Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просила шлюб з відповідачем розірвати, стягнути з нього на свою користь аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, в розмірі 3000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 25 червня 2014 перебувають у зареєстрованому шлюбі і мають від цього шлюбу малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачкою (а.с. 5-7). Як вбачається з позовної заяви і відповідач заперечень щодо цього суду не надав, сімейне життя у сторін не склалося, в сім`ї постійно виникають сварки, на даний час вони проживають окремо. За таких обставин суд вважає, що сім`я сторін фактично розпалася і шлюб між ними існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім`ї суперечить інтересам позивачки, а тому даний шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1,3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 813 грн. на кожну дитину, що становить 50 % прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого на 1 січня 2019 року (1626 грн. х 50 %), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 31 січня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття. Оскільки позивачкою суду не надано доказів спроможності відповідача сплачувати аліменти у більшому розмірі, то в іншій частині в позові суд вважає за необхідне відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки на відшкодування її витрат по сплаті судового збору 768,4 грн. та в дохід бюджету судовий збір у сумі 768,4 грн.

Outcome: partial