Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її колишній чоловік [PERSON], з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з листопада 1987 року по квітень 2008 року. Дітей від шлюбу у них не народилося, що і було причиною розірвання шлюбу. При розірванні шлюбу питання розподілу спільно нажитого майна вони не вирішували, так як вони проживали у її батьків у с. Сокирниця. Спільно нажитим майном була лише земельна ділянка розміром 0,2859 га, розташована у [ADDRESS] та зареєстрована за [PERSON] і належала йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 11 серпня 2005 року. У неї з колишнім чоловіком були свої домовленості відносно вказаного майна, однак письмово вони ніяких угод з цього приводу не укладали і всі питання спільного майна вони надіялися вирішити у майбутньому. Смерть її колишнього чоловіка була раптовою і він не встиг розпорядитися належним йому майном та відповідно і спільно нажитим майном. Таким чином, вона, як співвласник спільно нажитого померлим майна має право на його 1/2 частину. Інша ж частина спільно нажитого майна належить померлому і є спадковим майном, спадкоємцями якого є відповідачі. Просить суд винести рішення, яким визнати за нею право власності на 1/2 частину у спільно нажитому в шлюбі з [PERSON] майні, а саме на 1/2 частину земельної ділянки, розташованої у с. Сокирниця Хустського району Закарпатської області. Позивачка та її представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися. Від представника позивачки [PERSON] надійшла до суду заява про розгляд справи у її відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судове засідання не з'явилися. Від них до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, а також заперечення на позов [PERSON] Просять суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON], оскільки позивачка при розірванні шлюбу 02.04.2008 року не ставила питання про розподіл спільно нажитого майна, так як отримала від [PERSON] 2000 доларі США за належну їм на праві спільної сумісної власності земельну ділянку, що підтверджується розпискою, а також нею пропущено строк позовної давності щодо поділу спільного майна подружжя, про поновлення якого вона не клопотала. Третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Король Н.І. в судове засідання не з'явилася. До суду від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, питання вирішення позову залишає на розсуд суду. В порядку, передбаченому ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та третьої особи приватного нотаріуса Король Н.І. і постановити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що позивачка [PERSON] з 14 листопада 1987 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який розірвано 02 квітня 2008 року, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 22.04.2008 року. [INFO] [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 11 серпня 2005 року [PERSON] при житті був власником земельної ділянки площею 0,2859 га у [ADDRESS], яку він набув у шлюбі з позивачкою. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. З розписки, написаної позивачкою [PERSON] 15 березня 2008 року вбачається, що вона отримала від [PERSON] грошові кошти в сумі 2000 доларів США за вищевказану земельну ділянку, належну їм на праві сумісної спільної власності подружжя і матеріальних претензій щодо цієї земельної ділянки вона не має і у майбутньому мати не буде. Отже, з вищенаведеного слідує, що позивачка та її колишній чоловік [PERSON], перебуваючи ще у шлюбі, дійшли взаємної згоди щодо розподілу спірної земельної ділянки. Одночасно, у своїх заявах відповідачі та представник [PERSON] ставлять питання про застосування позовної давності щодо позовних вимог [PERSON], так як вона пропустила строк звернення до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність, у межах якої особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 2 ст. 72 СК України, до вимог про поділ майна, заявлених після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Як встановлено в судовому засіданні, з даним позовом до Хустського районного суду Закарпатської області позивачка [PERSON] звернулася 04 серпня 2015 року, тобто з пропуском трирічного строку, встановленого як ст. 257 ЦК України так і ст. 72 СК України. Відповідно до ч. 4 та ч. 5 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Однак, позивачка не ставить питання про поновлення цього строку. Таким чином, суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] до відповідачів [PERSON], [PERSON], третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Король Н.І. про визнання за позивачкою права власності на 1/2 частину у спільно нажитому в шлюбі з [PERSON] майні, а саме на 1/2 частину земельної ділянки у [ADDRESS], слід відмовити за безпідставністю позовних вимог та у зв'язку із спливом строку позовної даності. Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на позивачку.

Outcome: dismissed