Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. посилаючись на те, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 28 вересня 2007 р. відповідача було зобов»язано сплачувати аліменти на її користь на утримання дітей, доньки [PERSON],[INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1\\6 частини від усіх видів його заробітку, але не менше встановленого законом мінімуму. Станом на 18.11.2016 року у відповідача виникла заборгованість за аліментами по виконавчому листу № 2-6870 в сумі 52 094,76 грн. Позивачка просила в судовому порядку стягнути з відповідача , пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 13 000 грн 29 коп. В судове засідання позивачка не з»явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, направила до суду заяву в якій позов підтримала в повному обсязі., а також просила суд справу розглядати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, направив до суду заяву в якій позов визнав у повному обсязі, просив справу розглядати у його відсутності. Згідно ст174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи. прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 28.09.2007 р. відповідача [PERSON] було зобов»язано сплачувати аліменти на користь позивачки [PERSON] на утримання дітей, доньки [PERSON],[INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1\\6 частини від усіх видів його заробітку, але не менше встановленого законом мінімуму до досягнення дітьми повноліття. Згідно довідки МВ ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції від 18.11.2016 року № 888 станом на 18.11.2016 р. за боржником [PERSON] рахується заборгованість за аліментами по виконавчому листу № 2-6870 в сумі 52094,76 грн. Згідно ч.4 ст.195 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Згідно ст..195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку \\ доходу\\, визначається виходячи з фактичного заробітку\\ доходу\\, який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості. Але працює на час призначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку\\ доходу\\, який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Згідно до ч.1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки ( пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму (правова позиція згідно з постановою Верховного Суду України № 6-81цс13 від 11 вересня 2013 року). Таким чином, суд вважає доведеними і обґрунтованими вимоги позивачки про стягнення з [PERSON] неустойки\\ пені\\ за прострочення сплати аліментів за період з 01.01.2011 р по 01.12.2016 виконавчому листу № 2-6870 в сумі 13000 грн 29 коп. Крім того, згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути 551 грн 20 коп судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved