Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона 17 травня 2013 року з відповідачем зареєструвала шлюб. Від спільного подружнього життя з відповідачем позивач народила доньку: [PERSON], [INFO]. Позивач з відповідачем мешкають окремо, добровільно надавати матеріальну допомогу відповідач відмовляється, малолітня дитина знаходиться на утриманні позивачки. Тому, позивач просила стягувати аліменти з відповідача на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісяця з дня подання позову і до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без участі відповідача при заочному розгляді справи, без її участі та без застосування технічних засобів. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, судова повістка - виклик направлена відповідачеві на останню відому суду адресу і в силу ст.77 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 169 ЦПК України суд вважає причини неявки відповідача неповажними; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволило суду за згодою позивача, згідно вимог ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі з 17 травня 2013 року знаходяться у шлюбних відносинах, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, яке видане Дніпровським відділом державної РАЦС реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 158. Сторони мають доньку: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видане Заводським відділом державної РАЦС реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 831, в яких батьками зазначені позивачка та відповідач. Згідно зі ст.75 СК України право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до вимог ст. 84 ч.2, 4 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання, дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від її становища. Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В даний час позивач ніде не працює, оскільки доглядає за дитиною донькою - [PERSON], [INFO], до досягнення нею трирічного віку і потребує матеріальної допомоги, яку працездатний відповідач їй в змозі надавати. Разом з тим, суд вважає за можливе стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, враховуючи час звернення до суду починаючи з 27 липня 2015 року, у звязку зі знаходженням у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років тобто до 11 жовтня 2016 року.

Outcome: partial