Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

Позивачка звернулась із зазначеним позовом до відповідача. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що станом на грудень 2015 року вона працювала на посаді начальника відділу планування і аналізу економічної діяльності та організації праці Державного підприємства «Центр організаційно-технічного і інформаційного забезпечення управління зоною відчуження» (далі по тексту відповідач). Наказом відповідача від 01.12.2015 року № 8-к їй оголошена догана за неналежне виконання обовязків за посадою, вирішено не застосовувати до неї заходів заохочення на весь період дії даного дисциплінарного стягнення, починаючи з 01.12.2015. Притягнення до дисциплінарної відповідальності вважає незаконним з наступних підстав. Підставами для винесення оскаржуваного наказу стали результати аудиторської перевірки, яка проводилась у відповідача ТОВ «Аудиторська фірма «Київський аудитор». Зокрема, як неналежне виконання обов'язків за посадою, розцінено розробку нею наказу по підприємству № 96 від 17.08.2015, яким було збільшено штат працівників на 16 одиниць, що розцінене відповідачем як порушення нею п. 3.16 Положення про відділ планування і аналізу економічної діяльності та організації праці (далі - Положення). Також відповідач вважає, що вона порушила вимоги п. 3.11 зазначеного положення при розробці та виконанні наказу по підприємству № 98 від 16.06.2015 щодо нездійснення контролю за належною виплатою індексації заробітної плати працівникам підприємства. Крім того, на думку відповідача, внаслідок візування нею договору підряду № 306/12 від 01.07.2015 підприємством перевитрачені кошти на ремонт приміщення по вул. Радянській, 9 в м. Чорнобиль. Згідно п. 3.16 Положення однією із функцій відділу є організація та методичне керівництво розробки штатних розписів підприємств, підпорядкованих Державному агентству України з управління зоною відчуження (далі - Агентство). Процес виконання відділом цієї функції полягає у координації розробки штатних розписів підприємств зони відчуження, підпорядкованих Агентству, та наданні методичної допомоги працівникам планово-економічних підрозділів цих підприємств у складанні штатних розписів та їх відповідності нормативно-правовим актам, що застосовуються на підприємствах зони відчуження. Тобто, п. 3.16 Положення про відділ регламентує зовнішню діяльність Відділу і не зобов'язує її (позивачку), як його керівника, визначати штатну кількість працівників відповідача та здійснювати контроль за економією його коштів. Крім того, внаслідок розроблення та прийняття наказу по підприємству № 96 від 17.08.2015 не допущено перевитрат фонду оплати праці і, відповідно, прийняття цього наказу не заподіяло будь-якого збитку відповідачу. Ще однією функцією Відділу є розробка розрахунків фонду оплати праці, інших виплат та їх коригування для усіх бюджетних програм, здійснення контролю за використанням коштів, що передбачене п. 3.11 Положення. Відповідач, притягуючи її (позивачку) до дисциплінарної відповідальності, зазначає, що нею порушено зазначений пункт Положення при розробці та виконанні наказу по підприємству № 98 від 16.06.2015 «Про індексацію заробітної плати». Як неналежне виконання нею обов'язків по посаді відповідачем розцінюється, те, що індексація заробітної плати працівників підприємства була виплачена із затримкою. Ця затримка спричинена браком державних коштів на підприємстві і до цієї затримки вона, як начальник відділу планування та аналізу економічної діяльності та організації праці, ніякого відношення не мала, ніяких реальних важелів впливу на цю ситуацію за своєю посадою не мала, не могла мати, оскільки не являється розпорядником коштів. Виплата працівникам підприємства всіх складових частин заробітної плати, у тому числі, і її індексації, здійснюється бухгалтерією підприємства на підставі відповідних наказів. У даному випадку нею за посадою були належно і вчасно виконані всі дії, спрямовані на своєчасне здійснення нарахування та виплати індексації заробітної плати - шляхом розробки і впровадження наказу по підприємству № 98 від 16.06.2014 «Про індексацію заробітної плати». Виконання цього наказу було покладене на відділ бухгалтерського обліку і звітності, який підконтрольний виключно директору відповідача. За висновком відповідача вона (позивачка), погодивши шляхом візування, договір підряду № 306/12 від 01.07.2015, порушила п. 9.3 Положення про ведення договірної роботи. Зазначений пункт передбачає покладення відповідальності за визначення та реалізацію фінансово-економічної складової договірної діяльності (вартість договору та джерела його фінансування) на очолюваний нею відділ. Проте, їй невідомо чи спричинена перевитрата коштів при здійсненні розрахунків за договором підряду від 01.07.2015. Відповідач голослівно стверджує про таку перевитрату, не зазначаючи розмір цієї перевитрати та не обґрунтовуючи цей свій висновок. З викладеного вище вбачається, що нею не допущено неналежного виконання обов'язків за посадою, відповідно, підстави для притягнення до дисциплінарної відповідальності відсутні. Крім того, при вирішенні питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності відповідачем допущено процедурні порушення. Зокрема, вона не була ознайомлена із Звітом за результатами аудиту, який став основною підставою для висновку відповідача про неналежне виконання нею посадових обовязків. Відповідач (в особі директора) зажадав надання нею 11.11.2015 року в обмежений час письмових пояснень щодо, так званих, недоліків, виявлених аудитором, усно перелічивши їх на засіданні робочої комісії, створеної на підприємстві за результатами аудиторської перевірки. Ці пояснення використані як такі, що надані нею в процесі дисциплінарного провадження. Насправді ці пояснення надавались для використання у плануванні подальшої фінансово - економічної діяльності підприємства. Тобто, відповідачем при застосуванні до неї дисциплінарного стягнення порушено вимоги ч. 1 ст. 149 КЗпП України щодо отримання її письмових пояснень по суті допущеного порушення трудової дисципліни. 07 грудня 2015 року вона зверталась до відповідача із заявами, у яких просила надати копії документів про притягнення її до дисциплінарної відповідальності та тих, на які відповідач послався, притягуючи до відповідальності, проте, цих документів так і не отримала, про результати розгляду своїх звернень не повідомлена, що змусило ставити перед судом питання про витребування зазначених документів як доказів у цивільній справі. У відповідності до ст. 150 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому Главою XV цього кодексу. Незаконне, на думку позивачки, притягнення її до дисциплінарної відповідальності спричинило недовиплату їй заробітної плати у вигляді щомісячних премій та інших заохочувальних виплат протягом грудня 2015 - січня 2016 років. Крім того, цим спричинено їй значну моральну шкоду, оскільки після 15-річної бездоганної роботи на території зони відчуження безпідставно і незаконно притягнута до дисциплінарної відповідальності. Вона працює на території зони відчуження, де її знають керівники всіх підприємств та практично всіх їх структурних підрозділів, факт притягнення до відповідальності набув розголосу. Після притягнення до дисциплінарної відповідальності, позивачка мало не перед кожним із своїх знайомих змушена виправдовуватись, доводячи свою невинуватість та доводячи, що її діями не заподіяна шкода підприємству, де працює, та державі. Через це погіршився стан її здоров'я. Спричинену неправомірним притягненням до дисциплінарної відповідальності моральну шкоду вона оцінює в 10000 грн. Вважає, що така сума зможе хоча б мінімально відшкодувати її. Позивачка просила суд: 1.Наказ Державного підприємства «Центр організаційно-технічного і інформаційного забезпечення управління зоною відчуження» від 01 грудня 2015 року № 8-к про притягнення її до дисциплінарної відповідальності визнати незаконним і скасувати. 2.Стягнути з Державного підприємства «Центр організаційно-технічного і інформаційного забезпечення управління зоною відчуження» на її користь недоплачену заробітну плату за період з 1 грудня 2015 року і по винесення судом рішення у справі за цим позовом. 3. Стягнути з Державного підприємства «Центр організаційно-технічного і інформаційного забезпечення управління зоною відчуження» на її користь 10 000 (десять тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої незаконним притягненням до дисциплінарної відповідальності. 4. Допустити негайне виконання рішення суду в частині скасування дисциплінарного стягнення та стягнення недоплаченої зарплати. У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали повністю, обґрунтовуючи їх викладеним вище. У судовому засіданні представники відповідача позовних вимог не визнали, посилаючись на законність та правомірність притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. Зокрема, зазначили наступне: -щодо розробки штатного розпису Підприємства та контролю за правильністю і правомірністю цієї діяльності на Підприємстві: п. 3.16 Положення про відділ планування і аналізу економічної діяльності та організації праці (ПЛ-5-05-0004), визначається, що відповідно до цілей та завдань, на Відділ покладено виконання наступних функцій: організація та методичне керівництво розробки штатних розписів підприємств, підпорядкованих Агентству; п. 2.1.24 посадової інструкції начальника відділу планування і аналізу економічної діяльності та організації праці (ПІ-05-0030), визначено, що начальник відділу розробляє штатний розпис Підприємства та вносить зміни до нього. Розробляє відповідні накази. Відповідач, аргументуючи в наказі 8-к від 01.12.2015 правові підстави притягнення до дисциплінарної відповідальності Позивача, вказував в першу чергу на порушення Позивачем під час розробки та впровадження наказу № 96 від 17.08.2015, яким внесено суттєві зміни до штатного розпису та збільшено штатну чисельність працівників на 16 штатних одиниць, Постанови КМУ № 65 від 01.03.2014 «Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету», а саме пунктів 9 та 15 зазначеного документу, яке тягне за собою відповідальність для керівника Підприємства за необґрунтовану перевитрату бюджетних коштів, оскільки стаття, що стосується виплати заробітної плати, належить до захищених статей бюджету. -щодо аргументів Позивача про непричетність до неправомірної невиплати індексації на Підприємстві: п. 3.11. Положення про ВП і АЕД та ОП передбачено здійснення контролю за використанням ФОП (фонду оплати праці). Не відповідає чинному законодавству твердження Позивача щодо невиплати індексації на Підприємстві через «брак державних коштів». Відповідно до ч.1, 2 ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» - «підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв'язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв'язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України». Саме тому, у випадку можливої нестачі коштів Державного бюджету України на підприємстві для виплати належних сум індексації, необхідно було ініціювати їх виплату за рахунок власних коштів Підприємства. На доказ того, що на Підприємстві було вдосталь коштів на виплату індексації за червень-серпень 2015 року суду надано Звіти. Оскільки індексація грошових доходів є частиною заробітної плати, її невиплата або несвоєчасна виплата в значних розмірах може прирівнюватись до невиплати заробітної плати на Підприємстві та тягнути за собою адміністративну або кримінальну відповідальність для керівника Підприємства. -Внаслідок неналежного виконання обов'язків за посадою Позивача та інших посадових осіб Підприємства було укладено Договір підряду № 306/12/54, за яким Підприємством було перевитрачено 94\~697, 70 грн. - тобто ціну договору, який не підлягав укладенню та є невигідним для Підприємства. З даного питання проводиться службове розслідування з подальшим зверненням Підприємства до правоохоронних органів, за результатами якого, цілком імовірною, може стати також і матеріальна відповідальність винних працівників. -Щодо процедурних порушень притягнення до дисциплінарної відповідальності: ч. 1 ст. 149 КЗпПУ не встановлює часових рамок та будь-яких обмежень щодо розриву у часі щодо витребування у особи, яка вчинила дисциплінарний проступок, а також порядок і процедуру витребування письмових пояснень. Наказом ДП «ЦОТІЗ» № 138 від 02.11.2015 з метою опрацювання результатів незалежного аудиту, більшої об'єктивності для визначення посадових осіб, винних в допущенні порушень та виваженості й справедливості під час можливого наступного притягнення винних осіб до відповідальності було створено спеціальний дорадчий орган при керівникові Підприємства - Робочу групу з