Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачці належить квартира [ADDRESS]. Відповідачі зареєстровані за вказаною адресою, відповідач [PERSON] колишній співвласник квартири, однак з 2006 року в квартирі не проживає, їх особистих речей в квартирі немає. Тому позивачка просить суд визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Представник позивачки позов підтримав, наполягав на його задоволенні. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] позов не визнала, суду пояснила, що вона на даний час є власницею ? частини спірної квартири яку вона придбала на прилюдних торгах. Так позивачка та відповідач [PERSON] були співвласниками вказаної квартири, в подальшому рішенням Суворовського районного суду м. Одеси спільне майно подружжя позивачки та відповідача було розділено по ? частині за кожним. Потім відповідач [PERSON] 25.08.2008 року подарував свою ? частину квартири відповідачці [PERSON] 12 жовтня 2009 року рішенням Суворовського районного суду м. Одеси з позивачки стягнуто на користь відповідачки вартість її частки у вказаній квартирі, а право власності на цю частку визнано за позивачкою рішенням Апеляційного суду Одеської області від 31.03.2010 року, яким рішення першої інстанції змінено. Однак позивачка не зареєструвала вказане рішення суду та не оформила право власності на ?? частину спірної квартири. Крім того вона не сплатила відповідачці вартість цієї частки спірної квартири, та в рахунок погашення вказаного боргу її частка спірної квартири була виставлена державним виконавцем на торги, на яких відповідачка і купила цю частку, про що свідчить свідоцтво про право власності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач [PERSON] були співвласниками квартири [ADDRESS], в подальшому рішенням Суворовського районного суду м. Одеси спільне майно подружжя позивачки та відповідача було розділено по ? частині за кожним. Також було розподілено особистий рахунок між позивачкою та відповідачем. Відповідач [PERSON] 25.08.2008 року подарував свою ? частину квартири відповідачці [PERSON] 12 жовтня 2009 року рішенням Суворовського районного суду м. Одеси з позивачки стягнуто на користь відповідачки вартість її частки у вказаній квартирі, а право власності на цю частку визнано за позивачкою рішенням Апеляційного суду Одеської області від 31.03.2010 року, яким рішення першої інстанції змінено. Однак позивачка не зареєструвала вказане рішення суду та не оформила право власності на ? частину спірної квартири. Крім того вона не сплатила відповідачці вартість цієї частки спірної квартири, та в рахунок погашення вказаного боргу її частка спірної квартири була виставлена державним виконавцем на торги, на яких відповідачка купила цю частку, про що свідчить свідоцтво про право власності, згідно якого відповідачка є власницею ? частини спірної квартири. З довідок про склад родини вбачається, що за спірною адресою за одним особистим рахунком зареєстрована позивачка та двоє її повнолітніх дітей, а за другим особистим рахунком зареєстровані відповідачі та їх неповнолітня дитина. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член родини власника житла втрачає право на користування цим житлом у випадку його відсутності без поважних причин більше одного року. Згідно ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено що відповідачка є власницею ? частини спірної квартири, а позивачкою право власності на другу половину квартири не оформлено, тому позивачка, на думку суду, не має право вимагати визнання відповідачів такими що втратили право користування спірною квартирою. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed