Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить примусово виселити відповідача з квартири [ADDRESS] та стягнути судові витрати. При цьому позивачка зазначає, що 12 січня 2015 року нею було придбано вищевказану квартиру. Продавцем даної квартири був [PERSON], право на продаж якої отримав на підставі іпотечного договору від 24 грудня 2011 року, іпотекодавцем виступав відповідач [PERSON] При цьому останній залишається бути зареєстрований та проживає в спірній квартирі, вимогу виселитися добровільно не виконує. В судове засідання позивачка не зявився, від неї надійшла заява з проханням слухати справу в її відсутність, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи, про що свідчить поштове повідомлення. Доказів про поважність причини його неявки до суду не надав. За таких обставин суд вважає необхідним розглядати справу в заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Позивачці на підставі договору купівлі-продажу квартири від 12 січня 2015 року належить квартира [ADDRESS] та нею отримано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /а.с.6,17/. Як вбачається з даного договору власником квартири був [PERSON], який виступав іпотекодавцем за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] 24 грудня 2011 року за Р№6847 /а.с.6/. Згідно\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до ст. 40 Закону України Про іпотеку та ст.109 ч.3 ЖК України звернення стягнення на предмет іпотеки є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають в переданому в іпотеку жилому приміщенні. Якщо в добровільному порядку вони не виселяються, то їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Вимогу виселитись у добровільному порядку відповідач не виконує. Згідно довідки, виданої 19 травня 2015 року директором КП «Житломасив», за адресою: [ADDRESS], станом на 19 травня 2015 року, зареєстрованим залишається [PERSON] /а.с.16/. Факт того, що відповідач проживає в спірній квартирі підтверджується також тим, що судову повістку він отримав за вказаною адресою. Таким чином, відповідач продовжує проживати та користуватися квартирою, що належить позивачці на праві власності, що порушує її права, як власника нерухомого майна. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку про необхідність виселення відповідача з квартири [ADDRESS]. Згідно вимог ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути витрати по справі у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved