Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини з відповідачем припинено, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Просить розірвати шлюб, зареєстрований Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №1388 від 16 листопада 2017 року. Позивач в судове засідання не з`явився, до початку судового засідання подала заяву про слухання справи у її відсутності, позов підтримала, не заперечує проти заочного розгляду, строк на примирення просить не надавати, причиною розірвання шлюбу є подружні зради відповідача та залежність від азартних ігор, спору про поділ майна та місце проживання дитини немає. Відповідач причини неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №1388 від 16 листопада 2017 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого повторно Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №1204 від 15 березня 2018 року. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, а також, подружні зради відповідача та залежність його від азартних ігор, примирення між сторонами неможливе, подальше перебування в шлюбі порушує права і законні інтереси позивачки. Сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Дані обставини підтверджуються заявами позивачки, свідоцтвом про реєстрацію шлюбу та копією свідоцтва про народження. Аналіз положень Сімейного кодексу України дає підстави стверджувати, що в переважній своїй більшості його норми мають явно виражене ґендерне наповнення, тобто він є ґендерно-чутливим за змістом. При цьому, в основному, такі норми є ґендерно-збалансованими, тобто такими, що не містять підстав для дискримінації жінок і чоловіків, у всіх сферах правовідносин, що охоплюються Сімейним кодексом України та відповідають елементам ґендерної рівності. Вказана тенденція прослідковується, починаючи із статті 1 Сімейного кодексу, якою передбачено побудову сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, а також взаємодопомоги і підтримки. Рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї закріплена статтею 7 цього Кодексу, а також статтею 24 СК України, відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. При цьому, добровільність як засада шлюбу спостерігається, починаючи із закріплення права осіб на укладення шлюбу, перебування у ньому і закінчуючи правом на його вільне розірвання та припинення шлюбних відносин за бажанням будь-кого із подружжя. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя, що у контексті даної справи означає надання можливості подружжю на вільний вибір способу побудови своїх відносин у зареєстрованому шлюбі або іншим шляхом. Ніхто не може бути примушений до шлюбу або до особистих стосунків поза його волею. При цьому бувше подружжя не позбавляється можливості налагодити свої стосунки й після розлучення шляхом укладення нового шлюбу або іншим шляхом. Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем . На підставі викладеного,

Outcome: approved