Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що 28.02.2019 року було розірвано шлюб між нею та відповідачем. За час шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає з нею. Так як відповідач достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку не надає, то просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 3000 грн. щомісячно, з індексацією такої суми аліментів відповідно до закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з`явилася будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи. Надіслала заяву в якій просить слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив і пояснив суду, що він працює у Гаражно-будівельному кооперативі «Будівельник» і отримує заробітну плату в сумі 4250 грн., а тому він не спроможний сплачувати аліменти в сумі якій просить позивачка. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов слід задоволити з слідуючих підстав. Так в судовому засіданні встановлено, що перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 28.02.2019 року. За час шлюбу у них народилася спільна дочка [PERSON] , [INFO] , яка постійно проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, оскільки відповідач добровільно достатньої матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка діє з 27 вересня 1991 року, «... держави учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини...». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, інтелектуального, морального культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 Сімейного кодексу України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 181 ч. 3СК України «за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина». Згідно ст. 184 ч. 2СК України «розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період». Відповідач має задовільний стан здоров`я, аліментними зобов`язання не обтяжений, працює і одержує заробітну плату в сумі 4250 грн. щомісячно, сторони не досягли згоди щодо розміру аліментів, а тому суд вважає, що він спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини, які слід стягувати з нього на користь позивачки на утримання малолітньої дочки в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.11.2019 року і до досягнення дочкою повноліття., так як батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, що відповідає вимогам ст.180-182 СК України. Судові випрати в повному обсязі покласти на відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved