overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якому просить розірвати шлюб. Позовну заяву мотивує тим, що 18 травня 2013 року Зимноводівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та\~ [PERSON] ,про що зроблено актовий запис №14. Від шлюбу у сторін народилася донька, [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу стосунки з відповідачем не склалися, втратилося відчуття поваги та любові один до одного. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. На підставі вищевикладеного, просить задоволити позовні вимоги. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 29 січня 2021 року відкрито провадження у спрощеному порядку без виклику сторін. Судом встановлено, що відповідач відзиву на позов не подав, та клопотання про розгляд даної справи у загальному порядку до суду не надходило, за таких обставин суд приходить до переконання про можливість розгляду справи за наявних у матеріалах справи доказів. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 травня 2013 року Зимноводівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та\~ [PERSON] ,про що зроблено актовий запис №14, що підтверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про шлюб\~ серії [NUMBER] . Так, судом встановлено, що відповідачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від шлюбу у сторін народилася донька, [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що між сторонами виникли розбіжності, у них різні погляди на життя, вони тривалий час не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, сім`я фактично розпалася, її збереження недоцільне. У відповідності до\~ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2ст.104\~Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1\~ст.110 Сімейного кодексу України, передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Зі змісту\~ст.112 Сімейного кодексу України, вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , є неможливим, оскільки сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, строк для примирення нічого не змінить. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та\~ [PERSON] ,який зареєстрований 18 травня 2013 року Зимноводівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, про що зроблено актовий запис №14. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача і просить стягнути з останнього неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 172592,21 грн згідно розрахунку заборгованості по аліментам. Обгрунтовуючи заяву позивач зазначає, що відповідач, згідно рішення суду, на її користь зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дітей, а саме сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини доходів щомісячно починаючи з 03.09.2009 року і до досягнення повноліття старшим сином. Але свої зобов`язання за вказаним рішенням відповідач не виконує, не зважаючи на те, що є працездатною особою, будь-яких захворювань, які б унеможливлювали його працевлаштування не має. Внаслідок невиконання відповідачем своїх аліментних зобов`язань, останній має заборгованість зі сплати аліментів за період з 01.04.2018 року по 01.08.2021 року в розмірі 120763,70 грн та штрафу в розмірі 51828,51 грн, що разом складає 172592,21 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини, стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 2005 року по 2009 рік позивачка знаходилася у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. 04.02.2009 року позивачка народила дитину сина [PERSON], батько якого був записаний в свідоцтві про народження зі слів матері. Відповідач є батьком дитини однак відмовився подати заяву про реєстрацію батьківства. Тому позивачка просить суд визнати відповідача батьком дитини, внести зміни до актового запису про народження дитини, вказавши відповідача батьком дитини, та стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, до повноліття дитини. Позивачка та відповідач надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.02.2009 року позивачка народила дитину сина [PERSON]. Відомості про батька дитини в актовому записі зроблені зі слів матері. Згідно висновку молекулярно-генетичної експертизи № 46 від 27.06.2018 року батьківство відповідача практично доведено з вірогідністю 99,99999% Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяв, право на подання яких встановлено ст.ст. 126, 127 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільно процесуального кодексу України. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позов в частині позовних вимог щодо визнання батьківства відповідача, та внесення змін до актового запису про народження дитини є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню. Щодо вимог про стягнення аліментів, то суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, але спроможний таку допомогу надавати. Виходячи з наведеного суд вважає що потрібно задовольнити позов в цій частині та стягнути аліменти з відповідача у розмірі ? частини його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 640 грн. та на користь держави 704 грн. 80 коп. На підставі висловленого,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачці на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14 грудня 2005 року, договору купівлі продажу від 30 жовтня 20013 року належить 2/3 квартири [ADDRESS]. Решта 1/3 вказаної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло належить неповнолітній дочці позивачки та відповідача [PERSON] Відповідач [PERSON] е колишнім чоловіком позивачки та зареєстрований у вказаній квартирі, але не проживає за спірною адресою більше року. Тому позивачка просить суд визнати його таким, що втратив право користування квартирою. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала. Відповідач в судове засідання не зявилися, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, про час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином, тому суд відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачці на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14 грудня 2005 року, договору купівлі продажу від 30 жовтня 20013 року належить 2/3 квартири [ADDRESS]. Решта 1/3 вказаної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло належить неповнолітній дочці позивачки та відповідача [PERSON] З довідки про склад родини вбачається, що за спірною адресою зареєстрований також відповідач, який є колишнім чоловіком позивачки. Судом встановлено, що відповідач не проживає за спірною адресою більше року, особистих речей відповідача в квартирі немає. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член родини власника житла втрачає право на користування цим житлом у випадку його відсутності без поважних причин більше одного року. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Оцінюючи докази в їх сукупності суд вважає, що відповідач втратив право користування спірною квартирою, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачці на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.03.2000 року, свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.07.2007 року належить квартира [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] зареєстрований у вказаній квартирі, але не проживає за спірною адресою більше року. Тому позивачка просить суд визнати його таким, що втратив право користування квартирою. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала. Відповідач в судове засідання не зявилися, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачці на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.03.2000 року, свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.07.2007 року належить квартира [ADDRESS]. З довідки про склад родини вбачається, що за спірною адресою зареєстрований також відповідач. Згідно актів від 01.10.2014 року та 01.10.2015 року відповідач не проживає за спірною адресою з червня 2014 року, особистих речей відповідача в квартирі немає. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член родини власника житла втрачає право на користування цим житлом у випадку його відсутності без поважних причин більше одного року. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Оцінюючи докази в їх сукупності суд вважає, що відповідач втратив право користування спірною квартирою, крім того відповідач позов визнав, а тому відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України суд з наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачці [PERSON] на підставі договору дарування від 01.11.2002 року належить двокімнатна квартира [ADDRESS]. Відповідач зареєстрований за вказаною адресою як колишній власник, однак з 2002 року в квартирі не проживає, його особистих речей в квартирі немає. Тому позивачка просить суд визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, вважається повідомленим належним чином про час та місце судового розгляду справи, та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. Тому суд на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачці [PERSON] на підставі договору дарування від 01.11.2002 року належить двокімнатна квартира [ADDRESS], це підтверджено копією договору дарування. З довідки про склад родини вбачається, що за спірною адресою зареєстровані позивачка, два її сина, колишній чоловік позивачки, а також відповідач по справі. Відповідач є колишнім власником квартири. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член родини власника житла втрачає право на користування цим житлом у випадку його відсутності без поважних причин більше одного року. Згідно ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено що відповідач не проживає за спірною адресою більше одного року без поважних причин, а тому позов про визнання відповідача таким що втратив право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачці на підставі договору дарування від 09.01.1997 року належить 1/5 частина домоволодіння № 1-3 по пров. Червонослобідському в м. Одесі. Відповідач є колишнім зятем позивачки та зареєстрований за вказаною адресою. Оскільки відповідач не проживає за вказаною адресою, позивачка просять суд визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. Тому суд відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. Треті особи надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачці на підставі договору дарування від 09.01.1997 року належить 1/5 частина домоволодіння № 1-3 по пров. Червонослобідському в м. Одесі. Це підтверджено копією договору дарування. Відповідач є колишнім зятем позивачки та зареєстрований за вказаною адресою. Згідно акту КП «ЖКС «Пересипський» відповідач не проживає за вказаною адресою з грудня 2012 року. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член родини власника житла втрачає право на користування цим житлом у випадку його відсутності без поважних причин більше одного року. Згідно ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено що відповідач не проживає за спірною адресою більше одного року без поважних причин, а тому позов про визнання відповідача таким що втратив право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачці на підставі договору купівлі-продажу від 22.03.2013 року належить домоволодіння № 12 по вул. Героїв Комсомольців в м. Одесі. Відповідач є колишнім чоловіком позивачки та зареєстрований за вказаною адресою. Оскільки відповідач не проживає за вказаною адресою, позивачка просить суд визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. Тому суд відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачці на підставі договору купівлі-продажу від 22.03.2013 року належить домоволодіння № 12 по вул. Героїв Комсомольців в м. Одесі, це підтверджено копією договору купівлі-продажу. Відповідач є колишнім чоловіком позивачки та зареєстрований за вказаною адресою. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член родини власника житла втрачає право на користування цим житлом у випадку його відсутності без поважних причин більше одного року. Згідно ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено що відповідач не проживає за спірною адресою більше одного року без поважних причин, а тому позов про визнання відповідача таким що втратив право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачці на підставі свідоцтва про право власності від 08.06.2010 року належить квартира [ADDRESS]. Відповідач є колишнім чоловіком позивачки та зареєстрований за вказаною адресою. Оскільки відповідач не проживає за вказаною адресою, позивачка просить суд визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. Тому суд відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачці на підставі свідоцтва про право власності від 08.06.2010 року належить квартира [ADDRESS], це підтверджено копією свідоцтва. Відповідач є колишнім чоловіком позивачки та зареєстрований за вказаною адресою. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член родини власника житла втрачає право на користування цим житлом у випадку його відсутності без поважних причин більше одного року. Згідно ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено що відповідач не проживає за спірною адресою більше одного року без поважних причин, а тому позов про визнання відповідача таким що втратив право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved