Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з даним позовом, у якому просить шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки відповідач зловживав спиртними напоями і вони з березня 2015 року спільним подружнім життям не проживають, сім`я фактично розпалася. Примирення між ними неможливе. Подальше збереження шлюбу неможливе. Дитина від шлюбу проживає разом з нею. В підготовче засідання позивачка не з`явилася. Від неї надійшла письмова заява, в якій позовні вимоги підтримує, примирення не бажає і просить позов задовольнити у підготовчому судовому засіданні та слухати справу у її відсутності. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просить слухати справу у його відсутності, позов визнає, не заперечує щодо розірвання шлюбу і вирішення справи в підготовчому засіданні. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Позивачка [PERSON] 20 лютого 2012 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , який було зареєстровано Вигодською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, актовий запис №03 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Згідно наданої копії свідоцтва про народження від шлюбу у сторін є малолітня дочка [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження дитини серія [NUMBER] ), яка проживає з позивачкою. Під час розгляду справи встановлено, що сторони подружні відносини не підтримують. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач згідний на розірвання шлюбу. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України). Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, а позивачка наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачці з державного бюджету слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір та відповідно до ст.141 ЦПК України решту судових витрат, понесених позивачкою на сплату судового збору слід стягнути на її користь з відповідача. На підставі ст.ст. 105, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved