Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що відповідачка є власником квартири, що розташована над її квартирою в одному будинку. 02.07.2016 року [PERSON] допустила залиття квартири позивачки, внаслідок чого були пошкоджені шпалери на стелі та одній із стін кімнати. Згідно складеного звіту вартість відновлювальних ремонтних робіт становить за першим варіантом 85 грн., за другим 928 грн. Перший варіант робіт передбачав заміну шпалер на ідентичні тільки в місцях пошкодження. Другий варіант ремонту передбачає заміну шпалер у всій кімнаті на однотипні, з використанням іншої фактури і кольору. Перший варіант відновлювальних робіт є не прийнятним, так як пошкоджені шпалери були поклеєні ще в 2009 році, а тому придбати ідентичні неможливо. Просила стягнути з відповідачки вартість відновлювального ремонту за другим варіантом в розмірі 928 грн. та витрати на проведення дослідження з визначення вартості відновлювальних робіт в сумі 350 грн.. Крім цього вважає, що їй також було заподіяно і моральну шкоду, яка полягає у перенесених переживаннях з приводу пошкодженого майна, порушенні звичайного способу життя, докладання додаткових зусиль для його нормалізації. На цьому фоні вона пережила сильний стрес та загострення хронічних захворювань, у звязку з чим просила стягнути з відповідачки 2000 в грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені вимоги підтримала і в своїх поясненнях підтвердила обставини викладені в позові, доповнивши, що рано вранці 02.07.2016 року виявила, що з квартири [PERSON], яка розташована над її квартирою на другому поверсі, вчинено залиття, в наслідок якого в одній з кімнат її квартири помокріли шпалери на стелі та стіні. Вона відразу побігла до відповідачки, яка повідомила, що в неї у ванній кімнаті лежала волога ганчірка на яку трохи протікав кран, з неї можливо і просочилася вода. Потім вона викликала працівників поліції та повідомила до міської ради про цей випадок. Відповідачка тривалий час обіцяла поміняти пошкоджені шпалери, однак цього не зробили. У звязку з чим вона була змушена придбати нові шпалери та переклеїти кімнату, так як ідентичних шпалер вже не продають. Представник позивачки [PERSON] вважала, що [PERSON] завдала шкоду позивачці залиттям її квартири, а тому просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] позов не визнала пояснивши, що її квартира розташована над квартирою позивачки. Близько 5-ї години ранку 02.07.2016 року [PERSON] прибігла до неї та почала кричати, що вона її залила. Коли вони у двох спустилися до квартири [PERSON] то вона помітила в одній з кімнат, яка розташована суміжно під її ванною кімнатою, невелику вологу пляму та змокрілі відкоси. Коли вона в друге в цей день прийшла до квартири позивачки, в цей час в неї були працівники поліції і вологи вже було більше, були плями від води на стелі, стіні та підлозі. Спочатку вона дійсно погоджувалася замінити пошкоджені шпалери, однак потім це не вийшло, оскільки вона зовсім не спілкується із позивачкою через негативне ставлення одне до одного. Жодних поривів водопостачання чи каналізації у неї не було, лише у ванній кімнаті лежала волога ганчірка, що могло спровокувати лише невелике зволоження стелі в квартирі позивачки. Вважала, що її вини в цьому немає та просила відмовити у задоволенні позову. Свідок [PERSON] показав, що він працює головним інженером КП «Буринь-теплосервіс». 09.08.2016 року комісія Буринської міської ради, до складу якої він також входив, оглянула квартиру [PERSON]. Вході обстеження було встановлено, що у одній із жилих кімнат, на стелі, є слід підтоплення площею близько одного квадратного метра, а на одній стіні виявлено відставання шпалер. Оскільки огляд квартири проводився майже через місяць після повідомлення [PERSON] про підтоплення квартири, квартира відповідачки, що розташована поверхом вище не оглядалася. З досвіду його роботи вважав, що плями, які були на стелі це від дії вологи внаслідок незначного протікання води. Чому відстали шпалери на стіні не знає. Свідок [PERSON] повідомив, що він працював заступником міського голови і 09.08.2016 року вони комісією міської ради оглядали квартиру [PERSON], так як раніше від неї надійшла заява про залиття квартири сусідкою. Ними було встановлено наявність плями на стелі від дії вологи та відставання від однієї із стін шпалер. Шпалери були старі як на стінах так і на стелі. Від чого відстали шпалери зверху сантиметрів 50-70 не знає. Свідок [PERSON] дав аналогічні покази, доповнивши, що в огляді приймав участь і підприємець-оцінювач [PERSON], який не входив до комісії міської ради. Останній проводив фотозйомку та оглядав наявні пошкодження. Свідок [PERSON] пояснив, що на звернення представника заявниці він провів незалежну оцінку розміру витрат на відновлення пошкоджених елементів оздоблення та шпалер, які були виявленні в одній з кімнат квартири [PERSON]. При огляді ним було встановлено пошкодження шпалер в місці примикання стелі та однієї із стін, де були характерні сліди протікання вологи та механічне пошкодження шпалер у верхній частині стіни біля міжкімнатних дверей(відставання від стіни). У своєму звіті він вказав на два можливі варіанти ремонту. Свідок [PERSON] підтвердив, що в складі групи працівників поліції, 02.07.2016 року вони прибули до квартири [PERSON], яка повідомила про затоплення її помешкання сусідкою [PERSON], яка мешкає поверхом вище. Памятає, що в одній з кімнат були в наявності місця сильного зволоження стелі та примикаючої до неї стіни. Плямам була близько метр на метр, шпалери ще не сильно промокли і трималися. Він опитував [PERSON], яка визнала, що залишила у ванній кімнаті вологу ганчірку. Однак квартиру останньої не оглядали. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є власником двокімнатної квартири, розташованої [ADDRESS], що знаходиться на першому поверсі двоповерхового житлового будинку (а.с.4,5,17,83-89). Відповідачка [PERSON] мешкає в квартирі №3, що розташована в цьому ж будинку на другому поверсі над квартирою позивачки, власником якої є вона та її повнолітні сини [PERSON] та [PERSON], по 1/3 частині кожний (а.с.27,90,92). При цьому, як встановлено судом та визнано відповідачкою, [PERSON] проживає фактично окремо в іншому місті, а інший син є інвалідом другою групи з приводу психічного захворювання, що також підтверджується довідкою МСЕК (а.с.91) 02.07.2016 року, близько 05 години 56 хвилин, до чергової частини Буринського відділення поліції ГУ НП в Сумській області надійшло повідомлення від [PERSON] про залиття її квартири сусідкою, яка проживає поверхом вище. Вході перевірки зазначеної заяви працівниками поліції було встановлено, що [PERSON] виявила в одній з житлових кімнат зволоження стелі та стіни, що сталися через наявну вологу ганчірку, яка знаходилася у ванній кімнаті квартири на другому поверсі, де проживає [PERSON] (а.с.72-77). Вказані обставини були визнані і самою [PERSON] коли її опитував працівник Буринського ВП [PERSON], що вбачається як з матеріалів перевірки за цим фактом , так і підтверджено свідком [PERSON] в судовому засіданні. З акту обстеження квартири позивачки від 09.08.2016 року, проведеного комісією Буринської міської ради, вбачається, що в ході огляду однієї із житлових кімнат квартири на стелі є слід від підтоплення орієнтовною площею 1 кв.м., та на одній стіні біля дверей відставання шпалер від стіни. Встановити причинний зв'язок відставання шпалер із підтопленням не вдалося. (а.с.6) Суд звертає увагу, що вказаний огляд відбувся більше ніж через місяць, що зумовило зникання деяких слідів пошкоджень характерних для дії вологи, які і потягнули в подальшому відставання шпалер на одній стіні в місцях примикання до стелі. При цьому суд, відповідно до положень ч.4 ст.10 ЦПК України, сприяв всебічному і повному зясуванням обставин справи, розяснив сторонам права та обовязки довести ті обставини справи, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак відповідачка [PERSON] не виконала ці вимоги. Між тим, відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. На думку суду, причинний зв'язок між дією вологи з квартири де мешкає відповідачка та виявленими вищевказаними пошкодженнями в квартирі позивачки, доводиться також іншими дослідженими доказами. Зокрема із стислого звіту про визначення відновної вартості пошкоджених конструктивних елементів квартири позивачки вбачається, що при візуальному огляді наявні частково пошкоджені елементи оздоблення, а саме стінові паперові шпалери на ділянці площею близько 1 кв.м. в одній із житлових кімнат площею 8,6 кв.м.. У верхній частині примикання перекриття та внутрішньої стіни на поверхні шпалер має місце сліди протікання (характерні плями жовто-бурого кольору) та механічні пошкодження поверхні шпалер у верхній частині стіни біля міжкімнатних дверей. Відновна вартість відновлення вказаних пошкоджень складає: за першим варіантом ( вразі підбору ідентичних чи аналогічних матеріалів (шпалер) та заміна їх на ділянці пошкодження по всій висоті стіни на площі 2,5 кв.м.) 85 грн., за другим варіантом ( в разі заміни однотипних шпалер всієї кімнати з використанням шпалер іншої фактури та кольорів на площі 27,5 кв.м.) 928 грн.. (а.с.95-108) Таким чином враховуючи характер виявлених пошкоджень, відсутність можливості позивачки здійснити підбір шпалер ідентичних тим, що були пошкоджені дією вологи, суд приходить до висновку, що другий варіант відновлення оздоблення є найбільш прийнятним, що також буде враховувати і фактично понесені витрати нею на придбання нових шпалер в сумі 451 грн. (а.с.80). При цьому суд вважає, що зазначений звіт про оцінку визначення відновної вартості пошкоджень, складений фізичною особоюпідприємцем оцінювачем [PERSON], є належним та допустим доказом в розумінні ст.ст.57,58,59 ЦПК України, оскільки складений особою, яка має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача та свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів. Витрати позивачки на його проведення в сумі 350 грн. (а.