Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30 вересня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Корюківського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 73. Від шлюбу подружжя має двоє малолітніх дітей, сина [PERSON], 2002 р.н., та сина [PERSON], 2008 р.н. В період подружнього життя між сторонами почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. Неодноразові спроби налагодити сімейне життя виявилися марними. На даний час вони проживають разом, але фактично припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Відновлювати розірвані відносини позивачка не має наміру. За таких обставин подальше подружнє життя з відповідачем і збереження сім'ї вважає неможливим, тому позивачка просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - «[PERSON]». Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив наступне. 30 вересня 2000 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Корюківського районного управління юстиції Чернігівської області між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис № 73 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане 30 вересня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Корюківського районного управління юстиції Чернігівської області). Від шлюбу подружжя має двоє малолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 18 грудня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Корюківського районного управління юстиції Чернігівської області), та сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 08 травня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Корюківського районного управління юстиції Чернігівської області). Сторони проживають разом, але фактично припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства. Подальше збереження сім'ї сторони, незважаючи на вжиті судом заходи щодо примирення подружжя, вважають неможливим. Відповідно до ст.37 СК України шлюб є правозгідним. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні стосунки сторін фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер. Примирення між сторонами неможливе. Збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення. У відповідності до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору понесені позивачем, згідно квитанції № 72 від 20.11.2015 року (а.с.14), в розмірі 487,20 грн., слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved