Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи позовні вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем має сина [PERSON], [INFO]. Син мешкає з позивачкою, знаходиться на її вихованні та утриманні. Відповідач участі у вихованні сина не бере, ніякої допомоги на його утримання не надає, хоча працює, має щомісячний дохід близько 3 000 гривень. Тому позивачка звернулася з цим позовом до суду та просила суд задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частки з усіх видів його доходу-заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач працює та має можливість сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої дитини. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала судові заяву про те, що свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні, просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не подавав, про причини неявки до суду не повідомляв. Згідно з ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалив: розглядати справу у заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.ст.10, 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В порядку ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НО № 214162, виданим 07.08.2010р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області (а.с.4). Сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с.5). Відповідно до довідки ПАТ «Авдіївський коксохімічний завод» відповідач [PERSON] постійно працює на вказаному підприємстві на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування, і його середньомісячний заробіток складає 2 454,97 гривні. Враховуючи вищевикладене, зокрема наявність у відповідача постійного місця роботи зі стабільним достатнім заробітком для утримання дитини, суд вважає за можливе задовольнити позов та встановити стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у розмірі ? частки з усіх видів його доходу-заробітку щомісячно до повноліття дитини. Суд критично ставиться до вимог позивачки про стягнення на її користь з відповідача витрат, пов'язаних з отриманням нею правової допомоги, у розмірі 150 гривень, оскільки такі витрати жодним чином не були підтверджені позивачкою. Тож в цій частині позовні вимоги не можуть бути задоволені судом. На підставі ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь місцевого бюджету міста Авдіївка судовий збір у розмірі 243,60 гривні. Враховуючи викладене та

Outcome: partial