overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду 04 листопада 2013 року з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 30 жовтня 2009 року, шлюб зареєстровано відділом РАЦС по м.Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 386. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню доньку - [PERSON],[INFO], яка проживає з позивачкою, та буде проживати з нею після розлучення. Спільне життя з відповідачем не склалося, внаслідок того,що сторони мають різні погляди на сімейне життя. На даний час вони проживають окремо,кожен своїм життям. При таких обставинах подальше збереження шлюбу не можливо. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. В зв'язку з викладеним позивачка звернулась до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище -[PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій прохала справу слухати за її відсутності, на позовних вимогах наполягала. Відповідач у судове засідання не з'явився, в повістці про виклик до суду зазначив,що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 30 жовтня 2009 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 386, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 30 жовтня 2009 року (а.с. 4). Подружні відносини між сторонами перервались з тої причини, що сторони мають різні погляди на життя, між ними втрачена довіра та взаєморозуміння. На даний час подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах подальше збереження шлюбу неможливо. Від вказаного шлюбу вони мають неповнолітню доньку - [PERSON],[INFO], (а.с. 13), яка після розірвання шлюбу проживатиме з позивачкою. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. В зв'язку з викладеним позивачка звернулась до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб. Викладене підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду 04 лютого 2015 року з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 2008 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 212. Від даного шлюбу вони мають доньку - [PERSON],[INFO], яка проживає з нею. Подружні відносини між ними перервались з тої причини, що вони мають різні погляди на життя. При таких обставинах подальше збереження шлюбу не можливо. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. В зв'язку з викладеним позивачка звернулась до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]; стягнути з відповідача понесені неї судові витрати при зверненні до суду з даним позовом. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій прохала справу слухати за її відсутності, на позовних вимогах наполягала. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій прохає справу слухати за його відсутності, не заперечує проти розірвання їх з позивачкою шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 2008 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 212, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER],виданого повторно 03 лютого 2015 року (а.с. 8). Подружні відносини між сторонами перервались з тої причини, що сторони мають різні погляди на сімейне життя. При таких обставинах подальше збереження шлюбу неможливо. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON],[INFO] (а.с. 9), яка після розірвання шлюбу проживатиме з позивачкою. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. В зв'язку з викладеним позивачка звернулась до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб. Викладене підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на корить позивача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору при подачі позовної заяви до суду в сумі 243,60 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду 05.03.2015 року з даним позовом до відповідача, посилаючись на наступні обставини. 01 жовтня 2001 року виконкомом Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем по справі, актовий запис №3. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що їх сім'я розпалась шість місяців тому, з відповідачем вони живуть окремо за різними адресами, так як останнім часом між ними почали виникати непорозуміння та сварки. Вона важає, що сім'ю зберегти неможливо, а тому вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка у судове засідання надала заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач у судове засідання двічі не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи (а.с.13,15), заяви до суду про причину неявки не надіслав. Суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Зі свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.4) вбачається, що 01 жовтня 2001 року виконкомом Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис №3. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у зв'язку із чим, суд вважає, що шлюб має бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду 06 травня 2014 року з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2003 року, шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м.Харків, актовий запис № 336. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON],[INFO], який проживає з нею та буде проживати з нею після розлучення. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя, втрачена довіра і взаєморозуміння. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. В зв'язку з викладеним позивачка звернулась до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб. Після розлучення залишити їй прізвище - [PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій прохає справу слухати за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав телефонограму, в якій прохає справу слухати за його відсутності, не заперечує проти розірвання їх з позивачкою шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2003 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Харків, актовий запис № 336, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 30 серпня 2003 року (а.с. 9). Подружні відносини між сторонами перервались з тої причини, що вони мають різні погляди на життя, втрачена повага та довіра один до одного. На сьогоднішній день сім»я фактично розпалалася,спільне господарство не ведеться. При таких обставинах подальше збереження шлюбу неможливо. Від вказаного шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON],[INFO], (а.с. 10), який після розірвання шлюбу проживатиме з позивачкою. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. В зв'язку з викладеним позивачка звернулась до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб. Викладене підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду 06 травня 2015 року з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з [PERSON] вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 23 серпня 2008 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 258. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина -[PERSON],[INFO], який проживає з нею та буде проживати з нею після розірвання шлюбу. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя, втрачена довіра і взаєморозуміння. З червня 2012 року вони проживають окремо,кожен своїм життям. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. В зв'язку з викладеним позивачка звернулась до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб. Після розлучення залишити їй прізвище - [PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій прохає справу слухати за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій прохає справу слухати за його відсутності, не заперечує проти розірвання їх з позивачкою шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 23 серпня 2008 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 258, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 23 серпня 2008 року (а.с. 10). Подружні відносини між сторонами перервались з тої причини, що вони мають різні погляди на життя, втрачена довіра і взаєморозуміння. З червня 2012 року вони проживають окремо,кожен своїм життям. При таких обставинах подальше збереження шлюбу неможливо. Від даного шлюбу подружжя має малолітнього сина -[PERSON],[INFO], який проживає з позивачкою та буде проживати з нею після розірвання шлюбу.Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. В зв'язку з викладеним позивачка звернулась до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб. Викладене підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду 08.06.2015 року з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення виплати аліментів на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач ухиляється від сплати аліментів. У судовому засіданні позивач, уточнивши позовні вимоги, прохала стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дітей в сумі 2000 грн. Відповідач уточнені вимоги визнав та не заперечував щодо їх задоволення. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, сторони перебували у шлюбі з 2005 року по 2013 рік від якого мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу проживають із позивачем. Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 02.10.2014 року із відповідача стягуються аліменти щомісячно на утримання обох дітей: [PERSON] та [PERSON] у розмірі 771,60 грн., а саме по 385,80 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Відповідач без поважних причин не виконує свої обов»язки щодо утримання дітей, внаслідок чого відповідно до довідки розрахунку Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ заборгованість по виплаті аліментів станом на 01.05.2015 року становить 11761,90 грн. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, сума неустойки з жовтня 2013 року по травень 2015 року становить 3574,31 грн. Згідно ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Ураховуючи вищевикладене та уточнені вимоги позивача, суд задовольняє заявлені вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду 08.07.2015 року з даним позовом, посилаючись на наступні обставини. 18 квітня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем по справі, актовий запис № 19. Від даного шлюбу у них народилася дочка: [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що причиною розпаду сім'ї стало те, що вони з відповідачем не підтримують стосунків, як подружжя, сумісне життя і збереження сім'ї стало неможливим тому, що вони втратили почуття кохання один до одного, їх шлюб носить формальний характер, сім'я розпалася остаточно і відновити її неможливо, тому просить розірвати шлюб у судовому порядку. Представник позивачки у судове засідання надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання також надав заяву, згідно якої позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Зі свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.3) вбачається, що 18 квітня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис №19. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у зв'язку із чим, суд вважає, що шлюб має бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду 08 листопада 2013 року з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 29.09.2006 року, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 1428. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON],[INFO], який проживає з нею та буде проживати з нею після розірвання. Подружні відносини вони не підтримують з вересня 2012 року, оскільки мають різні погляди на життя. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. В зв'язку з викладеним позивачка звернулась до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб, а також стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір при подачі позову до суду у розмірі 229,42грн. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій прохала справу слухати за її відсутності, на позовних вимогах наполягала. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав телефонограму, в якій прохає справу слухати за його відсутності, не заперечує проти розірвання їх з позивачкою шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 29.09.2006 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 1428, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 29 вересня 2006 року (а.с. 5). Подружні відносини між сторонами перервались з тої причини, що вони мають різні погляди на життя. З вересня 2012 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. При таких обставинах подальше збереження шлюбу неможливо. Від вказаного шлюбу вони мають неповнолітнього сина- [PERSON],[INFO], (а.с. 6), який після розірвання шлюбу проживатиме з позивачкою. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. В зв'язку з викладеним позивачка звернулась до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб. Викладене підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на корить позивача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору при подачі позовної заяви до суду в сумі 229,72 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду 09.01.2015 року з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з [PERSON] вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 29 березня 1996 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівського міського управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 78. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружні відносини між ними перервались з тої причини, що вони мають різні погляди на життя, відповідач постійно влаштовує сварки та підіймає на неї руку. При таких обставинах подальше збереження шлюбу не можливо. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. В зв'язку з викладеним позивачка звернулась до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище -[PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій прохала справу слухати за її відсутності, на позовних вимогах наполягала. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій прохає справу слухати за його відсутності, не заперечує проти розірвання їх з позивачкою шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 29 березня 1996 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 78, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER],виданого повторно 13 березня 2002 року (а.с. 12). Подружні відносини між ними перервались з тої причини, що вони мають різні погляди на життя, відповідач постійно влаштовує сварки та підіймає на позивачку руку. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. В зв'язку з викладеним позивачка звернулась до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб. Викладене підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Outcome: approved