Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

Позивачка звернулася до Приазовського районного суду Запорізької області з вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання у розмірі ј частини його доходу, щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову і до 01 липня 2020 року. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що відповідач по справі є її батько, з якого за рішенням Приазовського районного суду від 18 квітня 2016 року були стягнуті аліменти на її утримання до досягнення повноліття. На даний час їй виповнилося 18 років, та вона продовжує навчання в КВНЗ «Мелітопольський медичний коледж» на денній формі навчання. Її мати [PERSON] перебуває на обліку як безробітна та отримує допомогу по безробіттю. У зв`язку з навчанням, вона не може особисто працювати, та в повному обсязі забезпечити всі потреби пов`язані з навчанням. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання. Заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило. Позивачка у судове засідання не з`явилася, проте надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з?явився, відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи; не повідомив суд про причину своєї неявки; відзив на позов не надав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на наступних підставах. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Згідно копії свідоцтва про народження: [PERSON] / а.с. 5/, батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років, що підтверджується копією паспорту /а.с. 3/. З 01 вересня 2016 року позивачка навчається в КВНЗ «Мелітопольський 30 серпня 2019 року /а.с. 8/. Строк навчання з 01.09.2016 року до 01.07.2020 року. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У п. 20 своєї Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 Пленум Верховного Суду України звернув увагу судів на те, що - обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Аналогічна правова позиція зазначена у Постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі 644/316/16-ц. Наявність таких юридичних фактів як досягнення позивачкою віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років та продовження нею навчання встановлені в судовому засіданні. Доказів про неможливість надавати матеріальної допомоги своїй повнолітній доньці відповідачем суду не надано. Згідно ст.. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, визначених у ст. 182 цього Кодексу. Таким чином, суд, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, тобто до 01 липня 2020 року.

Outcome: approved