Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що 15.08.2009 вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 849. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на сімейні відносини. Шлюбні відносини фактично припинені. Тому, позивачка просить розірвати шлюб між подружжям, після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». В судове засідання позивачка не з`явилася, про час, день розгляду справи повідомлена належно, проте подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Крім того, просить залишити за нею судовий збір. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 15.08.2009 було зареєструвано шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 849. Від даного шлюбу сторони по справі мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою. Спору щодо місця проживання дитини немає. Причиною розірвання шлюбу є різні характери та протилежні погляди на сімейне життя. Позивачка вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя, а тому його слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В силу ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Сплачений судовий збір, за проханням позивачки, суд залишає за нею. Враховуючи наведене,

Outcome: approved