Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Свої вимоги мотивує тим, що 17.07.2018 року був розірваний шлюб між нею та відповідачем. В шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON]. Дитина проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. Тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася. В письмовій заяві 27.12.2018р. позовні вимоги уточнила в зв'язку з тим, що згідно рішення суду про розірвання шлюбу їй відновлено дошлюбне прізвище «[PERSON]», та просила стягнути з відповідача на її, [PERSON], користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO]. у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття. В заяві від 08.01.2019р. просила справу слухати без її участі. Представник позивача [PERSON] в заяві до суду позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі, справу слухати без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень не надіслав. Суд, дослідивши докази по справі вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Судом встановлено, що сторони перебували зареєстрованому шлюбі, який було між ними розірвано 17.07.2018 року, після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] змінено на дошлюбне «[PERSON]» (а.с.6). У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO]., його батьками вказані «[PERSON]» та [PERSON]» (а.с.5). В судовому засіданні встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд бере до уваги, що за приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/ 3 частини заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, проте жодним чином не обгрунтовує саме такий розмір аліментів. З урахуванням обставин справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини пов'язані зі сплатою аліментів, обов'язку відповідача утримувати дитину до досягнення нею повноліття, принципу законності, та враховуючи, що обов'язок матеріально утримувати дитину є як у матері так і у батька, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковомузадоволенню і з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO]., у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів є розумним і необхідним для забезпечення мінімальних потреб, необхідних для виховання і утримання дитини. З відповідача на користь держави підлягає стягненню 704,80 гривень судового збору. Оскільки позивачка не просить негайного виконання рішення суду, то суд вважає, що непотрібно застосовувати вимоги ст. 430 ЦПК України про негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за місяць.

Outcome: partial