Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, уточнивши яку, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини. Позивачка в судове засідання не з`явилась, але подала до суду заяву, в якій вказала, що на позовних вимогах наполягає, просить справу розглядати у її відсутність та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день розгляду справи, відзив на позов не подав, а тому враховуючи заяву позивачки, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 21.07.2012 року сторони перебували у шлюбі, який було розірвано, відповідно до рішення Біляївського районного суду від 21.11.2018 року (а.с.10). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина: [PERSON] ( [INFO] ), згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21.09.2012 року виконавчим комітетом Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області (а.с.9). Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області № 2961 від 13.09.2019 року (а.с.8). Відповідно до ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно положень ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч. 3 ст. 181 вказаного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи те, що обов`язок по утриманню дитини покладено на обох батьків, а відповідач не виконує свої обов`язки, передбачені ст. 180 Сімейного кодексу України, а тому суд вважає можливим стягнути з нього аліменти у розмірі ј частки з усіх його видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, на утримання малолітнього сина, з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення останнім повноліття, що буде достатнім для його гармонійного розвитку.

Outcome: approved