Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

позивачка звернулася до відповідача з позовом про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO] до досягнення 23-х річного віку в розмірі 1/4 заробітку відповідача. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що 16.01.2001р. розірвала шлюб з відповідачем. Після розірвання шлюбу син [PERSON] залишився проживати з нею. На даний час син досяг повноліття, навчається в ВПУ №8 м. Стрий, тому відповідач згідно з ч.1 ст.199 СК України, зобовязаний сплачував аліменти на його утримання. В судовому засіданні позивачка, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, підтримала позовні вимоги, просила позов задоволити та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку протягом навчання сина, але не довше, як до досягнення останнім 23-річного віку. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, ствердив, що працює на ТзОВ «[PERSON] Сичстемз УА ГмБХ» та регулярно отримує заробітну плату. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Враховуючи те, що визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, переконавшись у правильному розумінні відповідачами змісту обставин, у відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції відповідача з цього приводу, розяснивши відповідачу наслідки відповідної процесуальної дії, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги повністю підставні, тому їх слід задовольнити. Згідно ст.ст. 198,199,200 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що сторони згідно свідоцтвом про народження серії 1-СГ № 016583 від 18.04.1997р., яке видане Гірненською сільською радою, є батьками [PERSON] [INFO]. Останній проживає з матір'ю позивачкою, що стверджується довідкою Гірненської сільської ради № 189 від 18.03.2015р. Згідно з довідкою за № 91 від 04.03.2015 р., виданою ВПУ №8 м. Стрий [PERSON] є учнем третього курсу даного училища денної форми навчання, не знаходиться на повному державному утриманні, закінчує навчання в червні 2015 року. Відповідач має постійне місце праці; відомості про те, що відповідач несе витрати на утримання інших непрацездатних осіб, відсутні, тому суд вважає, що є всі підстави щомісячно стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на утримання сина, до завершення останнім навчання, тобто до 30.06.2015р. Окрім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з [PERSON] слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн. в дохід держави.

Outcome: approved