Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до ФОП [PERSON], про стягнення матеріальної та моральної шкоди в наслідок невиконання договору. Свої вимоги обгрунтовує тим, що вона 05.12.2013року заключила договір з ФОП [PERSON], про те, що виконавець зобов'язується на протязі 30 робочих днів виконати роботи по виготовленню ПВХ конструкції за розцінками виконавця, доставити своїм транспортом в межах міста, демонтувати старі і встановити нові вікна, а замовник зобов'язаний в виконання договору оплатити в якості попередньої оплати 4892 грн. Після підписання договору були складені креслення відповідних конструкцій. Із-за відсутності у нього наявних грошових коштів він вирішив оплату провести шляхом кредитування. Йому виконавцем було виписано рахунок. Він звернувся в банк ПАТ ОТП Банк, де оформив споживчий кредит. Відповідно до даної кредитної лінії та договору кредитування на рахунок виконавця були з врахуванням послуг банку перераховані грошові кошти в сумі 5087,68грн. В свою чергу виконавець жодних дій, направлених на виконання вище вказаного договору до даного часу не зробив, хоч всі строки виконання умов договору пройшли.. Позивач просить стягнути з ФОП [PERSON] сплачениі кошти у рахуванням індексу інфляції 5479,04 грн, відсотки за користування коштами в розмірі 219грн,, неустойку за договором 40грн, 60коп, моральну шкоду в розмірі 5000грн. В судовому засіданні позивачка уточнили позовні вимоги та просила суд розірвати договір заключений між [PERSON] та ФОП [PERSON] 05.12.2013року про виконання роботи по виготовленню ПВХ конструкції, стягнути сплачениі кошти у рахуванням індексу інфляції 5479,04 грн, відсотки за користування коштами в розмірі 219грн,, неустойку за договором 40грн, 60коп, моральну шкоду в розмірі 5000грн та судові витрати в розмірі 243, 60грн., оскільки договір вчасно виконаний не був. Відповідачка в судове засідання не з»явилась, належним чином була повідомлена про день та час розгляду спарви. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що : 05.12.2013року позивачка [PERSON] заключила договір з ФОП [PERSON], про те, що виконавець зобов'язується на протязі 30 робочих днів виконати роботи по виготовленню ПВХ конструкції за розцінками виконавця, доставити своїм транспортом в межах міста, демонтувати старі і встановити нові вікна, а замовник зобов'язаний в виконання договору оплатити в якості попередньої оплати 4892 грн. Після підписання договору були складені креслення відповідних конструкцій. Позивачу було виписано рахунок, банк ПАТ «ОТП Банк» оформив кредитну лінію, відповідно до даної кредитної лінії та договору кредитування на рахунок виконавця були з врахуванням послуг банку перераховані грошові кошти в сумі 5387,68 грн. Станом на день звернення позивача до суду з даним позовом 28.08.2014року відповідачем не було проведено жодних дій, направлених на виконання вище вказаного договору. Відповідно до ст.10 Закону України « Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов»язання за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Згідно ч.І ст.509 ЦК України, зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно 4.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Суд вважає що до задоволення підлягає вимога позивачки щодо розірвання заключеного між нею та ФОП [PERSON] 05.12.2013року договору про виконання роботи по виготовленню ПВХ конструкції. Оскільки на сьогоднішній день, відповідач не виконав роботи по виготовленню та установці ПВХ конструкції позивачці, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди сплачені кошти в якості попередньої оплати 4892 грн. Відповідно до ч. 1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до судової практики та роз'яснень, що містяться в п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 «підставою для цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясовувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі Позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору». Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (п. З Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995) В судовому засіданні встановлено, що на день розгляду справи в суді відповідачем ФОП [PERSON] не виконані умови договору в частині виконання робіт по виготовленню ПВХ конструкції за розцінками виконавця, що привело до заподіяних збитків та моральних переживань позивачки [PERSON] Суд не погоджується з вимогами позивачки щодо стягнення коштів з відповідача з урахуванням індексу інфляції, відсотків за користування коштами в розмірі 219грн,, неустойки за договором в розмірі 40 грн.60коп., оскільки останні не доведені позивачем в ході розгляду спарви. Згідно ст..60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки розмір заявлених вимог позивача в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 5000 грн не є сорозмірними з встановленими порушеннями, тому суд вважає що необхідно стягнути з відповідача ФОП [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 грн. Виходячи з вищевикладеного, оцінюючи докази в їх сукупності суд вважає , що позов підлягає до часткового задоволення, а тому суд вважає за потрібне розірвати договір заключений між [PERSON] та ФОП [PERSON] 05.12.2013року про виконання роботи по виготовленню ПВХ конструкції, стягнути з відповідача на користь [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 4892грн, моральної шкоди 3000 грн та судовий збір, який був сплачений позивачами при подачі позову до суду в розмірі 243, 60грн.

Outcome: approved