overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач з ними не проживає і добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому просила стягнути з нього аліменти на утримання дочки у розмірі ? частини усіх видів доходу щомісячно до досягнення донькою 23-річчя. Сторони у судове засідання не зявились, але надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Представник відповідача заперечувала проти позовних вимог, вказавши, що немає можливості сплачувати аліменти у розмірі ? частини усіх доходів, оскільки хворіє та потребу постійного лікуванні сам. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що сторони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка навчається у Дніпропетровському національному університеті залізничного транспорту імені академіка [PERSON], період навчання складає з 01.09.2014 р. по 30.06.2018 р., що підтверджується довідкою виданою начальником відділу кадрів [PERSON] від 15.05.2015 року. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Згідно ст.ст.198,199 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Заперечення відповідача не ґрунтується на доказах, а тому не приймаються судом до уваги. За таких обставин, суд визначає аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на період її навчання в Дніпропетровському національному університеті залізничного транспорту імені академіка [PERSON], тобто до 30.06.2018 року, що відповідатиме ст.182 СК України. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вищевказаною позовною заявою. Вимоги мотивовані тим, що відповідач по справі являється батьком [PERSON], [INFO], добровільної допомоги на його утримання не надає. Дитина навчається в Економічному коледжі ДВНЗ «КНЕУ ім.. [PERSON]». На підставі викладеного, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина щомісячно по 1/4 частині від усіх видів заробітку(доходу) до досягнення 23-ох річного віку. Позивачка та третя особа в судове засідання не зявилися, подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали і просили суд задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не зявився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав часткового, погоджувався сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку(доходу). Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження І-ОД №005499 від 01.02.1999 року, відповідач у справі приходиться батьком [PERSON], [INFO]. Як вбачається з матеріалів справи, дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач добровільної допомоги не надає. Згідно довідки №217 від 28.10.2016 року, виданою Економічним коледжом ДВНЗ «КНЕУ ім.. [PERSON]», [PERSON] є студентом 3-го курсу денної форми навчання зі спеціальності «Правознавство». Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і які потребують матеріальну допомогу до досягнення двадцяти трьох річного віку за умови, що вони можуть таку допомогу надати. Згідно ст.181 СК України, кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку(доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1 ст.183 СК України, визначається судом. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, приймаючи до уваги те, що батьки зобовязані утримувати дитину, яка продовжує навчання, а також матеріальне положення обох сторін, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти на утримання їхньої спільної дитини щомісячно по 1/6 частині з усіх видів заробітку(доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення нею двадцяти трьох річного віку. Відповідно до ст.88 ЦПК України та згідно ст.9 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 гривень. Згідно ч.2 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вищевказаною позовною заявою. Вимоги мотивовані тим, що відповідач по справі являється батьком [PERSON] , [INFO] , добровільної допомоги на утримання дитини не надає, але спроможний таку допомогу надавати. [PERSON] навчається в Морехідному коледжі технічного флоту Національного університету «Одеська морська академія». На підставі викладеного, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини щомісячно по 1/4 частині від усіх видів заробітку(доходу) до досягнення нею 23-ох річного віку. Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, копія ухвали про відкриття спрощеного провадження, позову та доданих до нього матеріалів надсилалися відповідачу за місцем його реєстрації в порядку, передбаченому ст.ст.128,130 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження, відповідач у справі приходиться батьком [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з матеріалів справи, відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно копії довідки №424 від 03.08.2020р.(а.с.10), [PERSON] навчається на 2 курсі денної форми навчання в Морехідному коледжі технічного флоту Національного університету «Одеська морська академія». Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і які потребують матеріальну допомогу до досягнення двадцяти трьох річного віку за умови, що вони можуть таку допомогу надати. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України, За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку(доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1 ст.183 СК України, визначається судом. За нормою ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, приймаючи до уваги те, що батьки зобов`язані утримувати дитину, яка продовжує навчання, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти на утримання дитини щомісячно по 1/4 частині з усіх видів заробітку(доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною двадцяти трьох річного віку. Відповідно до ст.141 ЦПК України та згідно ст.9 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 840,8грн. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі ст.ст.180,181,182,185,191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вищевказаною позовною заявою. Вимоги мотивовані тим, що відповідач по справі являється батьком [PERSON] , [INFO] , добровільної допомоги на утримання дитини не надає, але спроможний таку допомогу надавати. [PERSON] навчається в Одеській національній академії харчових технологій. На підставі викладеного, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини щомісячно по 3000грн. до досягнення нею 23-ох річного віку. Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, копія ухвали про відкриття спрощеного провадження, позову та доданих до нього матеріалів надсилалися відповідачу за місцем його реєстрації в порядку, передбаченому ст.ст.128,130 ЦПК України. Суд ухвалює про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.ст.280,281 ЦПК України, про що не заперечувала позивачка. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження, відповідач у справі приходиться батьком [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з матеріалів справи, відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно копії довідки №3107/Ф3 від 02.09.2019р.(а.с.10), [PERSON] навчається на 1 курсі СВО «Бакалавр» Одеської національної академії харчових технологій. Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і які потребують матеріальну допомогу до досягнення двадцяти трьох річного віку за умови, що вони можуть таку допомогу надати. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України, За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку(доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1 ст.183 СК України, визначається судом. За нормою ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, приймаючи до уваги те, що батьки зобов`язані утримувати дитину, яка продовжує навчання, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти на утримання дитини щомісячно по 3000грн., починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною двадцяти трьох річного віку. Відповідно до ст.141 ЦПК України та згідно ст.9 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 840,8грн. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі ст.ст.180,181,182,185,191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вищевказаною позовною заявою. В позовній заяві зазначає, що 27 липня 1996 року уклала з відповідачем шлюб, який було розірвано 05.02.2004 року. Від шлюбу має дитину - неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком неповнолітньої, однак про неї не піклується, не утримує матеріально, з дочкою взагалі не зустрічається та не цікавиться її життям. Зважаючи на викладене позивач просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач в судові засіданні не з'являвся, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, про поважність причини неявки не повідомляв. Представник 3-ї особи - Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку. В листі № 01-04-3064 від 21.09.2015 року зазначили, що підтримує висновок органу опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 08.09.2015 року № 102/03/29-8615 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітньої доньки [PERSON], 1999 року народження та просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі ст. ст. 27, 158 ЦПК України просять розглядати справу за відсутності представника третьої особи та прийняти рішення з урахування інтересів малолітньої дитини. Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та пояснень сторін. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вищевказаною позовною заявою. Ухвалою судді від 14.01.2021 року позовну заяву було залишено без руху та визначено позивачу термін для усунення викладених в ухвалі недоліків. Позивачем було усунуто недоліки, що викладені в ухвалі. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 17.03.2021 було відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду. Позивач та відповідач подали суду письмові заяви, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд про їх задоволення. Враховуючи те, що у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважав за можливе розглянути справу на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Судом встановлено, що між сторонами укладено шлюб, зареєстрований 22.06.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві (а/з № 745), що підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюб. Сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей - синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як свідчить викладене позивачем в заяві, позивач та відповідач не ведуть спільного господарства та припинили шлюбно-сімейні відносини. Відповідач подав суду заяву, в якій зазначив про визнання позовних вимог. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в якому просила надати їй додатковий строк у 3 місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.08.2014 року помер її батько [PERSON] . Спадкоємцем після його смерті є вона, інших спадкоємців немає. З питання переоформлення спадщини вона звернулася до Першої криворізької держнотконтори, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки нею було пропущено 6-місячний строк. Цей строк нею був пропущений у звязку з юридичною необізнаністю, крім того, її батько проживав у незареєстрованому шлюбі з [PERSON] ,яка обіцяла їй належним чином оформити спадщину та розділити її між ними. [PERSON] зверталася до суду з позовом до [PERSON] та до неї про встановлення юридичного факту перебування фізичної особи на утриманні померлого,визначення правового режиму майна подружжя та його розподілу,визнання права власності на майно в спільній сумісній власності. Рішенням Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу від 19.10.2015 року позов [PERSON] було задоволено частково. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.01.2016 року рішення райсуду було скасовано , та в позові [PERSON] було відмовлено в повному обсязі. Після чого [PERSON] відмовилась від будь- яких дій. А вона звернулася до суду з цим позовом. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Пояснила ,що нею був пропущений строк, з поважних причин,оскільки громадянська дружина визначалася зі спадщиною , а вона чекала коли [PERSON] отримує свідоцтво про право на спадщину. Крім того, їй відомо ,що у батька залишилися тільки гроші ,які знаходилася на банківському рахунку,іншого майна в нього не було. Представник відповідача проти задоволення позову не заперечувала. Третя особа [PERSON] проти вимог позову не заперечувала. Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України, суд, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналіз зібраних у справі доказів надає суду підстав вважати, що причина пропуску позивачкою строку на подання заяви про прийняття спадщини є поважною, за таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 02.08.2002 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Вони продовжують жити в одній квартирі, однак спільне господарство не ведуть, бюджет у них окремий. Шлюбно-сімейні відносини вони не підтримують останні п'ять років. Причиною розпаду їхньої сім'ї вона вважає небажання підтримувати нормальні сімейні стосунки, втрату почуття любові та взаємоповаги, що призводило до сварок та непорозуміння. Спір щодо поділу майна відсутній, у разі його виникнення, він буде вирішуватись в іншому провадженні. Тому вона просить суд розірвати її шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивачка підтримала позов та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши позивачку та відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.08.2002 року. Від шлюбу в них є донька - [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини з 2009 року. Спору про поділ майна немає. Їхня родина розпадалась остаточно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 02.11.2013 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб. Від шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Фактичні шлюбні відносини були розірвані ними 20 квітня 2015 року у зв'язку з конфліктами, які виникали під час ведення сумісного побуту, а також у зв'язку з різними поглядами на життя. Збереження та подальше існування шлюбних відносин з чоловіком вона вважає неможливим, оскільки вони проживають окремо, сумісного побуту не ведуть, нормальних шлюбних відносин не підтримують. Спір щодо поділу майна відсутній, у разі його виникнення, він буде вирішуватись в іншому провадженні. Тому вона просить суд розірвати її шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивачка підтримала позов та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши позивачку та відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.11.2013 року. Від шлюбу в них є син - [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини з 20 квітня 2015 року. Спору про поділ майна немає. Їхня родина розпалася остаточно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 03.06.2006 року вона з відповідачем уклали шлюб. За час перебування у шлюбі в них народилась дитина - [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про його народження батьком дитини є відповідач. Протягом останнього року вони з відповідачем не проживають однією сім'єю. Позивачка працює в ТОВ «Медиком» медичним реєстратором і отримує середньомісячний дохід в розмірі 1000 грн.. Весь цей час відповідач не надавав жодної допомоги на утримання дитини. Інших дітей у відповідача чи непрацездатних батьків не має. [PERSON] ніде не працює, займається індивідуальною трудовою діяльністю і має дохід, який дозволяє сплачувати аліменти на утримання дитини. Тому, позивачка просить стягнути аліменти з [PERSON] на її користь на утримання сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1500 грн. щомісяця. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказав, що надавав матеріальну допомогу своїй дитині та заперечував проти розміру аліментів в 1500 грн., оскільки він не працює, а його неофіційний середньомісячний дохід на теперішній час є невеликим. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що впродовж року дитина проживала разом з нею та відповідачем, в цей час дитині надавалось повноцінне матеріальне забезпечення. Вислухавши позивачку, відповідача, свідка, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.09.2006 року (а.с. 4) відповідач по справі є батьком малолітнього [PERSON] [INFO]. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З матеріалів справи вбачається, що відповідач аліментів на утримання інших осіб не сплачує. Все вищевикладене дає суду підстави вважати, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 03 березня 1995 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, від якого мають одного неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO]. Сумісне життя з відповідачем не склалося, між ними постійно виникають конфлікти під час ведення сумісного побуту та через постійні подружні зради зі сторони відповідача , тому спільне життя і збереження родини стали неможливими. В травні 2014 року вони шлюбні відносини припинили,проживають на теперішній час окремо. Спору про майно, на теперішній час не мають. Подальше спільне життя й збереження родини вона вважає неможливими, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач проти задоволення позову не заперечував . Заслухавши сторони , перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 березня 1995 року . Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO],який проживає разом з позивачкою. Сторони проживають окремо, не підтримують сімейних відносин з травня 2014 року. Між ними майнового спору на теперішній час не має. Їхня родина розпалася остаточно. На підставі викладеного,

Outcome: approved