опрацювання результатів аудиту, виправлення недоліків та вжиття заходів реагування, у складі з досвідчених працівників Підприємства відповідної спеціалізації. Начальника ВП І АЕД [PERSON] було запрошено на одне із засідань робочої групи для заслуховування пояснень стосовно її напрямку діяльності, де аудитом були виявлені суттєві порушення, з метою отримання письмових та усних пояснень. Було розроблено перелік питань до запрошених посадових осіб. [PERSON], як і ряд інших посадових осіб, було усно заслухано, усім запрошеним було роз'яснено причину їх запрошення на засідання робочої групи, озвучено наказ про створення робочої групи, а також пояснено, що аудитом за напрямками їх роботи, в тому числі за напрямком роботи [PERSON] - начальника ВП і АЕД та ОП - було допущено ряд порушень, за наслідками яких повинні бути вжиті заходи реагування. На засіданні робочої групи [PERSON] запропоновано надати письмові пояснення на підставі протоколу № 3 від 11.11.2015 засідання робочої групи. Тобто Позивачеві було надано достатньо інформації для того, щоб зробити висновок про можливе подальше притягнення її до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання посадових обовязків, як начальника ВП і АЕД та ОП. Крім того, кожному з опитаних, було персонально вручено витяги з аудиторського звіту та «Перелік питань...». Тому недостовірним є твердження Позивача, що насправді ці пояснення надавались нею для використання у плануванні подальшої фінансово-економічної діяльності підприємства. На думку Відповідача, пояснення [PERSON] написані поверхнево та непрофесійно. -Оскільки відповідач вважає притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності правомірним, то не має підстав і для відшкодування моральної та матеріальної шкоди. Третя особа [PERSON], у судовому засіданні також не визнав позовних вимог у повному обсязі, зазначивши, що, як керівник, має право притягувати підлеглих працівників до дисциплінарної відповідальності. Оскільки він тривалий час у 2015 році перебував на лікарняному, то по виходу з нього вирішив здійснити перевірку діяльності підприємства за цей період. З цієї метою ним і було запрошено незалежну аудиторську фірму ТОВ «Київський аудитор». За результатами отриманого звіту на підприємстві було створено робочу групу для його опрацювання, забезпечення відповідного реагування та вжиття заходів щодо усунення виявлених порушень та недоліків. Після закінчення роботи цієї групи, йому було надано рекомендації щодо притягнення винних до дисциплінарної відповідальності. Позивачці за неналежне виконання своїх обовязків оголошено догану. Вважає, що зроблено це було цілком законно і правильно. Суд, вислухавши сторони, свідків, вивчивши письмові докази, надані сторонами, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Судом встановлені наступні факти. Позивачка з 01.01.2014 року працює в ДП „Центр організаційно-технічного і інформаційного забезпечення управління зоною відчуження начальником відділу планування і аналізу економічної діяльності та організації праці ( а.с.151). 01.12.2015 року вона була притягнута до дисциплінарної відповідальності наказом № 8-к за неналежне виконання обовязків за посадою, вирішено не застосовувати до неї заходи заохочення на весь період дії дисциплінарного стягнення ( а.с.26). Як зазначено у наказі, підставами для застосування дисциплінарного стягнення стали фактично три обставини, а саме: 1.Своїми діями [PERSON] порушила вимоги Постанови КМУ від 01.03.2014 року № 65 «Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету» (п.9 та 15), Додатку до постанови, виступивши розробником та виконавцем наказу Підприємства № 96 від 17.08.2015 року «Про затвердження штатного розпису», яким було неправомірно збільшено штат підприємства на 16 штатних одиниць, тобто вона неналежно виконала свій обовязок за посадою, визначений п.3.16 Положення про відділ, який вона очолює. 2.Ремінна І.Д., будучи розробником та виконавцем наказу від 16.06.2015 року № 98 «Про індексацію заробітної плати», не здійснювала в межах своєї компетенції контроль за належною виплатою індексації на Підприємстві, чим порушувала вимоги п.3.11. Положення про очолюваний нею відділ. 3.Робочою групою підприємства підтверджено факт необґрунтованих витрат на ремонт приміщення за адресою вул. Радянська, 9 в м. Чорнобиль. Договір підряду № 306/12 від 01.07.2015 року з ДСП «ЧСК» було погоджено [PERSON] без зауважень, чим порушено п. 9.3 Положення про порядок ведення договірної роботи в ДП «ЦОТІЗ», оскільки вона не звернула увагу на включення до кошторисної документації (додатків до проекту договору) таких статей витрат як «заробітна плата» та «зонні витрати», що є порушенням і призвело до перевитрати коштів підприємства. Всі перелічені порушення свідчать, як зазначено у Наказі, про невиконання [PERSON] пп.4 п.4.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку Підприємства. Суд оцінює докази, які мають безпосереднє відношення до фактів, зазначених у наказі про притягнення до дисциплінарної відповідності позивачки (оголошення догани). Інші - суд не розглядає і не оцінює, оскільки вони не мають значення для справи (не містять інформації щодо предмета доказування), тобто є неналежними доказами. Ст. 147 КЗпП України визначено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один із таких заходів стягнення: догана або звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Ст. 149 КЗпП України визначено порядок застосування дисциплінарних стягнень. Зокрема, ч.1 передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Фактично, і про це зазначено у оскаржуваному наказі, підставою для притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності стали висновки Аудиторського звіту від 02.11.2015 року ( а.с.31-35). З метою опрацювання результатів незалежного аудиту, що проходив на підприємстві з 19 по 30 жовтня 2015 року, забезпечення відповідного реагування та вжиття заходів щодо усунення виявлених порушень та недоліків, виявлених під час проведення аудиту, на підприємстві було створено робочу групу наказом № 138 від 02.11.2015 року (а.с.27). На засіданні цієї групи 04.11.2015 року, і це підтверджується Протоколом № 1, директором підприємства, як керівником цієї групи, було наголошено, що на весь період діяльності робочої групи і до моменту притягнення до відповідальності посадових осіб, чия вина вбачається в порушеннях, виявлених в ході проведення незалежного аудиту, члени робочої групи зобовязані не розголошувати інформацію про зміст аудиторського звіту і напрацьовані в процесі діяльної робочої групи матеріали, про що взято відповідні заяви від всіх членів робочої групи ( а.с.64). 11.11.2015 року на засіданні робочої групи було заслухано 8 працівників підприємства, в т.ч. [PERSON], щодо зауважень та недоліків за результатами аудиту діяльності ДП «ЦОТІЗ», що відображено у Протоколі № 3. Зокрема, в ньому зазначено, що було вирішено секретарю засідань робочої групи [PERSON] терміново надати посадовим особам витяги з аудиторського звіту та Перелік питань, згідно з якими заслуховувались усні пояснення та вбачається потреба в наданні письмових пояснень, а також провести чергове засідання групи 12.11.2015 року, на якому ознайомитись з письмовими поясненнями посадових осіб та розпочати роботу над складанням плану заходів по усуненню зауважень (недоліків) у роботі ДП «ЦОТІЗ», а також розглянути питання щодо можливого притягнення до відповідальності посадових осіб, винних у допущенні порушень. (а.с. 66). Суду було надано представниками відповідача перелік питань для отримання усних і письмових пояснень (а.с. 67) та письмові пояснення [PERSON] щодо зауважень за результатами аудиту від 11.11.2015 року ( а.с. 75). 12.11.2015 року на засіданні робочої групи слухали думки членів даної групи щодо письмових пояснень, які надали посадові особи. Вирішили, що членам робочої групи слід додатково опрацювати матеріали за результатами незалежного аудиту, письмові пояснення посадових осіб, відповідні нормативно-правові документи (у т.ч. посадові інструкції) та зробити висновки щодо наявності або відсутності порушень у роботі посадових осіб і підстав для притягнення до дисциплінарної відповідності. При необхідності підготувати додаткові запитання посадовим особам. (а.с. 68). Аналіз цього протоколу свідчить, що на момент засідання робочої групи 12.11.2015 року (після отримання письмових пояснень) питання про дисциплінарну відповідальність [PERSON] ще не вирішувалось. Відповідно і пояснення щодо порушення трудової дисципліни нею не надавались. Жоден із свідків, допитаних у судовому засіданні ([PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]І.) не спростували у судовому засіданні цих фактів, і того, що даючи письмові пояснення, [PERSON] їх надавала як особа, що вже притягується до дисциплінарної відповідальності. 16.11.2015 року на засіданні робочої групи було вирішено надати письмові висновки щодо можливого притягнення до відповідальності посадових осіб підприємства, винних у допущенні порушень (а.с.70). І лише 30.11.2015 року на засіданні робочої групи було вирішено надати письмові пропозиції щодо притягнення до відповідальності посадових осіб підприємства, винних у допущенні порушень ( а.с.71). Такі пропозиції було сформовано 01.12.2015 року на засіданні цієї ж групи. Зокрема, щодо [PERSON] ставилось на голосування два варіанти: 1) розглянути питання подальшого працевлаштування згідно із законодавством України. Голосування: 3 члена робочої групи «за». 2) Оголосити попередження про те, що в разі повторного виявлення недоліків у роботі, до неї будуть застосовані більш дієві заходи дисциплінарного впливу. Голосування: 2 члена робочої групи «за».( а.с.72-73) Як встановлено в ході розгляду справи, письмові пояснення [PERSON] надавались на імя директора підприємства за пропозицією робочої групи та запропонованими цією ж групою питаннями саме за результатами аудиту і не розцінювались нею як пояснення особи, яка притягується до дисциплінарної відповідальності. Тобто, коли за результатами роботи робочої групи було встановлено наявність факту порушення конкретними посадовими особами своїх обовязків, відповідно встановлено факт порушення трудової дисципліни, це мало бути доведено до цих осіб, і у них, як у осіб, які притягуються до дисциплінарної відповідальності, мало бути відповідно до ч.1 ст. 149 КЗпП України відібрано письмове пояснення. Як вбачається з процитованих вище протоколів засідань робочої групи у день отримання письмових пояснень [PERSON] мала надати письмові пояснення з метою встановлення можливості подальшого притягнення до дисциплінарної відповідальності. Тобто самого факту 11.11.2015 року ще не було встановлено. Такий висновок, як і пропозиції щодо заходів впливу зроблено лише 01.12.2015 року. Тобто [PERSON] була позбавлена можливості дати розширені пояснення в порядку, передбаченому ч.1 ст. 149 КЗпП України. Крім того, суд вважає за необхідне по оскаржуваному наказу зазначити наступне. 1)Однією з підстав притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] було збільшення штату підприємства на 16 одиниць на основі розробленого нею Наказу № 96 від 17.08.2015 року, що підписаний в.о. директора [PERSON] А саме, що цей наказ прийнятий з порушенням вимог постанови КМУ від 01.03.2014 року № 65 «Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету», а саме п.9 та 15 Додатку до постанови. П.9 передбачає, «недопущення подання Кабінетові Міністрів України пропозицій та прийняття власних рішень щодо збільшення чисельності працівників підпорядкованих органів та установ». Законодавство розділяє поняття органи, установи та підприємства. Відповідач є саме підприємством, а не органом чи установою, і не має безпосереднього підпорядкування Кабінетові Міністрів України. П.15 визначено «здійснення заповнення вакантних посад за умови забезпечення у повному обсязі у межах затвердженого фонду оплати праці усіх обовязкових виплат із заробітної плати працівникам». У судовому засіданні було встановлено, що працівники підприємства у грудні 2016 року навіть отримали 10% премію, що підтверджує факт оплати праці працівників підприємства у межах фонду оплати праці. 2)Також підставою для притягнення до відповідальності стало нездійснення [PERSON], в межах компетенції контролю за належною виплатою індексації на підприємстві. Як підтвердила у судовому засіданні свідок [PERSON], саме вона, будучи головним бухгалтером відповідальна за нарахування і виплату індексації. Коли вона розібралась з методикою нарахування індексації (розрахунок наростаючим коефіцієнтом), то після її звернення до [PERSON] було змінено наказ № 98 від 16.06.2014 року «Про індексацію заробітної плати». Фактично, і цей факт сторонами не оспорюється, у цьому наказі продубльовано норму Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»: індексація мала здійснюватися з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому величина індексу споживчих цін, що офіційно опубліковано, перевищила поріг індексації 101%. Фактично причиною не нарахування індексації стало саме незнання головних бухгалтером методики обчислення індексації наростаючим коефіцієнтом, що було виявлено ще до початку проведення аудиту у вересні 2015 року і вжито заходів, за твердженням головного бухгалтера, шляхом зміни відповідного наказу. 3)Крім того, у наказі вказано, що в процесі проведення незалежного аудиту виявлено, а робочою групою підприємства підтверджено, факт необґрунтованих витрат на ремонт приміщення за адресою вул. Радянська, 9 в м. Чорнобиль. Договір підряду № 306/12 від 01.07.2015 року з ДСП «ЧСК» було погоджено [PERSON] без зауважень, чим порушено п. 9.3 Положення про порядок ведення договірної роботи в ДП ЦОТІЗ», оскільки вона не звернула увагу на включення до кошторисної документації (додатків до проекту договору) таких статей витрат як «заробітна плата» та «зонні витрати», що є порушенням і призвело до перевитрати коштів підприємства. В той же час з наданого переліку питань, які ставились [PERSON], вбачається, що воно сформульовано наступним чином «Підприємство витратило кошти на ремонт автомобілів, який здійснювався фізичними особами-підприємцями, а також на ремонт приміщень у будівлі Радянська, 9, який здійснювався силами ДСП «ЧСК». Необхідно обґрунтувати обсяги цих робіт та коштів, а також вибір підрядників». Щодо цього [PERSON] дано наступне пояснення : «договір передбачав вартість проведення ремонтних робіт, тому порушення в його погодженні не вбачаю». В самому висновку аудиту (п.4) зазначено лише, що згідно акту були виконані роботи з поточного ремонту. Аудиту не надано документів, на підставі яких ДП «ЦОТІЗ» володіє чи розпоряджається цим приміщенням. Отже у випадку перевірки ДПІ сума 78914,75 грн. може бути виключена зі складу витрат, а сума вхідного ПДВ 15782,95 грн. зі складу податкового кредиту. Як вбачається з протоколу засідання робочої групи 19.11.2015 року (після отримання письмових пояснень [PERSON]Д.) було вирішено підготувати проект листа-звернення до ДСП «ЧСК» щодо надання для аналізу кошторисної документації на поточний ремонт приміщень у будівлі по вул. Радянська, 9 ( а.с.70). 30.11.2015 року цією ж групою було вирішено звернутись до уповноважених осіб ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» щодо надання оформленого належним чином кошторису на проведений поточний ремонт приміщень у будівлі ДП «ЦОТІЗ» по вул. Радянська, 9. І в день притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності 01.12.2015 року цією ж групою вирішено підготувати проект листа-звернення до ДСП «УКБЗВ» з проханням провести експертизу поточного ремонту приміщень у будівлі ДП «ЦОТІЗ» по вул. Радянська, 9, який був виконаний силами ДСП «ЧСК» на підставі договору підряду від 01.07.2015 року № 306/12. Аналіз зазначеного свідчить, що на момент притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності, як і на час розгляду даної справи у суді, факт необґрунтованих витрат на ремонт приміщення доведений не був, відповідно не міг бути підставою для притягнення будь-кого до дисциплінарної відповідальності. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем було порушено встановлену законом процедуру притягнення до дисциплінарної відповідальності. Відповідно такий наказ має бути скасований, усунуто його наслідки щодо незастосування заходів заохочення. Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що скасування наказу є достатньою сатисфакцією для позивачки і додаткове стягнення моральної шкоди є зайвим. Вимоги позивачки про негайне виконання рішення суду в частині скасування дисциплінарного стягнення та усунення його наслідків щодо незастосування заходів заохочення, не можуть бути задоволенні, оскільки не передбачені ч. 1 ст. 367 ЦПК України. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача пропорційно до них має бути стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 1102 грн. 40 коп. ( по 551 грн. 20 коп. за кожну задоволену вимогу). На підставі наведеного,

Outcome: partial