overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі вона пербувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. Від спільного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не меньше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився. Про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. 25.02.2020 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.06) Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За таких підстав позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про продовження строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого 28 грудня 2015 року [PERSON]. У судове засідання позивачка не з'явилася, представник позивачки надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, надали заяви про заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти позовних вимог не заперечують. Приватний нотаріус Гадяцького нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надавши письмову заяву про розгляд справи без її участі. Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28.12.2015 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть ( а.с.5). Як вбачається із довідки від лікаря позивачка дійсно проходила курс лікування. Згідно відповіді приватного нотаріуса Гадяцького нотаріального округу [PERSON] після смерті 28.12.2015 року [PERSON] відкрилася спадкова справа № 98/2016. Заяву про прийняття спадщини подала [PERSON] та [PERSON] Заяву про прийняття спадщини подала також [PERSON], але її зава надійшла 20.07.2016 року, тобто після встановленого законом шестимісячного строку з моменту смерті спадкодавця. Інших заяв не надходило. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно із п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини; при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, суд вважає, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважної причини та визначає їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини - два місяця з дня набрання чинності рішенням суду. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], та згідно уточнених позовних вимог просить суд розірвати шлюбу із відповідачем, мотивуючи тим, що у них різні погляди на життя, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, немає згоди у вирішенні спільних сімейних питань. Сім`я фактично розпалася, а шлюб носить формальний характер. Крім того, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі розміром 500 грн., мотивуючи тим, що відповідач жодної допомоги на утримання дитини не надає та зовсім не цікавиться її вихованням, а одній їй важко утримувати дитину, обов`язок утримувати своїх неповнолітніх дітей лежить на обох із батьків. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Вислухавши сторони, дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив такі обставини : 04 вересня 2008 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №90; У даному шлюбі виховують дитину: [PERSON], [INFO]. Дитина перебуває на утриманні позивачки. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.181 цього кодексу способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Між сторонами відсутня домовленість про утримання дитини та сплату аліментів, що стало підставою для звернення позивачкою до суду. Враховуючи те, що між подружжям склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги один до одного, тривалий час не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних стосунків, сумісне життя подружжя є неможливим. Шлюб існує лише формально, а тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Приймаючи до уваги, що дитина постійно проживає з матір'ю, а відповідач не виконує обов'язку утримувати дитину, суд прийшов до переконання, що позовна вимога про стягнення аліментів також підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом\~ до\~ [PERSON] та просить стягнути аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини доходів відповідача [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини доходів відповідача та на своє утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, був повідомлений про явку належним чином, суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: 23.03.2011 р. відділом державної РАЦС Криничанського РУЮ сторони зареєстрували шлюб. 24 травня 2011 р. у них народився син [PERSON], 17 грудня 2012 р. народилась донька [PERSON]. Відповідно до\~ ст.84 СК України\~ дружина, з якою проживає дитина має право на отримання утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того працює вона чи ні, а також від її матеріального положення, за умови, що чоловік може таку допомогу надати. Відповідно до\~ ст.180 СК України\~ батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст..181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій сумі При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із копії свідоцтва про народження дітей видно, що відповідач є їхнім батьком. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що на користь [PERSON] необхідно стягнути аліменти на її утримання в розмірі 800 грн., до досягнення дітьми трирічного віку, та на утримання дітей: [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини доходів відповідача та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісячно , посилаючись на те, що діти знаходяться на ії утриманні та потребують матеріальної допомоги, яку відповідач не надає. Позивачка в судове засідання не з»явилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з»явився, повідомлявся належним чином та своєчасно про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено наступне: Ст.180 СК України визначає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття. Статтею 182 СК України визначаються обставини, які повинен врахувати суд при визначенні розміру аліментів, а саме стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]( а.с.5,7) Сторони знаходяться з лютого 2013 р. до сьогоднішнього часу в шлюбі, з березня 2015 р. відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей. Відповідач є здоровою, працездатною людиною, але належної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. З цих підстав суд приходить до висновку, що відповідач взмозі та повинен сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісячно. На підставі ст..88 ЦПК України з відповідача на користь держави стягується судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить суд розірвати шлюб з відповідачем з тих підстав, що сімейні відносини між сторонами не склалися, причинами розпаду сімї позивач вважає той факт, що сторони є різними за характером людьми, у сторін різні погляди на побутові питання та шлюбні обовязки, і різні життєві позиції. За час спільного проживання сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. Подружні відносини сторони не підтримують, не ведуть спільне господарство. Позивачка надала суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд розглянути справу без її присутності. Відповідач надав суду заяву, якою позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу, просив суд розглядати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 січня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 35. Сімейні відносини фактично припинені, подружні відносини сторони не підтримують, спільне господарство між сторонами не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння, почуття любові й поваги один до одного, а також єдність цілей та мети створення та існування спільної сімї. Сторони є різними за характером людьми, у них різні погляди на побутові питання, а також різні життєві позиції. Від цього шлюбу у сторін є дитина [PERSON], [INFO]. На примирення сторони не згодні, обґрунтовуючи це тим, що відновлення сімї є неможливим, через що суд не вважає за необхідне вживати заходів щодо примирення сторін. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить суд розірвати шлюб з відповідачем з тих підстав, що сімейні відносини між сторонами не склалися, причинами розпаду сімї позивач вважає той факт, що у сторін різні погляди на побутові питання та шлюбні обовязки, і різні життєві позиції. Подружні відносини сторони не підтримують, не ведуть спільне господарство. Позивачка надала суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд розглянути справу за її відсутності в порядку заочного провадження. Відповідач повторно в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Справу розглянуто за правилами ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 вересня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, про що про що зроблено відповідний актовий запис № 2410. Сімейні відносини фактично припинені, подружні відносини сторони не підтримують, спільне господарство між сторонами не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння, почуття любові й поваги один до одного, а також єдність цілей та мети створення та існування спільної сімї. Сторони є різними за характером людьми, у них різні погляди на побутові питання, а також різні життєві позиції. Від цього шлюбу у сторін є дитина [PERSON], [INFO]. Наявності спору між сторонами щодо місця проживання дитини та майнового спору судом не встановлено. На примирення позивачка не згодна, обґрунтовуючи це тим, що відновлення сімї є неможливим, через що суд не вважає за необхідне вживати заходів щодо примирення сторін. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить суд розірвати шлюб з відповідачем з тих підстав, що сімейні відносини між сторонами фактично припинені, причинами розпаду сімї позивачка вважає той факт, що сторони втратили почуття взаєморозуміння та поваги один до одного. Подружні відносини сторони не підтримують, не ведуть спільне господарство. Позивачка надала суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд розглянути справу без її присутності. Відповідач надав суду заяву, якою позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу, просив суд розглядати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 грудня 2005 року у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 1768. Сімейні відносини фактично припинені, подружні відносини сторони не підтримують, спільне господарство між сторонами не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони мають різні характери, у них різні погляди на побутові питання, а також різні життєві позиції. Від цього шлюбу у сторін є дитина [PERSON], [INFO]. На примирення сторони не згодні, обґрунтовуючи це тим, що відновлення сімї є неможливим, через що суд не вважає за необхідне вживати заходів щодо примирення сторін. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що 31 липня 1982 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований Здолбунівським РАГС Рівненської області, актовий запис №119. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, у них різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага, вони втратили почуття любові один до одного. Їхній шлюб існує формально, сім`я уже давно не існує. Тривалий час вони з відповідачем в шлюбних відносинах не перебувають. Сумісне життя, збереження сім`ї та примирення між ними є неможливими. Позивачка подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутності, де вказала, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про час та дату був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 6 ст. 223 ЦПК України наслідки, визначені частинами третьою - п`ятою цієї статті, настають і в разі, якщо учасник справи (його представник) залишить залу судового засідання. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 31 липня 1982 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований Здолбунівським РАСГ Рівненської області, актовий запис №119. З 2009 року позивач та відповідач проживають окремо. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, миритися позивачка не бажає, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім`я розпалась. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі наведеного,

Outcome: approved