Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей . В судовому засіданні позивачка під присягою позовні вимоги підтримала з підстав зазначених в позові та просить їх задовольнити стягнувши на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей щомісячно в розмірі 1/3 частки заробітку ( доходу ) відповідача . При цьому пояснила , що відповідач покинув сімю та виїхав в іншу область , матеріальну допомогу надає недостатньо і лише коли її у нього попросять діти . Відповідачу було відомо , що його викликають до суду але він їй пояснив , що на суд не приїде , а тому позивачка не заперечує про розгляд справи у заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився , не повідомив суд про поважні причини неявки в судове засідання , а тому суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутності відповідача . Судом встановлено, що сторони проживають у законному шлюбі , що стверджується свідоцтвом про одруження ( а.с.3 ). Від шлюбу у сторін народилися діти : [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачкою і знаходяться на утриманні останньої ( а.с. 6,7 ) . Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показав , що відповідач проживає в іншій області , не надає коштів на утримання дітей і останньому було відомо , що його викликають до суду . Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є фізично здоровою особою, а тому може надавати достатню матеріальну допомогу позивачці на утримання дітей . Суд , дослідивши письмові докази, які є в справі, заслухавши показання позивачки , свідка , приходить до висновку, що позов слід задовольнити . Таке рішення суд мотивує наступними обставинами, а саме : Так , відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Із змісту ч. 3 ст. 181 СК України вбачається, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також ст. 183 СК України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину , визначається судом. В ч.1 ст. 184 СК зазначено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі , а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст.191 зазначеного Кодексу убачається , що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 « Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства , материнства та стягнення аліментів » зазначено , що вирішуючи питання щодо розміру аліментів , суд повинен ураховувати : стан здоровя , матеріальне становище дитини і платника аліментів ; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей , непрацездатних чоловіка , дружини , батьків , повнолітніх дочки , сина ; інших обставини , що мають істотне значення . На підставі наведеного та встановленого суд приходить до висновку ,що відповідач ухиляється від обовязку утримувати малолітніх дітей чим ставить їх у складне матеріальне становище, а тому аліменти на утримання дітей повинні бути стягнуті з відповідача в судовому порядку, в частці від заробітної плати ( доходу ) . Суд вважає , що відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача судовий збір .

Outcome: partial