Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 3000 грн. щомісячно, до досягнення дочкою повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі. Відповідач не турбується про сім'ю, не забезпечує її належно, зарплату приховує. Їй відомо, що він працює, має високі доходи, а тому має змогу та повинен сплачувати аліменти на утримання дитини. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задоволити. Додатково пояснила, що відповідач дає донці кошти, однак такі вона витрачає на непотрібні речі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, пояснивши, що не відмовляється від утримання своєї дитини. Однак не має змоги сплачувати аліменти у розмірі 3000 грн., так як офіційно не працює не має постійних заробітків. Поряд з цим, завжди допомагає дитині матеріально. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступного: Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, яка надає матеріальну допомогу дитині, однак самостійно не може повноцінно утримувати її, оскільки несе інші витрати пов'язані з її фізичним, духовним та моральним розвитком, і відповідача - платника аліментів (є працездатною особою, молодого віку, офіційно не працевлаштований, має нерегулярні тимчасові заробітки - зі слів, наявність ще однієї дитини - сина, від спільного з позивачкою шлюбу), рівність прав та обов'язків обох батьків щодо дітей, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вимоги розумності та справедливості і визначає їх в розмірі 450 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, що на думку суду, на даний час буде відповідати інтересам дитини, враховуючи її вік та матеріальні потреби, можливості відповідача, а також те, що доходи з відрахуванням вищезгаданих витрат (аліментів на утримання дитини) повинні забезпечити йому прожитковий мінімум, визначений державою. Разом з цим, суд вважає за необхідне роз'яснити, що ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, - що не позбавляє позивачку чи відповідача права за наявності вказаних підстав та доказів звернутись до суду з таким позовом. Відповідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved