Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про встановлення факту сумісного проживання однією сімєю з [PERSON] у період з 29.05.1985 року по 29.05.2016 року по день його смерті, та визнання за нею права власності на 1/3 частки квартири №61 в будинку №109 корпус 3 по вулиці Семена Палія у місті Одесі, загальною площею 65,8 кв.м., житловою площею 39,1 кв.м., що складається з трьох житлових кімнат площами: 17,1 кв.м., 9,3 кв.м., 12,7 кв.м. коридору площею 9,4 кв.м., ванної кімнати площею 2,6 кв.м., вбиральні площею 1,0 кв.м. кухні площею 9,6 кв.м., стінної шафи площею 0,4 кв.м., - у порядку спадкування за законом після смерті 29 травня 2016 року [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 1963 року по 29.05.1985 року, від шлюбу мають сина [PERSON], після розірвання шлюбу постійно проживали як подружжя, у 1992 році отримали зазначену квартиру, 29.11.1996 року отримали свідоцтво про право власності, згідно якого по 1/3 частки квартири належала позивачці, її сестрі [PERSON] та спадкодавцеві, після смерті якого позивачка фактично прийняла спадщину. \~ \~ \~ \~У судове засідання, призначене на 12.06.2018 року, сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивачка наполягала на задоволенні позову у повному обсязі, додатково надавши письмові пояснення свідків. \~ \~ \~ \~За таких обставин, підстави для відкладення розгляду\~ справи, відсутні. \~ \~ \~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що 1/3 частки квартири №61 в будинку №109 корпус 3 по вулиці Семена Палія у місті Одесі, загальною площею 65,8 кв.м., житловою площею 39,1 кв.м., що складається з трьох житлових кімнат площами: 17,1 кв.м., 9,3 кв.м., 12,7 кв.м. коридору площею 9,4 кв.м., ванної кімнати площею 2,6 кв.м., вбиральні площею 1,0 кв.м. кухні площею 9,6 кв.м., стінної шафи площею 0,4 кв.м., належала на праві власності спадкодавцеві на підставі Свідоцтва про право особистої власності від 29.11.1996 року, виданого УЖКХГ Одеської міської ради, право власності було зареєстроване в КП ОМБТІ та РОН у встановленому законом порядку. Власником інших 2/3 частки є позивачка у справі, котра перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 1963 року по 29.05.1985 року, від шлюбу мають сина [PERSON], після розірвання шлюбу постійно проживали як подружжя, та у 1992 році отримали зазначену квартиру і з того часу постійно проживає та зареєстрована в ній з 01.07.1992 року. На момент відкриття спадщини у квартирі разом зі спадкодавцем проживала лише позивачка та фактично прийняла спадщину, звернулася до нотаріуса Другої Одеської державної нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, однак їй було відмовлено та розяснено, що при проживанні зі спадкодавцем однією сімєю вона є спадкоємцем четвертої черги за законом і питання прийняття спадщини може вирішувати лише у судовому порядку. Факт проживання спільно однією сімєю зі спадкодавцем підтверджується наданими письмовими доказами, а саме довідками та актом про проживання, складеними КП ЖКС Північний, письмовими поясненнями сусідів [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а також наявністю у позивача правовстановлюючих документів на квартиру, особистих документів спадкодавця, доказів оплати комунальних послуг за житло. Згідно відповіді Другої Одеської державної нотаріальної контори від 31.10.2017 року, спадкова справа заведена за заявою позивачки, інші спадкоємці не звертались, як спадкоємиці четвертої черги за законом їй рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом. У відповідності до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Як розяснено у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст.3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. Отже, після смерті [PERSON], померлого 29.05.2016 року, єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину, являється позивачка у справі, котра постійно проживала разом зі спадкодавцем у квартирі та залишилася проживати у ній після його смерті. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~ \~ \~ \~Згідно з ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача правомірні й обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved