Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом у якому за уточненими позовними вимогами просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня подачі позову до повноліття дитини. Позовні вимоги мотивує тим, що з 28.04.1993 року з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох синів, з яких неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19.12.2012 року шлюб з [PERSON] розірваний. Дитина [PERSON] має відхилення в розвитку, а саме затримку психічного та мовного розвитку, а тому потребує систематичних занять з психологом, логопедом-коректологом та часто хворіє, що потребує чималих витрат на утримання дитини. Позивачка зазначає, що вона являється інвалідом другої групи пожиттєво та не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною. Пенсійна допомога, яку вона отримує, не дає їй можливості самостійно утримувати дитину. Кошти на утримання дитини відповідачем виділяються на його розсуд, хоча являється працездатним, працює в АКБ «Банк Новий» на керівній посаді, має постійний дохід у розмірі приблизно 16 000 грн. та отримує пенсію у розмірі близько 3000 грн. Аліменти відповідач нікому не сплачує, стягнень за виконавчими документами не має. В судове засідання сторони не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, при цьому позивачка суду надала заяву з проханням розглянути справу без її участі. Відповідач суду подав заяву у якій повідомив суд, що уточнені вимоги позивачки визнає та просить розглянути справу у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов з уточненими вимогами підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 28.04.1993 року перебували у зареєстрованому шлюбі. За повідомленням позивачки від шлюбу сторони мають двох дітей, з яких малолітній син [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04.12.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний (а.с. 7-7 зв.). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а, згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що дитина сторін по справі проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, відповідач є інвалідом 2 групи, отримує пенсію по інвалідності, також, відповідно довідки від 10.05.2017 року, [PERSON] працевлаштований, працює головним фахівцем в АКБ «Новий», інших осіб, які перебувають на утриманні відповідача, судом не встановлено. Отже, беручи до уваги викладене, а також враховуючи те, що відповідач заявлені зменшені позивачкою вимоги визнав, суд вважає, що наведені обставини є підставою для задоволення позову про стягнення на користь позивачки з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) останнього щомісячно на утримання малолітньої дитини. Відповідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З відповідача, згідно наведеної ч. 3 ст. 88 ЦПК України, також необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Outcome: approved