ЦК України. Позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом спадкового будинковолодіння та спадкоємцем за законом першої черги спадкової присадибної земельної ділянки. Спадкоємці за законом першої черги на вказане майно рідні сестра і брати позивачки, які є відповідачами у справі, на це спадкове майно не претендують. Вказані обставини, які відповідачами не заперечувались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами. З огляду на те, що відсутність правоустановлюючих документів на спадкове нерухоме майно позбавляє позивачку можливості отримати свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку, за нею слід визнати право власності на будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом та право власності на присадибну земельну ділянку у порядку спадкування за законом після смерті матері. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 1223, 1261, 1268, 1269 ЦК України, ст.81 ч.1 п. г ЗК України,

Outcome: approved