Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачки про стягнення суми авансу та пені. В обґрунтуванні позовних вимог посилався на те, що 17.11.2015 між нею та відповідачкою [PERSON] був укладений попередній договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] за ціною 347200,00 грн., що в еквіваленті складало 14000 доларів США, у строк не пізніше 01.12.2015 року. Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом ДМНО [PERSON] за реєстровим №3166. У підтвердження наміру придбати вказану квартиру позивачка передала відповідачці суму авансу у розмірі 24800,00 грн., що в еквіваленті складало 1000 доларів США. Пунктом 3 попереднього договору встановлювалось, що у разі необґрунтованого без поважних причин ухилення [PERSON] від укладання договору купівлі-продажу або у разі зміни ціни продажу квартири, відповідачка зобов'язується повернути [PERSON] отриманий аванс, а також сплатити пеню у розмірі 100% від розміру авансу. У встановлену дату 27.11.2015 року та 01.12.2015 року договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] укладений не був з тієї причини, що на майно [PERSON] була накладена заборона через існування боргових зобов'язань. Позивачка зазначає, що після передачі авансу у встановлений договором строк договір купівлі-продажу квартири так і не був укладений, на неодноразові вимоги позивачки відповідачка відмовляється повертати суму авансу в розмірі 24800,00 грн., тому позивачка просила суд стягнути з відповідачки суму у розмірі 49600,00 грн., у відшкодування моральної шкоди 1000,00 грн., а також понесені витрати по сплаті судового збору 496,00 грн. та 300 грн. витрат на публікацію в газеті. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, справу просила слухати за її відсутності, проти постановлення заочного рішення не заперечувала. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлена в установленому порядку, через оголошення у газеті «Вісті Придніпров'я» від 11.02.2016 року №9 (1708), про зміну свого місця проживання та про причини неявки суду не повідомляла, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. У судовому засіданні встановлено, що 17.11.2015 між [PERSON] та [PERSON] був укладений попередній договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] за ціною 347200,00 грн., що в еквіваленті складало 14000 доларів США, у строк не пізніше 01.12.2015 року. Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №3166. У підтвердження наміру придбати вказану квартиру позивачка передала відповідачці суму авансу у розмірі 24800,00 грн., що в еквіваленті складало 1000 доларів США. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Пунктом 3 попереднього договору встановлювалось, що у разі необґрунтованого без поважних причин ухилення [PERSON] від укладання договору купівлі-продажу або у разі зміни ціни продажу квартири, відповідачка зобов'язується повернути [PERSON] отриманий аванс, а також сплатити пеню у розмірі 100% від розміру авансу. У встановлений строк договір купівлі-продажу зазначеної квартири не був укладений, як зазначає позивачка, з причини накладення заборони на майно відповідачки у зв'язку з іншими борговими зобов'язаннями [PERSON]. Оскільки відповідачка до теперішнього часу умови попереднього договору купівлі-продажу нерухомості від 17.11.2015 не виконала, аванс не повернула, від виконання своїх зобов'язань ухиляється, тому суд вважає стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] грошову суму авансу 24800,00 грн., та передбачену договором пеню у розмірі 24800,00 грн., а також понесені витрати по сплаті судового збору 496,00 грн. та 300 грн. витрат на публікацію в газеті. Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Статтею 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Крім того, відповідно до п.п. 4, 5 постанови Пленум Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» в позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. До загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодуванні моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. З огляду на викладене, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідачки на користь позивачки моральної шкоди, оскільки правовідносини, які склалися між сторонами, випливають з договірних зобов'язань та обов'язок відповідачки виник внаслідок неукладення основного договору купівлі-продажу, що виключає відшкодування моральної шкоди.

Outcome: partial