Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання, як дружини у розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму особи відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позову посилається на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2017 року. Від шлюбу в них народилася дитина: [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини у сторін не склалися по причині різниці в характерах і поглядах на життя, тому 17 грудня 2019 року вона звернулась до Дубенського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідач належним чином не виконує своїх батьківських обов`язків, не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини, витрачає гроші на свої потреби, інтересами сім`ї не цікавиться. Він має постійне місце роботи, так як проходить контрактну службу старшим солдатом у військовій частині [NUMBER] м. Дубно та має регулярний щомісячний заробіток. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утримані. На даний час позивачка не працює, оскільки весь час приділяє догляду за малолітньою дитиною. Інших доходів не має, відповідач матеріально не допомагає. Враховуючи ціни на продукти харчування, ліки, одяг, комунальні послуги, базові потреби для дитини та для позивачки, вони з дитиною мають велику потребу в коштах відповідача і матеріальній допомозі. Вважає, що відповідач, як чоловік, має постійне місце роботи і постійний дохід та здатний надавати їй утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку. Позивачка, згідно поданої заяви просить розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач, згідно поданої заяви просить розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно з ч.4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначені сторони по справі, згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с. 7). Сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 10 серпня 2017 року Дубенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 202 (а.с. 8). [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Згідно довідки від 23 грудня 2019 року № 1789 [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] з 18 липня 2019 року по даний час (а.с. 10). Згідно\~ст. 75 СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини, передбачене\~ст.84 СК України. Його особливість полягає у строковості дії - до досягнення дитиною трьох років, незалежності надання утримання від доходу дружини. Згідно\~вимог ч. 2 статті 84 СК України\~«Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4\~статті 84 СК України\~регламентує умову виникнення права дружини на утримання, у разі проживання з нею дитини, - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи факт визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку щодо задоволення позову та стягнення аліментів на користь позивача з відповідача до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/4 частини всіх його заробітків (доходів), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму особи відповідного віку. Відповідно до п. 1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п.3 ч.1\~ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку\~ст.141 ЦПК України\~768 гривень 40 копійок судового збору в дохід держави.

Outcome: approved