Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування покликалась на те, що з 27.04.2012р. перебуває з відповідачем в шлюбі, від якого мають малолітню дочку - [PERSON] 18.09.2013р. народження. Остання проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач понад рік проживає окремо, дочку не відвідує, участі в її вихованні не бере, матеріальної допомоги не надає. Відповідач не має офіційного заробітку, постійно міняє місце праці, тому позивачка змушена звернутись в суд з зазначеним позовом та просила визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні позивачка не зявилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не зявився, тому суд відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України розглянув справу за відсутності останнього та ухвалив рішення на підставі наявних у ній даних та доказів. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.55 Конституції України та положень ст.ст.3, 11, 15, 59, 60 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Розгляд цивільних справ здійснюється не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін самостійно, на власний розсуд розпоряджається своїми правами й зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно із ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 182 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У ст.191 СК України зазначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Як вбачається з свідоцтва про шлюб І-СГ №180968 від 27.04.2012р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 27.04.2012р. (а.с.3). Із свідоцтва про народження серії І-СГ №387560 від 25.09.2013р. (а.с.2) вбачається, що сторони є батьками [PERSON] 18.09.2013р. народження. За змістом ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей вікoм до 6 років з 01 травня 2017р. пo 30 листопада 2017р. становить 1426 грн., з 01 грудня - 1492 грн. В силу вимог ст.180 СК України відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання дитини. Він є фізично здоровою особою працездатного віку.Судом не здобуто доказів на підтвердження того, що відповідач має інші аліментні зобовязання чи непрацездатних осіб на утриманні. Враховуючи зазначені вище обставини, які мають істотне значення, суд вважає, що вимоги позивачки слід задовольнити частково, визначивши розмір щомісячно стягуваних на її користь з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки в розмірі, що є наближеним до половини визначеного Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років, тобто в розмірі 750 грн. щомісячно, які присудити від дня звернення до суду, тобто з 10.05.2017р. Згідно із ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

Outcome: partial