Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд визнати ? частину боргу в сумі 76028 грн. за відповідачем, як сумісно нажитим під час шлюбу; поділити майно - будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], зобов*язати відповідача не перешкоджати їй в користуванні та розпорядженні її часткою майна. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали вимоги позову, посилаючись на те, що вказаний будинок є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки набутий в період шлюбу між сторонами. Борг виник внаслідок отримання позивачкою коштів в кредит, витрачений на будівництво вказаного будинку в період шлюбу. При цьому просили виділити позивачу в натурі майно, згідно висновку судової експертизи, по варіанту 3 як співвласникові 2. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав, проти їх задоволення заперечує, посилаючись на те, що запропонований варіант є несправедливим, та таким, що порушує його права. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Сторони знаходилися в зареєстрованому шлюбі в період з 24.10.2006 року по 14.00.2012 року. За цей період сторони набули житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]; та дві земельні ділянки площею 0,0751 га та 0,1000 га, розташовані за цією ж адресою. Згідно свідоцтва про право власності та державних актів на право власності на земельну ділянку, вказане майно є спільною власністю сторін. Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивачки в частині розподілу нерухомого майна. Під час судового розгляду була призначена та проведена судово-будівельна експертиза. Згідно її висновку, один з можливих варіантів розподілу земельної ділянки в натурі виглядає наступним чином: співвласник 1 отримує право власності на: 1-1 - веранду площею 7,8 кв. м. та 1-2 - житлову кімнату площею 17,7 кв.м. та літню кухню літ «Г», по 1/2 частині огорожі № 1 та № 3, 1/2 частку хвіртки № 2 - що складає 49/100 частин. Співвласник 2 отримує право власності на: 1-3 - кухню студію площею 20,4 кв.м., 1-4 - житлову кімнату 13,4 кв.м.; 1-8 - коридор площею 2,3 кв. м. туалет 1-5 - площею 1,7 кв.м., санвузол 1-6 - площею 2,3 кв.м., котельня 1-7 - площею 4,0 кв.м., а також дворові споруди, а саме: сарай літ. «Д», літній душ літ. «Е», вбиральня літ «Ж» та по 1/2 частині огорожі № 1 та № 3, 1/2 частку хвіртки № 2 - що складе 51/100 частин. З співвласника 2 на користь співвласника 1 підлягає стягненню 2246 грн. Земельні ділянки за двома державними актами на право власності на земельну ділянку [NUMBER]; [NUMBER] у вигляді ріллі, що складають загальну площу 0,1295 га поділити по 1/2 частині з межою для співвласника 2 з сусідом [PERSON] з лівого боку від входу з [ADDRESS], а для співвласника 1 з межою з сусідом з правого боку від входу з [ADDRESS] [PERSON], що в подальшому буде складати по 0,06475 га ріллі кожному. Вказаний варіант розподілу є найбільш близьким до ідеальної долі по ? частини кожного співвласника із запропонованих варіантів, тому суд вважає за необхідне розподілити майно саме за вказаним варіантом. Щодо боргових зобов*язань сторін, суд приходить до наступного: Згідно пояснень позивачки, грошові кошти були отримані нею в борг під час шлюбу з метою поліпшення належного сторонам будинку, який є предметом їхньої спільної власності та витрачені під час шлюбу за цільовим призначенням, що збільшило вартість будинку. Вказана збільшена вартість вже врахована експертом при розподілі нерухомого майна, таким чином повторний розподіл вже витрачених та розподілених між сторонами коштів неможливий. В зв*язку з наведеним, в задоволенні цієї позовної вимоги слід відмовити. Суду не надано належних та допустимих доказів перешкоджання позивачці з боку відповідача в користуванні належним їй майном, тому в задоволенні цієї вимоги суд також вважає за необхідне відмовити.

Outcome: partial