с.15) підлягають стягненню з відповідача, оскільки її вимоги в цій частині позову є обґрунтованими. За змістом\~ст.151 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку при домову територію. Відповідно до ст.\~319,\~322 ЦК України\~власність зобов'язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам громадян, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник\~\~зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Статтею 179 ЖК України\~користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 р. № 45, власник, наймач (орендар) квартири зобов'язаний дотримуватися\~\~вимог\~\~нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують\~\~умови проживання громадян, не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян; використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання. Із системного аналізу наведених норм вбачається, що законодавець покладає обов'язок на власника майна щодо належного його утримання і експлуатацію, без порушення прав інших громадян, а тому саме відповідачка, яка хоча і є власником тільки 1/3 частині квартири, однак фактично одноособово використовує її за призначенням, вчиняє інші права та обовязки (так як один із співвласників проживає окремо, інший є інвалідом ІІ групи та перебуває на «Д» обліку з приводу психічного захворювання), повинна нести відповідальність за свої дії, внаслідок яких завдана шкода третім особам, тобто позивачці. На думку суду в ході розгляду справи об'єктивно встановлено, що зволоження стелі та стін квартири позивачки сталося з вище розташованої квартири, де мешкає саме відповідачка через неналежне зберігання останньою технічних предметів для прибирання (в тому числі вологих ганчірок) та не утримання нею сантехнічного обладнання в неналежному стані. Відповідно до\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної та юридичної особи, а також, завдана майну фізичної та юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. На підтвердження вини відповідачки судом досліджено вищенаведені докази, які обєктивно узгоджуються з показами як самої позивачки, так і допитаних судом свідків. Доводи відповідачки про умисне пошкодження кімнати самою позивачкою не ґрунтуються на матеріалах справи, так як не виконавши вимоги ст.ст.10,60 ЦПК України, [PERSON] будь-яких належних та допустимих доказів з цього приводу, чи на спростування факту спричинення зволоження квартири саме з її вини, не надала. Між тим, за змістом\~ст. 1166 ЦК України\~саме на відповідача покладається тягар такого доказування. Також, зазначаючи про невідповідність акту перевірки квартири, складеному комісією Буринської міської ради, установленому зразку, неприйняття особисто нею участі в цьому огляді та необґрунтованості звіту про оцінку відновлювального ремонту, відповідачка не надає належних доказів на їх спростування (а.с.41-45,47), а довідка комунального підприємства «Буринь-теплосервіс», що [PERSON] не зверталася до них з приводу ліквідації аварій, поломок в її квартирі (а.с.46), не спростовують висновків суду. Разом з тим остання неодноразово визнавала як в судовому засіданні так і раніше при перевірці зазначених обставин правоохоронними органами, про наявність на час події предметів для прибирання, що були вологі, які знаходилися у ванній кімнаті, що є суміжною, з врахуванням розташуванням кімнат поверхом нижче, із житловою кімнатою квартири позивачки, що зазнала пошкоджень. Крім того знаходження вологих предметів у самій ванній кімнаті о 5-й годині ранку, фактично коли ще відповідачка відпочивала, свідчить і про не належний стан самого сантехнічного обладнання в її помешканні. Відповідно до ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно\~\~п.9\~\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що моральна шкода [PERSON] заподіяна в звязку перенесеним стресом, душевними стражданнями за пошкоджене майно. Був порушений її сталий спосіб життя, погіршився стан здоровя, вона була вимушена докладати додаткові зусилля для відновлення пошкодженого майна, що також підтверджується медичними довідками (а.с.16,51,52,81). Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи при цьому характер, тривалість та глибину душевних страждань, які зазнала позивачка, фактичні обставини справи, ступінь вини відповідачки, яка має похилий вік і є пенсіонеркою, її матеріальний стан, наївність у неї сина, який є інвалідом, суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди повинен становити 500 грн.. Таким чином здійснивши системний аналіз норм, що застосовуються до вказаних вище правовідносин, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову. З врахуванням часткового задоволення позову та звільнення, в силу закону, позивачки, яка є інвалідом першої групи, від сплати судового збору, з відповідача, відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до задоволених вимог, а саме в сумі 345 грн. 60 коп..

Outcome: partial