Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивачка звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог у своїй позовній заяві позивачка посилалася на те, що з 11 липня 2009 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. У шлюбі народилися двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких у свідоцтві про народження записаний [PERSON]. Шлюбні відносини між ними були припинені, сторони проживають окремо. Діти залишаються мешкати з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу дітям не бажає, у зв'язку з чим вона вимушена звернутися з позовом до суду в інтересах своїх дітей про примусове стягнення з відповідача аліментів у розмірі 700 грн. зі всіх доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до повноліття дітей. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач з 11 липня 2009 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі, але шлюбні відносини не підтримують. У шлюбі народилися двоє дітей - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 09 червня 2010 року Ленінським відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №785) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 24 квітня 2012 року Амур-Нижньодніпровським відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №581), які проживають з позивачкою. У добровільному порядку відповідач кошти на утримання дітей не надає. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У всіх інших випадках визначення розміру аліментів провадиться у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини (ст. 183 СК України). Позивачем не доведено згідно зі ст.60 ЦПК України нерегулярність та мінливість доходу відповідача, будь-які докази даної обставини в матеріалах справи відсутні, а тому суд визначає аліменти у частині від заробітку відповідача. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та те, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини, за винятком випадків передбачених статтею 184 СК України. На підставі вищевикладеного, враховуючи матеріальний стан позивачки та відповідача, обставини справи та той факт, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки частково стягнувши з відповідача аліменти на користь позивачки у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходів (заробітку). Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial