Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 13 листопада 2013 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося, [PERSON] сімейними стосунками нехтує, любові та поваги до дружини та дітей не приділяє, своїх батьківський обов'язків не виконує. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, шлюбних відносин не підтримують. Зазначає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. 11 травня 2016 року ухвалою судді відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду на 05 липня 2016 року. 05 липня 2016 року позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, якою просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. 05 липня 2016 року, 11 серпня 2016 року та 13 вересня 2016 року відповідач в судові засідання не з'явився, повноважного представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, не зважаючи на те, що був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином відповідно до вимог ст. 74, 75, 76, 77 Цивільного процесуального кодексу України. Виходячи з цього та вимог ст.77 ЦПК України суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала позивач. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] 13 листопада 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 2424. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] та свідоцтва про народження серії [NUMBER] від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Відповідно до рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2015 року було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. Таким чином, сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім′я сторін розпалася, примирення неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно вимог ст. ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог.

Outcome: approved