overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеною заявою, в якій просить стягувати щомісячно з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини усіх заробітків відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, та з проханням позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач на судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генераль ної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фі нансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конститу ції України є одним з головних конституційних обов'язків. Такий обов'язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як зазначено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки вимоги позивача визнаються відповідачем і підтверджуються наданими доказами та визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеною заявою, в якій просить стягувати щомісячно з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини усіх заробітків відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не зявилася, до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генераль¬ної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фі¬нансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конститу¬ції України є одним з головних конституційних обов'язків. Такий обовязок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як зазначено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки вимоги позивача визнаються відповідачем і підтверджуються наданими доказами та визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеною заявою, в якій просить стягувати щомісячно з [PERSON] на свою користь, на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини із усіх видів заробітків відповідача щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 06.03.2009 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] р.н.. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв'язку з чим, у позивачки склалось тяжке матеріальне становище. В судове засідання позивачка не з'явилася, до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, з проханням позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В разі неявки відповідача просить розглянути справу в заочному провадженні. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про місце і час судового засідання, про причини неявки до суду не повідомив. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генераль ної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фі нансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конститу ції України є одним з головних конституційних обов'язків. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та сторони не визначились з приводу утримання дитини за домовленістю у добровільному порядку, вимоги позивача підтверджуються довідкою про склад сім'ї (а.с.3), копією свідоцтва про народження дитини (а.с.6) та довідкою про доходи позивача (а.с.4). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеною заявою, в якій просить стягувати щомісячно з [PERSON] на свою користь, на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітків відповідача щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 04.03.2011 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв'язку з чим, у позивачки склалось тяжке матеріальне становище. В судове засідання позивачка не з'явилася, до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, з проханням позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В разі неявки відповідача просить розглянути справу в заочному провадженні. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про місце і час судового засідання, про причини неявки до суду не повідомив. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генераль ної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фі нансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конститу ції України є одним з головних конституційних обов'язків. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та сторони не визначились з приводу утримання дитини за домовленістю у добровільному порядку. Вимоги позивачки підтверджуються свідоцтвом про народження дитини (а.с.4,) довідкою про склад сім'ї (а.с.5). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеною заявою, в якій просить стягувати щомісячно з [PERSON] на свою користь, на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітків відповідача щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 28.05.2001 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 18.10.2005 року був розірваний. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв'язку з чим, у позивачки склалось тяжке матеріальне становище. В судове засідання позивачка та її представник [PERSON] не з'явились, до суду надійшли письмові заяви про розгляд справи без їх участі, з проханням позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В разі неявки відповідача просять розглянути справу в заочному провадженні. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про місце і час судового засідання, про причини неявки до суду не повідомив. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генераль ної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фі нансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конститу ції України є одним з головних конституційних обов'язків. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та сторони не визначились з приводу утримання дитини за домовленістю у добровільному порядку. Вимоги позивачки підтверджуються свідоцтвом про народження дитини (а.с.4,) довідкою про склад сім'ї (а.с.11). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, вказавши, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем вона перебуває з 20.06.2009 року. Від шлюбних відносин мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини було припинено у зв»язку з тим, що сторони втратили почуття кохання та поваги один до одного. Вважає, що примирення між ними неможливе. Спору про поділ майна немає. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач до судового засідання не з»явилася, надала суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце слухання справи був повідомлений належним чином. Заяв та заперечень від відповідача на адресу суду не надходило. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про зачному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК україни. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовну заявою такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 20 червня 2009 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 373 (а.с. 6). Від шлюбних стосунків сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки у зв»язку з різними поглядами на спільне життя, через що виникають сварки та скандали в родині. У зв»язку з цим позивачка втратила почуття кохання та поваги до відповідача. Спільне господарство сторони не ведуть, мешкають окремо, помиритися не бажають. Спору про поділ майна між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини із усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не зявилась, до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.15). Відповідач у судове засідання не зявився, надавши письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.12). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генераль\-ної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фі\-нансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конститу\-ції України є одним з головних конституційних обов'язків. Такий обовязок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як зазначено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки вимоги позивача визнаються відповідачем і підтверджуються наданими доказами та визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, в якій просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини із усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генераль\-ної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фі\-нансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конститу\-ції України є одним з головних конституційних обов'язків. Такий обовязок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як зазначено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки вимоги позивача визнаються відповідачем і підтверджуються наданими доказами та визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, в якій просить стягувати з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини усіх заробітків відповідача щомісячно, але не манш ніж 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генераль¬ної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фі¬нансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конститу¬ції України є одним з головних конституційних обов'язків. Такий обовязок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як зазначено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки вимоги позивача визнаються відповідачем і підтверджуються наданими доказами та визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved