Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

\~\~ Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, який зареєстрований 02 березня 2007 року Княгининською сільською радою Дубенського р-ну Рівненської області, актовий запис №1. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Позивачка вказує, що сімейне життя у них не склалося через різні характери та погляди на життя, через що між ними постійно виникали сварки. На даний час не проживають подружжям, в результаті чого шлюбні відносини між ними були фактично припинені, так як протягом року проживають окремо. Вони різні люди і не можуть співіснувати як подружжя. Такі відносини привели до того, що між ними втрачені почуття любові та поваги. Будь-які спроби налагодити сімейні відносини виявилися марними, тому примирення між ними неможливе, просить шлюб розірвати. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин відповідач матеріально дітям не допомагає, участі у їх вихованні не приймає, хоча обов»язок утримувати дітей покладається на обох батьків, тому їй одній важко забезпечувати в теперішній час двох малолітніх дітей. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що тривалий час не проживають з відповідачем як подружжя, не ведуть домашнього господарства, так як між ними втрачено почуття кохання, в зв»язку з чим надалі перебування в шлюбі є недоцільним, просить шлюб розірвати. Так як протягом останнього часу відповідач не надає допомоги на утримання дітей, хоча працює охоронником ставків у приватного підприємця та отримує мінливий та нерегулярний дохід, просить стягнути на її користь аліменти в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Відповідач в судове засідання не з»явився, подав до суду заперечення, згідно якого позовні вимоги позивачки не визнає повністю, на розірвання шлюбу не згідний. Зазначає, що обставини, на які посилається позивачка як на підставу розірвання шлюбу не відповідають дійсності, зокрема того, що в сім»ї викали сварки та скандали з його вини, такі твердження позивачки є надуманими та неправдивими. Позовні вимоги щодо стягнення з нього аліментів не визнає повністю з тих підстав, що їхні спільні діти на даний час знаходяться в школі-інтернаті у с. Плужне Ізяславського р-ну Хмельницької області на повному державному утриманні. Крім того, зазначає, що у нього мінімальна заробітна плата, тому сплачувати на дітей аліменти по 1000 гривень не має такої матеріальної можливості, хоча дітям він купує одяг та взуття, про що надав до суду товарні чеки. Просить в позові відмовити повністю, надати їм шестимісячний термін на примирення. На запитання суду щодо підтвердження чи спростування тверджень відповідача, викладених у поданому запереченні позивачка пояснила, що відповідач за час їхнього спільного проживання зловживав спиртними напоями та будучи в нетверезому стані влаштовував сварки та бійки в сім»ї, діти стали боятися батька, в зв»язку з чим вона переїхала проживати у Хмельницьку область. Вважає, що надання строку для примирення не покращить стану їхніх шлюбних відносин, так як спроби до цього в минулому не принесли жодних результатів. Діти дійсно на даний час тимчасово перебувають у Плужнянській школі-інтернаті І-ІІ степеня для дітей з неактивними формами туберкульозу на лікуванні. Діти влаштовані в школу згідно санаторно-курортної карти та довідки прищеплень, виданої фельдшерсько-акушерським пунктом с. Острів Дубенського р-ну Рівненської області. Так як дітям призначено курс хіміопрофілактики терміном на шість місяців. Згідно листа Хмельницької обласної держадміністрації батько дітей [PERSON] за два місяці перебування дітей у закладі відвідав їх два рази, участі у навчанні, вихованні та утриманні дітей не приймає. Мати [PERSON] виконує батьківські обов»язки належним чином, забезпечує дітей всім необхідним, залишається ночувати разом з дітьми та після закінчення навчального процесу забирає дітей щоденно додому. По завершенню курсу лікування діти зможуть продовжити навчання у загальноосвітніх навчальних закладах Дослідивши матеріали справи, заперечення відповідача, вислухавши думку позивачки, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 02 березня 2007 року, який Княгининською сільською радою Дубенського р-ну Рівненської області, актовий запис №1. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження яких відповідач записаний батьком (а.с.3-4). Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони на даний час проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків в судовому засіданні позивачка висловилася категорично проти збереження шлюбу та надання терміну на примирення, зазначивши, що це суперечить її інтересам та інтересам її дітей. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Частиною 1\~ст. 141 СК України\~передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~\~Відповідно до ч.3\~ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, за правилами ч.2\~ст.182 СКУ, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 182 СК України\~\~та п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч.1\~ст.184 СК України \~якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, враховуючи всі встановлені обставини у справі, прожитковий мінімум на дитину певного віку, з урахуванням стану здоров»я та матеріального становища відповідача, суд вважає, що до стягнення підлягають аліменти в розмірі по 600 гривень на кожну дитину щомісячно. Крім того, в силу ст.88 ЦПК України на користь позивача, як сторони, чиї позовні вимоги про розірвання шлюбу задоволено повністю з відповідача слід стягнути понесені позивачем судові витрати в розмірі 551 гривня 60 копійок.

Outcome: approved