overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів на утримання дитини та стягнення їх у твердій грошовій сумі. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що згідно виконавчого листа №2-575/2010р., виданого Тисменицьким районним судом, з відповідача стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 350грн. щомісячно. Однак відповідач платить аліменти в розмірі 200грн. З часу розірвання шлюбу її матеріальне становище змінилося, заробітна плата надзвичайно низька. Тому на утримання дочки аліментів не вистачає, дочка хворіє, періодично лікується амбулаторно та стаціонарно. Відповідач систематично виїжджає на роботи за межі України. Просила збільшити розмір аліментів, а саме стягувати по 800грн. щомісячно і проводити стягнення до повноліття дочки. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що він не має змоги сплачувати 800грн., оскільки не працює, на утриманні у нього перебуває дочка [PERSON], 2008р.н. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Встановлено, що у сторін у шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO] народження (а.с.3). Відповідно до виконавчого листа №2-575/2010р., виданого Тисменицьким районним судом 30.04.2010р. з відповідача стягнуто аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі 350грн. щомісячно (а.с.7-8). Відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України визначений за рішенням суду розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника чи одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З урахуванням того, що відповідач на даний час не працює, розмір його доходу невідомий, на утриманні знаходиться дочка [PERSON], [INFO], суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти у користь позивачки на утримання дочки у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно. При цьому слід припинити стягнення за виконавчим листом № 2-575/2010р. від 30.04.2010р., відкликавши вказаний виконавчий лист з ВДВС Тисменицького районного управління юстиції Івано-Франківської області. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 182, 184, ч.1 ст.192 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 30 % від його пенсії але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з часу звернення і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, хоч про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала заяву про підтримання позовних вимог. Справу просить розглянути у її відсутності. Як вбачається з позовних вимог, за рішенням Косівського районного суду від 11.12.2007р. вирішено стягувати з [PERSON] аліменти в користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 200 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Позов мотивує тим, що на даний час суттєво змінився прожитковий мінімум на утримання дітей такого віку, змінилися ціни на придбання предметів першої необхідності. Враховуючи те, що на даний час даної суми не вистачає на утримання дитини, просить змінити розмір аліментів. 10.01.2014р. на адресу суду з Яворівського районного суду Львівської області надійшов після виконання окремого доручення протокол судового засідання, з якого вбачається, що відповідач позов визнає, отримує пенсію у розмірі 1900 грн., інших стягнень з нього не проводиться, бажає сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини від розміру своєї пенсії. Не заперечу проти розгляду справи у його відсутності. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи батьком [PERSON], [INFO] є відповідач по справі - [PERSON] (а.с. 4). У відповідності до вимог ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. При таких обставинах суд і прийшов до висновку, що позов слід задоволити оскільки аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно є розумним і достатнім в даному конкретному випадку. На підставі ст.ст. 180-184, 192 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів, які стягуються на утримання сина [PERSON], [INFO] за рішенням Богородчанського районного суду від 12.11.2013 року. Зокрема просила визначити аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. щомісячно, а не 500 грн., яке це визначено згаданим судовим рішенням. Вказала, що з часу постановлення судом попереднього рішення змінились обставини, які впливали на визначення участі батька у витратах на утримання дитини. Відповідач отримує доходи від заробітків переважно за межами України. Проте розмір аліментів, який був визначений станом на 2013 рік у звязку з інфляційними процесами є мізерним і не забезпечує навіть елементарних потреб дитини. В судовому засідання позивачка заявлені вимоги уточнила, поставила питання про стягнення з відповідача аліментів у розмірі, що узгоджений між сторонами у сумі 1200 грн. Відповідач в судовому засіданні заявлений позов у зміненому вигляді визнав повністю, погодився на сплату аліментів у розмірі 1200 грн. щомісячно. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки сторони дійшли згоди щодо розміру аліментів, а підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову немає, то суд вважає, що позов може бути задоволено. На підставі наведеного, ст.180,181, 182, 184, 191, 194 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про повернення коштів по договору про надання юридичних послуг від 14.09.2018 року в сумі 4920 грн. Посилається в позовній заяві на те, що 14.09.2018 року між нею та МКП фірма «Консул-97» було укладено договір №1 відповідно до якого фірма взяла на себе зобов`язання надати їй правову допомогу, а саме оформити позовну заяву в суд та захищати її права та інтереси в судових органах . На виконання даної угоди позивачка сплатила відповідачу 3000 грн. , що підтверджується договором а також 1920 грн. судового збору. Однак умови угоди зі сторони відповідача не виконані. Просить стягнути з відповідача сплачену суму в розмірі 4920 грн. В судовому засіданні позивачка в зал судового засідання не з`явилася , направила письмову заяву в якій позов підтримала повністю, просила його задовольнити та справу розглянути у її відсутності. В судове засідання відповідач не з`явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, суд про причини неявки не повідомив. В наслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу в його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази які були у справі суд вважає, що позов обґрунтований, і підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що 14.09.2018 року між позивачкою [PERSON] та МКП фірма «Консул-97» було укладено договір №1 відповідно до якого фірма взяла на себе зобов`язання надати їй правову допомогу, а саме оформити позовну заяву та захищати її права та інтереси в судових органах . На виконання даної угоди позивачка сплатила відповідачу 3000 грн. , що підтверджується письмовим договором. Згідно ст..901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона ( виконавець ) зобов`язується за завданням другої сторони ( замовника ) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. У відповідності до ст..906 ЦК України, збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Як встановлено судом позивач передав відповідачу 3000 грн. по даній угоді , а відповідач ухилився від виконання договору. А тому суд вважає, що вказана сума має бути повернута позивачу. Згідно ст..81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачка не довела факту сплати відповідачу суми 1920 грн., а тому в цій частині позовних вимог суд відмовляє. Разом з тим підлягають стягненню з відповідача на користь позивача і сума судових витрат, яка становить судового збору - 768,40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про поділ майна подружжя. В обґрунтування позову зазначила, що під час перебування в шлюбі з відповідачем, ними було придбано квартиру, що в [ADDRESS]. Правовстановлюючі документи на квартиру оформлені на відповідача і знаходяться у нього. З посиланням на сімейно-правові норми просить розділити спільне майно подружжя та визнати за нею право власності на ? частку вказаної квартири. В судове засідання позивачка та її представник не з'явилися, у поданій суду заяві просять розглядати справу у їх відсутності та постановити рішення про задоволення позову, у випадку неявки відповідача не заперечують проти винесення заочного рішення. Відповідач в жодне судове засідання не з'явився хоча належним чином був повідомлений про час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, від нього не надходила заява про відкладення розгляду справи. Суд врахувавши заяву сторони позивача ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224-226 ЦПК України та у відповідності до ст.197 ч.2 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову. Відповідно до ст.60 ч.2 СК України, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст.71 СК України, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.07.1991 р. (а.с.6). Відповідно до договору обміну від 17.10.1995 р. за відповідачем [PERSON] зареєстрована на праві приватної власності квартира [ADDRESS](а.с.7(). Таким чином, з врахуванням вищенаведених норм сімейного законодавства, суд знаходить законні підстави для задоволення позову. На підставі ст.ст.60,69 ч.1,70 ч.1,71 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про поділ майна подружжя, яким є житловий будинок [ADDRESS]. Позивачка обґрунтовує позовні вимоги тим, що з 05.05.2007 р. вона перебувала з відповідачем у шлюбі. Під час шлюбу сторони збудували житловий будинок [ADDRESS]. В даний час сторони розлучилися і позивачка хоче поділити майно подружжя. Позивачка просить поділити спільний будинок і виділити їй у власність ? частки житлового будинку [ADDRESS]. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала з підстав, наведених у позовній заяві. Вона просить задоволити позов. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Він пояснив, що житловий будинок [ADDRESS] є спільною власністю сторін. Відповідач не заперечує проти задоволення позову. Суд заслухавши пояснення сторін, вивчивши письмові докази та оцінивши досліджені докази в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Поясненнями сторін, які стверджуються записами в судовому рішенні, яке набрало законної сили (а.с.35), встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 05.05.2007 р. до 11.01.2014 р. Поясненнями позивачки і відповідача, які стверджуються записами в свідоцтві (а.с.33) та витязі (а.с.34), встановлено, що під час шлюбу сторони набули житловий будинок [ADDRESS]. Згідно положень ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Відповідно до правил ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Постільки вимоги позивачки є законними і обґрунтованими, позов слід задоволити. Судові витрати позивачки складають 1 961 грн. 72 коп. і стверджуються квитанцією (а.с.1). На підставі ст.ст.69, 70 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі, в якому народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], і дочка [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачем розірвано згідно рішення Тисменицького районного суду від 21.12.2011 р., малолітні діти залишені проживати з матір'ю. Після розірвання шлюбу відповідач повністю усунувся від виконання своїх обов'язків по вихованню дочок, не спілкується з ними та не підтримує з ними жодних стосунків, не піклується про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не цікавиться їх вихованням, навчанням у школі, не проявляє щодо них батьківської турботи і піклування, не надає їм жодного матеріального утримання. Просила позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітніх дочок. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала і просила його задовольнити. Судове доручення про вручення відповідачу копії позовної заяви з додатками та про його допит, яке направлялось Євпаторійському міському суду Автономної Республіки Крим за місцем проживання відповідача, повернулось без виконання з огляду на припинення пересилання поштової кореспонденції до АР Крим. За таких обставин суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи у судовому засіданні пояснила, що комісія з питань захисту прав дитини Тисменицької РДА відповідно до рішення від 05.12.2014 р. вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав щодо його малолітніх дочок. Вислухавши пояснення позивачки, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що відповідач більше трьох років ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітніх дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], а саме: не спілкується з ними та не підтримує з ними жодних стосунків, не піклується про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не цікавиться їх вихованням, навчанням у школі, не проявляє щодо них батьківської турботи і піклування, не надає їм матеріального утримання. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами, зокрема: копією рішення суду про розірвання між сторонами шлюбу (а.с.5), рішенням комісії з питань захисту прав дитини Тисменицької РДА (а.с.8), інформацією Івано-Франківської спеціалізованої школи 1-Ш ст. № 11 з поглибленим вивченням англійської мови про участь батьків у вихованні малолітніх дітей (а.с.9), актом обстеження матеріально-побутових умов проживання малолітніх дочок сторін (а.с.21), довідкою про склад сім'ї (а.с.22). З огляду на викладене, виходячи з інтересів дітей, суд дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо його малолітніх дочок. На підставі наведеного, відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON]. Позивачка обгрунтовує позовні вимоги тим, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі до 25.02.2010 р. Сторони є батьками малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Сторони припинили спільне проживання в 2006 р. і з того часу відповідач не цікавиться дитиною, її вихованням, здоров'ям, не провідує її, не піклується про фізичний, моральний і духовний розвиток дитини. Відповідач жодного разу не поцікавився навчанням та вихованням дитини в школі. Він свідомо нехтує своїми обов'язками, позаяк йому ніхто не чинить перешкоди у вихованні і побаченні з донькою. Позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав відносно його доньки [PERSON] Позивачка в судовому засіданні позов підтримала з підстав, наведених у позовній заяві. Позивачка просить задоволити позов. Належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився і не повідомив суд про причини неявки. Тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, постільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Суд заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків [PERSON], [PERSON], думку прокурора, дослідивши письмові докази та оцінивши досліджені докази в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Записами в свідоцтві про народження (а.с.8), встановлено, що відповідач є батьком малолітньої [PERSON], [INFO]. Поясненнями осіб, які беруть участь у справі встановлено, що відповідач ухиляється від виконання обов'язків по вихованню своєї дитини. Таке ухилення полягає в тому, що він не цікавиться дитиною, її вихованням, здоров'ям, не провідує її, не спілкується з донькою, не піклується про її фізичний, моральний і духовний розвиток, не цікавиться навчанням, не виявляє ніякого інтересу до дитини. Вказана обставина доводиться також показаннями свідків [PERSON], [PERSON], записами в акті обстеження матеріально-побутових умов (а.с.10), довідці Ворохтянської загальноосвітньої школи (а.с.11), висновку органу опіки і піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав (а.с.15-16). Згідно положень ст.164 СК України, батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Зазначена підстава в судовому засіданні встановлена, тому позов є законним та обґрунтованим і підлягає задоволенню. Судові витрати позивачки складають 243 грн. 60 коп. і стверджуються квитанцією (а.с.1). Понесені позивачкою витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст.164 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюб, в позовній заяві зазначила, що вони зареєстрували шлюб з відповідачем 01 серпня 1998 року в Сагайдацькій сільській раді Шишацького району Полтавської області, актовий запис № 07, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають в даний час з позивачкою і утримуються за спільні кошти сторін. В позовній заяві позивачка просила суд розірвати їх шлюб з відповідачем обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що сімейні та подружні стосунки у них не склалися через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейні стосунки, з 03.08.2013 року вони припинили подружні стосунки, їх сім'я фактично розпалася і не може бути збережена. Позивачка в судовому засіданні підтримала свій позов з підстав, викладених нею у позовній заяві, просила суд розірвати їх шлюб з відповідачем, прізвище після розірвання шлюбу просила залишити їй [PERSON], судових витрат з відповідача просила не стягувати. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, суду пояснив, що він згодний на розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши та оцінивши наявні докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки, згідно ст. 110 СК України, кожний з подружжя має право подати до суду позов про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сімейне та подружнє життя між сторонами не склалось, вони припинили подружні стосунки, їх шлюб набув формального характеру і суперечить інтересам сторін, ухвалою суду від 25.12.2013 року сторонам надавався термін для примирення на два місяці, але за цей час примирення не відбулося, а тому суд приходить до висновку, що цей шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 24, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на дитину. На підставу своїх вимог спирається на те, що 01.12.2012 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, за актовим записом №810. Від шлюбу мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] . На даний момент шлюбні відносини припиненні, спільне господарство не ведеться, а тому подальше проживання разом та збереження шлюбу є неможливим, що і змушує позивачку звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходу щомісячно, але не менш як 50% від прожиткового мінімуму в місяць на дитину відповідного віку з дня пред`явлення позову. Дитину залишити проживати з матір`ю, крім того, позивачка просить стягнути на її користь судові витрати. До початку підготовчого засідання позивачка подала заяву в якій позов підтримала та просила суд справу розглядати без її участі. До початку підготовчого судового засідання відповідач надав заяву в якій позов визнав та просив суд справу розглядати без його участі. Представник третьої особи, в судове засідання не з`явився про день час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На підставі вищевикладеного, суд вважає за доцільне шлюб зареєстрований 01.12.2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, за актовим записом №810, між [PERSON] та [PERSON] , розірвати оскільки сім`я розпалась з мотивів неможливості спільного проживання, шлюб носить формальний характер, зберегти сім`ю неможливо та відповідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] до судові витрати по сплаті судового збору за вимогу про розірвання шлюбу у сумі 840,80 грн. Стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дитини відповідно до ст. 180, 182, 183 СК України. Дитину [PERSON] , [INFO] залишити проживати з матір`ю. Крім того, суд вважає за доцільне стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір за вимогу про стягнення аліментів в сумі 840,80 грн. Майновий спір при розірванні шлюбу не розглядався.

Outcome: approved