Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що відповідач [PERSON] є її батьком та за рішенням суду сплачував аліменти на її утримання до досягнення нею повноліття. На даний час вона є повнолітньою особою та продовжує навчання в Сумському коледжі економіки та торгівлі на комерційній основі за денною формою навчання, а тому не має змоги працевлаштуватися, щоб забезпечувати себе необхідним. Зазначає, що вона проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні, проте доходів мами не вистачає, а батько добровільно сплачувати аліменти відмовляється. А тому просить суд стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі ј частини від всіх видів доходів, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову та до закінчення нею навчання чи до досягнення 23-річного віку. У судове засідання позивачка не з`явилася, від неї в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в тому числі шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду на офіційному сайті «Судова влада України», в судове засідання не з`явився, заяв або клопотань від нього ненадходило. Відзиву на позов не подав. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син які продовжують навчання. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6) та відповідно до рішення Сумського районного суду Сумської області від 23.11.2004 року з відповідача [PERSON] стягувалися аліменти на утримання доньки [PERSON] до її повноліття (а.с. 8). На даний час [PERSON] є повнолітньою та згідно довідки № 215 від 08.12.2020 навчається в Сумському коледжі економіки та торгівлі на комерційній основі за денною формою навчання за спеціальністю 241 «Готельно-ресторанна справа» з 21.09.2020 р. (наказ про зарахування № 75 від 17.09.2020р.) до теперішнього часу та стипендію не отримує. Студентка закінчує навчання 30 червня 2022 року (а.с. 5). У зв`язку з навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги, так як навчається на денному відділенні, ніде не працює, у неї відсутні власні кошти для оплати навчання та вона знаходиться на утриманні матері. Згідно з ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до змісту ст. ст. 182, 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків на повнолітніх дочку, сина, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При цьому має враховуватися наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім`ї, яких він (вона) зобов`язані утримувати, стан здоров`я та матеріальне становище останнього, стан здоров`я та матеріальне становище повнолітнього сина, інші обставини, що мають істотне значення. Положення ч. 2 ст. 182 СК України щодо визначення мінімального гарантованого розміру аліментів на утримання дитини, не застосовується при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище [PERSON] , яка потребує матеріальної допомоги, знаходиться на утриманні матері, яка несе витрати на оплату її навчання, проживання, придбання навчальних принадлежностей, на придбання продуктів харчування, одягу, проїзд до навчального закладу. Відповідач є працездатним, повинен влаштовувати своє життя так, щоб забезпечувати себе та надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці, яка навчається та потребує матеріальної допомоги. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , яка навчається, в розмірі ј частини заробітку відповідача щомісяця на весь період навчання доньки, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Такий розмір аліментів буде розумним, достатнім, справедливим і відповідатиме інтересам повнолітньої доньки, яка навчається, при цьому не порушуватиме прав та інтересів відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 908,00 грн.

Outcome: approved