Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розподіл майна подружжя та визнання за нею права власності на ? частину квартири [ADDRESS]. В обґрунтуванні своїх позовних вимог посилалася на те, що з 24.04.1987 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який був розірваний рішенням Кіровського міського суду Донецької області від 21.08.2008 року. В період шлюбу сторонами було придбано наступне майно: ? частина квартири [ADDRESS], що належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 17.09.2002 року; гаражний бокс [NUMBER] в автогаражному кооперативі «Каштан-2», що належить [PERSON] згідно з випискою з протоколу засідання правління автогаражного кооперативу «Каштан-2», та автомобіль ВАЗ 21063 д/н [NUMBER], що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, реєстраційний номер [NUMBER]. Оскільки у добровільному порядку сторони не можуть дійти згоди стосовно розподілу спільно нажитого майна, тому позивачка просила суд розподілити між ними вказане майно та виділити їй у власність ? частину квартири [ADDRESS] вартістю 3759 грн., а відповідачу - автомобіль ВАЗ 21063 д/н [NUMBER] вартістю 2000 грн. та гаражний бокс [NUMBER] в автогаражному кооперативі «Каштан-2». Окрім цього, позивачка просила суд стягнути на її користь з відповідача 19120,50 грн. компенсації за перевищення вартості ? частини спільного майна та припинити право власності на ? частину квартири [ADDRESS] за [PERSON]. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі та надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач позов визнав частково, не заперечував проти визнання за позивачкою права власності на 1/8 частину квартири [ADDRESS] та сплату на її користь компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля у розмірі 4 865 гривень 79 копійок, що визначено експертним висновком. В частині стягнення компенсації вартості ? частини гаражного боксу [NUMBER] в автогаражному кооперативі «Каштан-2» просив відмовити, оскільки даний гаражний бокс не є його власністю та користується ним лише як член гаражного кооперативу. В той же час з пропозицією у судовому засіданні позивачки стосовно передачі їй у власність ? частини квартири [ADDRESS], не погодився. Представник відповідача позов визнала частково, не заперечувала проти визнання за позивачкою права власності на 1/8 частину квартири [ADDRESS] та виплату вартості ? частини автомобіля. В іншій частині позову просила відмовити. Вислухавши пояснення сторін та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що з 24.04.1987 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який був розірваний рішенням Кіровського міського суду Донецької області від 21.08.2008 року. В період шлюбу сторонами було придбано рухоме та нерухоме майно, зокрема ? частина квартири [ADDRESS], яка була оформлена на ім'я [PERSON], та зареєстрована за ним в КП «ДМБТІ» на підставі дубліката договору купівлі-продажу від 17.09.2002 року, а також автомобіль ВАЗ 21063 д/н [NUMBER], 1987 року випуску. На час укладання договору купівлі-продажу вказаної частини квартири між сторонами не було домовленості щодо зміни їх часток у спільному майні подружжя, шлюбний договір також не укладався. Згідно із ч. 1 ст. 22 КпШС України, який діяв на час виникнення даних парвовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен із подружжя має рівні права володіння користування і розпорядження цим майном. Відповідно до ст. 28 КпШС України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Згідно зі ст.70 СК України, разі розподілу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна чоловіка та дружини є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Оскільки спірна частина квартири була придбана подружжям в період їх знаходження у зареєстрованому шлюбі, сторони не припиняли шлюбно-сімейні відносини, вели спільний бюджет та господарство, мешкали разом, тому суд вважає визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частину квартири [ADDRESS]. З огляду на визнання права власності на частину квартири за позивачкою, суд також вважає скасувати державну реєстрацію права власності на ? частину квартири [ADDRESS] за [PERSON], яка належить йому на підставі дубліката договору купівлі-продажу від 17.09.2002 року, реєстровий номер 3-2495, а також захищаючи його право, визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частину квартири [ADDRESS]. Окрім цього, суд вважає також стягнути з відповідача на користь позивачки компенсацію вартості ? частини автомобіля автомобіль ВАЗ 21063 д/н [NUMBER] в сумі 4 865 гривень 79 копійок, виходячи з експертного автотоварознавчого дослідження №80/11 від 22.02.2011 року, складеного судовим експертом Пилипенком А.І.. В частині позову щодо розподілу між подружжям гаражного боксу [NUMBER] в автогаражному кооперативі «Каштан-2», суд вважає відмовити, оскільки дане майно перебуває у користуванні [PERSON] згідно з випискою з протоколу засідання правління автогаражного кооперативу «Каштан-2», тому не є спільно нажитим майном подружжя. З відповідача на користь позивачки також підлягають стягненню 258 гривень 80 копійок судових витрат.

Outcome: partial