Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що 16.07.2005 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, від якого у них є дитина: дочка - [PERSON], [INFO]. Зазначає, що сімейне життя не склалося із-за різних поглядів на життя, вони перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та довіри. Вказує, що їхній шлюб існує формально та суперечить її інтересам, оскільки відповідач не приймає участі у вихованні дитини, створює своїми діями умови неможливі для нормального розвитку дитини, проживає окремо. Позивачка вважає подальше сумісне життя та збереження сім'ї неможливим. Їхня дитина проживає разом з нею, виховуються нею та перебуває на її утриманні. Позивачка зазначає, що їй важко самостійно забезпечити матеріальні потреби дитини, а відповідач, знаючи, що їхні діти потребують постійної батьківської уваги і допомоги, ухиляється від виконання своїх обов'язків. Просить суд, розірвати шлюб між ними, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1750 грн., щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася. Від неї до суду надійшла заява, в якій просила суд справу слухати у її відсутності та шлюб розірвати і стягнути аліменти. В судове засідання відповідач не з'явився. Від нього до суду надійшла нотаріально засвідчена заява, в якій просив суд справу слухати у його відсутності. Позов визнав. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами 16 липня 2005 року було укладено шлюб, який зареєстровано Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №394 (а.с.5). Від шлюбу у сторін є дитина: дочка - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а.с.6). Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У статті 112 СК України зазначено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, як вбачається із викладеного, шлюб носить формальний характер, подружні відносини між ними фактично припинені, між ними втрачено почуття любові та довіри. А тому, зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що позовна вимога щодо розірвання шлюбу між сторонами підлягає задоволенню, оскільки вони перестали розуміти один одного, втратили почуття любові один до одного та подальше існування шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст.180 СК України батьки зобов?язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд

Outcome: approved