Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-30 00:00:00

позивачка звернулася в суд із позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 15.01.2018 року. Шлюб укладено на території Королівства Швеція, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданим 15.01.2018 року Комуною Енгельгольм Королівства Швеція. Спільне життя подружжя не склалось у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, різні погляди на життя та шлюб. Спільного господарства сторони не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Шлюб існує лише формально. Між позивачкою та відповідачем відсутнє взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного. Ухвалою Франківського районного суду міста Львова від 23.07.2021 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивачки подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Зазначила, що [PERSON] позові вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд задовольнити позов. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. У відповідності до вимог ч.2\~ст.\~247\~ЦПК\~України розгляд справи проведено судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 15.01.2018 року зареєстрували шлюб у Комуні Енгельгольм, Раді соціального забезпечення Естра весен 2\~262 80 Енгельгольм. Даний факт підтверджується копією свідоцтва про шлюб із перекладом з шведської мови на українську мову. З матеріалів справи вбачається, що спільних неповнолітніх дітей у сторін немає. \~Згідно\~статті 24 Сімейного Кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частин 3 та 4\~статті 56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до частини 2\~статті 104 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з приписами частини 3\~статті 105 Сімейного кодексу України\~встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 Сімейного кодексу України. Враховуючи те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, проти чого не заперечив відповідач, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, такі обставини суперечать інтересам позивачки, а відтак, шлюб слід розірвати.\~\~\~\~ На підставі\~ст.141 ЦПК України\~судові витрати у вигляді судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved