Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою та свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 15.12.1994 р. В даній квартирі зареєстровані [PERSON] (позивач), [PERSON] (відповідач) та [PERSON](третя особа). Відповідач являється сином позивачки та прописаний був у вищезазначену квартиру як член сімї. Незважаючи на те, що відповідач зареєстрований у вищезазначеній квартирі, він з вересня 1994 року не проживає за даною адресою. Позивач відносини з відповідачем не підтримує, про місцезнаходження та перебування відповідача їй не відомо. Тому позивачка просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою яка розташована за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON], який діє за дорученням, та є третьою особою в даній справі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи шляхом подачі оголошення в пресі, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Третя особа Управління державної міграційної служби у Сумській області, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи не забезпечила явку свого представника для участі в розгляді справи, причине неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала. Третя особа ТОВ «Керуюча компанія «КоменергоСуми», повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи не направила свого представника для участі в розгляді справи, надала заяву в якій не заперечувала проти задоволення позову, справу просила розглядати без участі її представника. Судом встановлено, що позивачка є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 15.12.1994 р. В вищевказаній квартирі зареєстровані [PERSON] (позивач), [PERSON] (відповідач) та [PERSON](третя особа). Судом встановлено, що відповідач являється сином позивача та прописаний був у вищезазначену квартиру як член її сімї. Незважаючи на те, що відповідач зареєстрований у вищезазначеній квартирі, він з вересня 1994 року не проживає за даною адресою. Позивачка відносини з відповідачем не підтримує, про місцезнаходження та перебування відповідача їй не відомо. Будь-якого майна, належного відповідачу, в квартирі немає. Крім цього, відповідач не сплачує кошти за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири та не приймає участь у спільному побуті. Залишаючись зареєстрованим у квартирі позивачки, відповідач тим самим завдає їй фінансові незручності - у збільшеній платі комунальних платежів. Вона втрачає можливість отримати державну субсидію. З реєстрації у квартирі відповідач не знявся. Звернутися з проханням до відповідача про зняття з реєстрації позивачка не може, тому що не знає як його знайти і де він фактично проживає, звязку між собою не підтримують. Враховуючи те, що відповідач не проживає більше ніж пять років у квартирі, він втратив право користуватися житловим приміщенням. Свідоки [PERSON], [PERSON] та [PERSON], сусіди позивачки, суду пояснили, що не бачили [PERSON] в спірній квартирі приблизно з 1998 року. Судом достовірно встановлено, що сторони перебувають у родинних стосунках, однак власник квартири не має ніяких обовязків по наданню житла відповідачу. Відповідно ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином суд приходить до висновку, що між сторонами склались цивільні правовідносини та оскільки відповідач перешкоджає позивачці у здійсненні її прав як власника майна, більше строку встановленого в ст. 405 ЦК України не проживають за місцем реєстрації без поважних причин, будь-яких письмових домовленостей стосовно користування житловим приміщенням за вказаною адресою не існує, то позовні вимоги підлягають задоволенню. На відшкодуванні судових витрат, на підставі ст. 88 ЦПК України, позивачка не наполягала. На підставі наведеного та

Outcome: approved