Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачів про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги обгрунтовує тим, що у 1983 році між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, після чого вона прописала чоловіка до своєї однокімнатної квартири за адресою [ADDRESS]. За час перебування у шлюбі у них [INFO] народилася спільна дитина - [PERSON] (теперішнє прізвище - [PERSON]). На той час у вищевказаній квартирі проживало 5 осіб, в зв'язку з чим виникла потреба у вирішенні житлового питання. На час перебування у шлюбі спільним рішенням з [PERSON] було вирішено, що він піде працювати двірником у ЖЕК Оболонського району м. Києва для отримання у майбутньому житла, у зв'язку з чим вони вирішили розірвати шлюб, що і зробили 01.09.1988 року. Після розірвання шлюбу вони проживали разом з донькою [PERSON] та сином [PERSON] у квартирі [ADDRESS]. В отриманій [PERSON] та у подальшому приватизованій ним квартирі [ADDRESS] проживали короткі періоди, щоб підтримувати її в належному стані. За час спільного проживання, після отримання квартири, шлюб не реєстрували, оскільки такі сімейні відносини їх повністю задовольняли. Починаючи з 2010 року здоров'я [PERSON], погіршилось і вони вирішили спільно придбати будинок в селі та переїхати туди жити, а приватизовану останнім вищезазначену квартиру подарувати спільній дочці. Для цього вона та її дочка особисто займалися пошуком будинку у сільській місцевості. Після придбання 13 липня 2010 року приватного будинку в [ADDRESS], вона разом з чоловіком переїхала у зазначений будинок і мала намір проживати там постійно. [INFO] він помер, не залишивши після себе заповіту, а оскільки їх відносини офіційно не були зареєстровані, тому вона не може звернутись до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про прийняття спадщини. Крім неї та її доньки [PERSON], є інші спадкоємці: [PERSON]та [PERSON], які на даний час не визнають право власності на частину спадкового майна, яке було придбане нею та [PERSON] під час їх спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Тому просить встановити факт проживання однією сім'єю її та [PERSON], як чоловіка та жінки без шлюбу, визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку та земельної ділянки за вищевказаною адресою. В судовому засіданні позивачка, представник позивачки позов підтримали в повному обсязі та просили задовольнити з підстав зазначених в позові. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Відповідач [PERSON], та його представник позов не визнали та просили відмовити у його задоволенні. При цьому зазначили, що доказів на підтвердження того, що позивачка та [PERSON] проживали однією сім'єю не надано та не доведено, що будинок придбаний за їх спільні кошти як подружжя, оскільки [PERSON] в позовній заяві зазначила, що придбала будинок в с. Кобижча за особисті кошти та кошти свого сина, а в судовому засіданні стверджувала, що будинок купили вони з [PERSON], за спільні гроші. Відповідач, реєстраційна служба Бобровицького районного управління юстиції Чернігівської області, в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подали заяву, в якій просять справу слухати у відсутність їх представника (а.с.38-39). Третя особа, Головне управління юстиції у м. Києві, до суду не з'явились, надіславши заяву, в якій просили справу розглядати за відсутності їх представника (а.с.77-78). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON],, [PERSON], пояснили, що в квартирі [ADDRESS] проживала позивачка та її дочка [PERSON] [PERSON] по Оболонському проспекту в м. Києві мав приватизовану квартиру, але більшість часу проводив у квартирі по [ADDRESS]. Знають, що в липні 2010 року був придбаний будинок в [ADDRESS] і з того часу по день смерті проживав в ньому [PERSON], а [PERSON], приїжджала тільки на вихідні. Однак вони не знають за чиї кошти був придбаний даний будинок. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що після придбання будинку в [ADDRESS] [PERSON] постійно проживав за вищевказаною адресою, а [PERSON] приїздила на вихідні, оскільки працювала. Відносно того чи мали вони спільний бюджет та чи за спільні кошти придбали вищезазначений будинок вони пояснити не можуть. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON](син позивачки) стверджував, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю, та те, що [PERSON], погодився подарувати належну йому квартиру в [ADDRESS] своїй дочці [PERSON], а взамін придбати будинок в сільській місцевості. Фактично кошти за які був придбаний будинок, це його особисті та гроші взяті в позику, а також незначна частина грошей була його матері. [PERSON] та сестра [PERSON], участі у придбанні будинку не приймали. За бажанням [PERSON] право власності було оформлене на нього. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивачку, її представника, відповідача [PERSON], його представника, відповідача [PERSON], свідків, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] 13.07.2010 року придбав житловий будинок та земельну ділянку в [ADDRESS] та проживав в ньому до дня смерті, тобто до [INFO] ( а.с. 10, 15-16). Після його смерті відкрилась спадщина: на квартиру, яка знаходиться в [ADDRESS], на житловий будинок з надвірними будівлями, та на земельну ділянку площею 0,1599га., які знаходяться в [ADDRESS]. Спадщину після його смерті, як спадкоємці першої черги прийняли [PERSON] та [PERSON], подавши заяви про прийняття спадщини до одинадцятої Київської державної нотаріальної контори. Спадкоємець [PERSON]( відповідачка по справі) відмовилась від прийняття спадщини на користь [PERSON] Вищевказане підтверджується матеріалами спадкової справи № 1427 щодо майна померлого [INFO] [PERSON](а.с.87-120). Рішенням Оболонського районного суду м. Києва за [PERSON]визнано право власності на 2/3 частини квартири [ADDRESS]; 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS]; 2/3 частини земельної ділянки, площею 0,1599 га, що знаходиться на території Кобижчанської сільської ради [ADDRESS] (а.с.58-60). Відповідно до п.5 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. До заяви про встановлення даного факту позивачу необхідно додати документи та докази того, що між ним та іншою особою (померлим) мали місце фактичні шлюбні стосунки (свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру). Також це можуть бути свідоцтво про смерть одного з «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи виселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і не рухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклуватися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Частиною 2 ст.3 СК України передбачено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що ст. 74 СК України поширюється на правовідносини між чоловіком та жінкою, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, і для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази, зокрема: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення сторонами спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім'ї. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з вимогами ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Суд сприяє у витребуванні доказів. Проте, ні позивачкою, ні її представником не надано суду належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів спільного проживання [PERSON], та [PERSON] саме як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та ведення ними спільного господарства, що вони були пов'язані спільним побутом, взаємними правами та обов'язками, притаманними сім'ї. Надані суду світлини не підтверджують факту спільного проживання однією сім'єю, а засвідчують тільки проведення дозвілля, яке може відбуватися і без спільного проживання, а тому суд не може взяти їх до уваги. Крім того, позивачкою також не надано жодного доказу щодо придбання житлового будинку та земельної ділянки в [ADDRESS] за спільні кошти її та [PERSON] Допитаний в судовому засіданні в якості свідка син позивачки [PERSON] підтвердив, що померлий коштів на придбання спірного будинку не надавав, а будинок придбаний за його особисті та матері кошти. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що померлий [PERSON] був одноосібним власником житлового будинку та земельної ділянки, які розташовані по [ADDRESS], що підтверджується договорами купівлі-продажу житлового будинку, купівлі-продажу земельної ділянки від 13.07.2010 року та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 09.02.2011 року (а.с.15-19). Таким чином, враховуючи вищезазначене суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed