Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.03.2011 року рішенням Лебединського районного суду Сумської області № 2-185/11 стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі - в розмірі 350 грн. та до досягнення дитиною трьох років аліменти на її утримання в сумі 100 грн. Розмір аліментів, стягуваних на утримання дочки, на час розгляду справи у суді визначався з урахуванням стягнення аліментів на її ( позивачки ) утримання та з урахуванням того, що відповідач не працював та не мав стабільного доходу. На сьогоднішній день відповідач працює та отримує заробітну плату, аліменти на її утримання не сплачує. Тому вона звернулася до суду і просить змінити розмір стягуваних аліментів на утримання доньки та визначити їх в розмірі ? частини від усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду до досягнення дочкою повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоч про день і час слухання справи був повідомлений належним чином. На підставі ч.4 ст.169 ЦПК України суд розглядає справу у відсутності належним чином повідомленого відповідача та на підставі ст..224 ЦПК України приймає заочне рішення. Вислухавши позивачку та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав: Даний спір між сторонами виник з сімейних правовідносин, які регулюються ст. 182- 184, 192 Сімейного Кодексу України. В судовому засіданні встановлено, що згідно з рішенням Лебединського райсуду № 2-185/11 від 22.03.2011 року з відповідача на користь позивачки на утримання доньки - [PERSON], [INFO], стягуються аліменти в розмірі 350 грн. З свідоцтва про народження (а. с. 5) вбачається, що батьком [PERSON] є відповідач - [PERSON]. Відповідно ст..180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і у твердій грошовій сумі. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст..192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи вимоги ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, а розмір стягуваних з відповідача аліментів недостатній для утримання неповнолітньої дитини позивачки, в той час як відповідач має постійний заробіток та місце роботи в ювелірній майстерні приватного підприємця, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки та стягувати з відповідача аліменти в процентному відношенні до отримуваного ним доходу, визначивши їх в розмірі ? частини від усіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в силу ст. 88 ЦПК України. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved