Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сторони є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 16.05.2019 року шлюб між нею та відповідачем розірвано, неповнолітні діти проживають з матір`ю. Відповідач не дбає про матеріальний стан та виховання спільних дітей сторін, які підросли, навчаються у вищих навчальних закладах, відвідують додаткові гуртки. Позивачу [PERSON] необхідні додаткові кошти на оплату навчання, харчування, проїзд, канцелярське обладнання дітей. Відповідач є фізично здоровим, інших осіб, крім дітей, на утриманні не має, часто виїжджає та працює за кордоном, а між поїздками на Україні займається виготовленням меблів, має добрий заробіток, автомобіль у власності та земельні ділянки. А тому, просила суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн щомісяця, з розрахунку по 3000 грн на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення сином повнолітня, а дочкою 23 років. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала частково. Пояснила, що дочка на даний час припинила навчання, є повнолітньою, проживає та працює за кордоном, а тому відпала потреба в її утриманні. Просила позовні вимоги задоволити щодо стягнення аліментних платежів на утримання неповнолітнього сина у розмірі 3000 грн щомісячно. Відповідач позовні вимоги визнав частково. Пояснив суду, що він постійної роботи не має, доходи його не є стабільними. Однак син проживає разом з ним, оскільки позивачка працює за кордоном, а після розірвання шлюбу сторони залишилися проживати в одному будинку. Зазначив, що він забезпечує сина одягом та їжею, дає гроші на щоденні потреби. Він погоджується з тим, що має сплачувати аліменти на утримання дитини, однак розмір аліментів, заявлений позивачкою, для нього є завеликий. У регіоні, де він проживає, роботи не має, крім того йому важко знайти роботу із стабільним доходом. Зазначає, що якщо суд присудить йому аліменти, то він буде мати заборгованість, оскільки буває, що місяцями не має коштів. Просив суд стягнути мінімальний розмір аліментів на утримання дитини відповідного віку. Заслухавши учасників справи, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що шлюб між сторонами розірвано 16.05.2019 року рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області. Від шлюбу сторони мають двоє дітей - неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд приходить до висновку щодо необґрунтованості у повній мірі позивачем розміру аліментів, які остання просить стягнути з відповідача. Зокрема, позивачем не наведено підстав стягнення з відповідача аліментів на сина саме в розмірі 3000 грн щомісячно, зокрема, не зазначено доказів матеріальної можливості відповідача сплачувати аліменти в зазначеному розмірі. У відповідності до доказів, наявних в матеріалах справи, немає підтвердження про офіційне працевлаштування чи дохід відповідача. Крім того, Суду не надано докази на підтвердження необхідності саме вказаної суми для забезпечення належного розвитку та належного рівня життя дитини, виходячи з рівного обов`язку батьків брати участь в її матеріальному утриманні. У судовому засіданні встановлено з його слів, що він має нерегулярний (мінливий) дохід, у зв`язку із віком йому важко знайти роботу, тривалий час буває без грошей. Тому, з огляду на вказане, Суд приходить до висновку про наявність об`єктивних підстав, які унеможливлюють сплату відповідачем аліментів на утримання сина в розмірі саме 3000 грн щомісячно. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач погодився сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі мінімально гарантованому законодавством, те, що доказів перебування на його утриманні інших дітей, батьків чи інших осіб не має. У відповідності до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня 2021 року - 2510 гривень, тобто 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку становить 1255 гривень. З урахуванням вказаного, враховуючи найкращі інтереси дитини та її потреби, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі - 2000 гривень щомісячно. Суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Що ж до стягнення аліментів на утримання дочки, [PERSON] , [INFO] , то позивачка не підтримала вказані позовні вимоги, виходячи з того, що остання є повнолітньою та уже не навчається у вищому навчальному закладі, вказане підтверджується і матеріалами справи. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн. у частині позовних вимог про стягнення аліментів, від сплати якого позивач була звільнена відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial