Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому, з урахуванням доповнених позовних вимог, посилається на те, що вона є власником ? частини домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS]. При зверненні до суду з позовом про реальний розділ зазначеного домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою [PERSON] надав Державний акт на право приватної власності на землю, відповідно до якого [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,12 га за адресою: [ADDRESS]. Вважає, що даний акт був виданий з грубим порушенням чинного земельного законодавства. Відповідно до договору дарування від 18.10.2007 р., [PERSON] подарував [PERSON] частину цієї земельної ділянки площею 247 кв.м.. Внаслідок чого ним та [PERSON] було отримано Державні акти на право власності на земельні ділянки площею 0,0964 га та 0,0247 га відповідно. З урахуванням доповнених позовних вимог (а.с. 53-56 т. 2) просить визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,12 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], виданий 29 липня 1997 року на ім'я [PERSON] на підставі рішення Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області від 19 березня 1993 р., зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 104, а також рішення Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області без номеру від 19 березня 1993 року про передачу [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 0,12 га, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Визнати недійсним договір дарування [PERSON] [PERSON] частини земельної ділянки площею 247 кв.м., що відчужувалася із земельної ділянки загальною площею 0,0964 га, розташованої за адресою: [ADDRESS], що зареєстрований 18.10.2007 р. нотаріусом Генічеського районного нотаріального округу в реєстрі за № 3294. Визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0964 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], виданий 26 листопада 2008 року на ім'я [PERSON] Щасливцевською сільською радою Генічеського району Херсонської області, що має кадастровий номер 6522186500:22:006:0028. Визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0247 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], виданий 08 травня 2009 року на ім'я [PERSON] Щасливцевською сільською радою Генічеського району Херсонської області, що має кадастровий номер 6522186500:22:006:0030. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Пояснив, що в разі визнання судом недійсним Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,12 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], виданий 29 липня 1997 року на ім'я [PERSON], вищевказаний договір дарування також слід визнавати недійсним оскільки він укладений на підставі цього Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. І як наслідок, слід визнавати недійсними і Державні акти на право власності на земельні ділянки [PERSON] та [PERSON] площею 0,0964 га та 0,0247 га відповідно. Представник відповідачів [PERSON] позовні вимоги не визнав. Просить застосувати наслідки пропуску позовної давності, зазначаючи, що позов подано до суду 24.09.2009 року, а позивачка є правонаступницею [PERSON], який помер [INFO], свідоцтво про право на спадщину вона отримала 24.11.2005 року. Та коли стала власницею ? частини майна, тоді ж мала можливість довідатись про порушення свого права. Крім того, вважає, що права позивача через виділення [PERSON] не порушені, оскільки її частина будинку не знаходиться на його земельній ділянці. Підстави для визнання договору дарування - відсутні. Відповідач Щасливцевська сільська рада Генічеського району Херсонської області, повідомлений про день і час судового засідання належним чином, свого представника в судове засідання не направляв, третя особа, повідомлена про день і час судового засідання належним чином, до суду не з'явилася. Суд, вислухавши думку представників сторін, вважає можливим розглядати справу без їй участі. Вислухавши сторін, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.05.1986 року [PERSON] та [PERSON] успадкували в рівних долях після [PERSON] ? частину житлового будинку та надвірні будівлі, розташовані по [ADDRESS] (а.с.7 т. 1). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.02.1987 року [PERSON] успадкував після [PERSON] ? частину житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] (а.с.8 т. 1). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.11.2005 року спадкоємицею майна [PERSON], який помер [INFO], є його дружина [PERSON], яка успадкувала, в тому числі, ? частину жилого будинку, що знаходиться по [ADDRESS] на земельній ділянці розміром 2080 кв.м. (а.с.12). Вищевказане також підтверджується інформаційною довідкою Генічеського ДБТІ, відповідно до якої власниками будинку за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] - ? частина, [PERSON] та [PERSON] - ? частина (а.с. 13-15 т. 1). Договір про поділ нерухомого майна, відповідно до положень ч. 3 ст. 367 ЦК України, між співвласниками не укладений, рішення про поділ жилого будинку судом не ухвалювалося. Договір (письмовий) або рішення суду про встановлення порядку користування земельною ділянкою - відсутні. Ці обставини визнаються сторонами, та за правилами ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Відповідно до Державного акту про право приватної власності на землю [PERSON] на підставі рішення Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області від 19 березня 1993 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,12 га, розташовану на території Щасливцівської сільської ради, [ADDRESS]. Землю передано для обслуговування житлового будинку. Акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 104. Державний акт виданий 29 липня 1997 року (а.с. 16 т. 1). Статтею 155 Земельного Кодексу України визначено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до довідки архівного відділу Генічеської районної державної адміністрації № 13-3.4/98 від 15.12.2010 року, в документах архівного фонду «Протоколи сесій», «Протоколи засідань виконавчого комітету» в рішеннях Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області за 1993 рік відомостей щодо видачі державного акту на право приватної власності на землю [PERSON], рішення від 19 березня 1993 року - не виявлено (а.с.102 т. 1), відповідно до довідки відділу держкомзему у Генічеському районі від 10.01.2011 року. Відповідно до повідомлення відділу Держкомзему у Генічеському районі № 01.7-07/6 від 10.01.2011 року у відділі відсутня технічна документація зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку площею 0,12 га, розташовану по [ADDRESS], наданої [PERSON] (а.с. 100). Крім того, частиною 2 статті 30 Земельного кодексу України (в редакції 1990 р., яка діяла на час оформлення [PERSON] права власності на земельну ділянку) визначено, що при переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об'єктів. Оскільки між співвласниками питання щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою не вирішувалося, то суд приходить до висновку, що об'єктом права власності могла бути земельна ділянка по [ADDRESS] в цілому, яка б знаходилась в спільній частковій власності співвласників житлового будинку. А тому рішення Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області без номеру від 19 березня 1993 року в частині передачі [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 0,12 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] є незаконним та підлягає скасуванню. Внаслідок того, що судом встановлено, що рішення Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області без номеру від 19 березня 1993 року в частині передачі [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 0,12 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] є незаконним та підлягає скасуванню, то і Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,12 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], виданий 29 липня 1997 року на ім'я [PERSON] на підставі вищевказаного рішення слід визнати недійсним. Крім того, у державному акті на право власності на землю, виданому [PERSON] не вказано межі земельної ділянки та суміжні землекористувачі та землевласники, оскаржуваний державний акт на право власності на землю містить виправлення, що суперечить вимогам п.2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (у тому числі на умовах оренди), затвердженої Наказом Державного комітету України по земельним ресурсам № 28 від 15.04.1993 року. Посилання представника відповідачів, що рішення Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області без номеру від 19 березня 1993 року та виданий на його підставі державний акт не порушує прав позивача, не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки ними порушуються права [PERSON] як рівноправного спадкоємця після смерті чоловіка [PERSON], який в свою чергу був спадкоємцем після смерті [PERSON] Твердження представника відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності, оскільки про порушення свого права вона могла дізнатися у 2005 році, коли отримала свідоцтво про право на спадщину - є необґрунтованим. Так, позивачка отримала у спадщину ? частину будинку, що розташовувалася на земельній ділянці площею 2080 кв.м.. Оскільки будинок знаходився у спільній частковій власності, то земельна ділянка повинна була використовуватися спільно співвласниками нерухомого майна відповідно до їх часток. А тому позивачка не могла знати, що [PERSON], отримавши незаконне рішення сільської ради, отримав у власність земельну ділянку площею 0,12 га.. А про наявність оспорюваного державного акта про право власності на землю позивачці стало відомо у 2009 році у зв'язку зі зверненням нею до суду з позовом про розділ житлового будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою. У зв'язку з наведеним суд вважає, що позивачкою не пропущено строк позовної давності. Крім того, суд бере до уваги неоднозначну позицію представника відповідача, оскільки заявляючи про пропуск позивачем строку позовної давності він опосередковано визнає, що вищевказаним рішенням та державним актом на право власності на землю було порушено її право на земельну ділянку. 18 жовтня 2007 р. [PERSON] подарував [PERSON] частину вищевказаної земельної ділянки площею 247 кв.м. (а.с. 220-221 т. 1), яка на підставі договору дарування 08.05.2009 р. отримала Державний акт на право власності на неї (а.с. 222-223 т. 1). А [PERSON] на підставі цього договору дарування отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0964 га (а.с. 224-225 т. 1). [PERSON] не є стороною вищевказаного договору дарування, але ним порушуються її права на землю, а тому відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України вона має право на його оскарження. Оскільки відповідно до вищевказаного договору дарування подарована частина земельної ділянки, державний акт про право власності на яку підлягає скасуванню з вищевикладених причин, то і спірний договір дарування та отримані на підставі нього Державні акти на право власності на земельні ділянки слід визнати недійсними. А тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved