Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому посилається на те, що вона являється власником квартири [ADDRESS] . Стверджує, що позбавлена можливості користуватися своїм майном, оскільки у квартирі зареєстрований її колишній чоловік , який з січня 2016 не проживає за даною адресою. Факт реєстрації відповідача у згаданій квартирі створює ряд незручностей та збільшення оплати за комунальні послуги. На підставі вищевикладеного, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, надіславши до суду заяву , про проведення слухання справи без їх участі . В даній заяві також вказують, що позовні вимоги підтримують та просять задовольнити їх. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча своєчасно та належним чином повідомлявся про час та міс це розгляду справи . Про причини своєї неявки до суду не повідомив . Крім того, його виклик було здійснено через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч.ч. 11, 12 ст. 128 ЦПК України - відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Порядок публікації оголошень на веб-порталі судової влади України визначається Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України -у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до вимог п.п 1,2,4, ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних прчин або без повідомлення причин; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивачка не заперечувала проти проведення розгляду даної справи за відсутності відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню , виходячи з наступного. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно позивачці на праві власності належить квартира [ADDRESS] . Згідно довідки ЖБК « Зоряний» від 17.04.2019 року , за згаданою адресою зареєстрований відповідач та з січня 2016 року за згаданою адресою не проживає. Відповідно до довідки , виданої уповноваженим органом Республіки Молдова , відповідач з 2016 року проживає на території Республіки Молдова Бричанський район. Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Як вбачається з наведених вище норм цивільного законодавства України наявні підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.) зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном. Не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Зміст ст. 405 ЦК України передбачає, що члени сім ' ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом. Право користування житлом втрачає член сім ' ї власника у разі відсутності без поважних причин понад один рік. На підставі наведеного вище, суд вважає позовні вимоги в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки під час судового розгляду факт не проживання відповідача у згаданій квартирі доведено належними доказами.

Outcome: approved