overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з заявою про винисення додаткового рішення, посилаючись на ту обставину, що рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 07.05.2019 року задоволено її позов [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження житловим будинком шляхом виселення. Позивачка посилаючись на ст.ст.141, 270 ЦПК України просить винести додаткове рішення яким вирішити питання про стягнення судового збору. Позивачка просила розглянути дану заяву у її відсутність. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату , час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, зазначено в ч.4 ст. 270 ЦПК України, а тому суд приходить до висновку про можливість розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення без участі сторін, що на думку суду є законним та справедливим. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, оскільки під час ухвалення рішення по справі судом не вирішено питання про розподіл судових витрат. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників розгляду справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати . Позов [PERSON] до [PERSON] було задоволено в повному обсязі, а тому суд приходить до висновку, що судові витрати пов`язані з розглядом справи повинні бути покладені на відповідачку у відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Факт понесених позивачкою судових витрат стверджується матеріалами справи, а саме: копією квитанції про сплату судового збору у розмірі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з заявою про розірвання шлюбу до свого чоловіка - [PERSON] посилаючись на те, що вони припинили шлюбні стосунки, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння та мали місце постійні сварки та конфлікти на побутовому рівні. Більш ніж 4 роки відповідач відбуває покарання у вигляді позбавлення волі. Позивачка в судове засідання не прибула, була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не прибув, оскільки відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги позивачки визнав. Вивчивши матеріали справи, оцінив надані сторонами докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який було зареєстровано 29 липня 2005 року. Від спільного життя вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Під час спільного життя між подружжям виникали постійні свари, що призвело до втрати взаєморозуміння. Більш ніж 4 роки відповідач відбуває покарання у вигляді позбавлення волі і тому шлюбні стосунки подружжя не підтримують, разом не проживають, поновлювати їх позивач не вважає за можливе. Ці обставини визнані відповідачем і відповідно до ст. 61 ЦПК доказування не потребують. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, які мають істотне значення, тому шлюб між подружжям слід розірвати. Відповідно до ст. ст. 160, 161 СК України місце проживання неповнолітньої дитини подружжя слід визначити за її фактичним місцем проживання, а саме - з її матір'ю. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, ст. ст. 110 - 112 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з заявою про стягнення аліментів на утримання дитини зі [PERSON] Вказавши, що від шлюбу з відповідачем має сина 1997 р.н., який знаходиться на її утриманні. Відповідач коштів на утримання сина не надає, хоча має таку можливість. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час, день та місце слухання справи повідомлені належним чином, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав (а.с. 15, 16, 17). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Сторони уклали шлюб 12 серпня 1995 року (а.с.3). Від шлюбу сторони мають сина, [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, яка мешкає з позивачкою, що він визнає, позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Суд врахував матеріальне становище відповідача, який працює слюсарем КМС-9 та має постійний заробіток. При визначенні розміру аліментів, суд також виходить з того, що відповідно до ст..150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Таким чином, суд, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, з урахуванням матеріального становища сторін, потребу в матеріальній допомозі дитині, яка не має власного заробітку чи доходу, можливість надання такої допомоги відповідачем, вважає за необхідним стягнути з відповідача, на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що такий розмірі аліментів буде належним захистом прав дитини та не ставитиме платника аліментів у скрутне для нього становище. В силу ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 80, 180-184, 191 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, посилаючись на те, що відповідач після досягнення дитиною повноліття матеріально її не підтримує. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, позов визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 23 січня 1998 року у відділі реєстрації актів громадського стану Ленінградського району м. Києва, актовий запис № 58 (а. с. 2). Мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] (а. с. 9). Згідно довідки № 60 від 16.05.2016 року [PERSON] є студенткою першого курсу денної форми навчання в державному навчальному закладі «Центр професійної освіти технологій та дизайну м. Києва», термін навчання з 01.09.2015 р. по 31.07.2017 р. (а. с. 3). Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітній син, дочка продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Перевіряючи обставини по справі, судом встановлено, що відповідач не надає позивачці кошти на утримання дитини, яка продовжує навчання, а тому суд, вважає вірним стягнути з відповідача на корить позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду із заявою і до закінчення навчання дитиною. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду зі вказаним позовом, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Донька проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не зявилась. Надала суду письмову заяву в якій позов підтримала у повному обсязі, наполягала на його задоволенні та просила справу розглянути без її участі. Відповідач у судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву в якій позов повністю визнав, просив розглянути справу за його відсутності. Оскільки сторони до судового засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі свідоцтвом про народження серії І-НО № 011600, виданим 15.03.2005 року відділом РАЦС Володарського РУЮ Донецької області, [PERSON] народилася 04.03.2005 року, батьками зазначені: батько [PERSON], мати [PERSON], актовий запис № 19. Відповідно до свідоцтва про одруження І-НО №232491 виданим Відділом РАЦС Володарського РУЮ Донецької області від 15.11.2003 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб 15.11.2003 року, актовий запис № 57. Прізвище дружини після шлюбу «Запальська». Відповідно до ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття доньки, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.07.2016 року тобто з дня предявлення позову. Крім цього на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи що позивачка при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору і позов задоволено у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави суму судового збору в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду зі вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Донька проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій позов підтримала, наполягала на його задоволенні, просила справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про визнання позову, просив розглянути справу за його відсутності. Оскільки сторони до судового засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка та відповідач є батьками неповнолітньої [PERSON], яка народилася 18.06.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 341700, виданим 22.06.2010 року Виконкомом Тополинської сільської ради Володарського району Донецької області, актовий запис №08. Відповідно до ст. 180, 181 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, а тому з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття доньки, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.05.2017 року, тобто з дня предявлення позову. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Оскільки позовні вимоги задоволені, а позивачку при зверненні до суду з позовом звільнено від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача на користь держави в сумі 640 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з названим позовом обґрунтування якого здійснює в позовній заяві( а.с.1 ) та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 05.11.2011 року в виконкомі Рижанської сільської ради, актовий запис № 10; дочку - [PERSON], [INFO] для подальшого проживання залишити з нею; після реєстрації розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище - «[PERSON]». Сторони будучи належним чином повідомленими про місце і час розгляду справи в судове засідання не прибули надіславши до суду заяви в яких просять справу розглянути у їх відсутності, вказавши, що позивачка позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із змісту позовних вимог, які підтримує позивачка і визнає відповідач слідує, що сторони уклали між собою шлюб 05 листопада 2011 року, від даного шлюбу у них народилася дочка. Під час перебування у шлюбі подружні відносини між сторонами не склалися, подружжя має різні характери та різні погляди на сімейне життя. Після реєстрації розірвання шлюбу позивачка бажає залишити прізвище - «[PERSON]». Таким чином в судовому засіданні встановлено, що сім'я розпалась, збереження її неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з названим позовом обґрунтування якого здійснює в позовній заяві( а.с.1 ) та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 16.03.2012 року в виконкомі Іршанської селищної ради, актовий запис № 4, дитину - [PERSON], [INFO] для подальшого проживання залишити з нею; після реєстрації розірвання шлюбу змінити прізвище позивачці на дівоче - «[PERSON]». Сторони будучи належним чином повідомленими про місце і час розгляду справи в судове засідання не прибули надіславши до суду заяви в яких просять справу розглянути у їх відсутності, вказавши, що позивачка позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із змісту позовних вимог, які підтримує позивачка і визнає відповідач слідує, що сторони уклали між собою шлюб 16 березня 2012 року, від даного шлюбу у них народився син. Під час перебування у шлюбі подружні відносини між сторонами не склалися, подружжя має різні характери та різні погляди на сімейне життя. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що сім'я розпалась, збереження її неможливо. Щодо зміни прізвища позивачці в судовому засіданні питання не розглядається із-за того, що в позовній заяві позивачка вказала спочатку, що вона після розірвання шлюбу бажає залишити їй прізвище [PERSON], тобто те прізвище, яке вона мала до одруження, але ручкою зробила виправлення на [PERSON], не надавши суду будь-яких підтверджувальних документів, що то було її дівоче прізвище, а тому суд вважає за доцільне залишити їй прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з названим позовом обґрунтування якого здійснює в позовній заяві та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано 20.10.2001 року відділом реєстрації актів цивільного стану Володарсько-Волинського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 44; дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] для подальшого проживання залишити з нею. Сторони будучи належним чином повідомленими про місце і час розгляду справи в судове засідання не прибули надіславши до суду заяви в яких просять справу розглянути у їх відсутності, вказавши, що позивачка позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із змісту позовних вимог, які підтримує позивачка і визнає відповідач слідує, що сторони уклали між собою шлюб 20 жовтня 2001 року, від даного шлюбу у них народилося двоє дітей. Під час перебування у шлюбі подружні відносини між сторонами не склалися, подружжя має різні характери та різні погляди на сімейне життя. Позивачка не ставить питання зміни прізвища після реєстрації розірвання шлюбу, а тому їй належить залишити прізвище «Шер». Таким чином в судовому засіданні встановлено, що сімя розпалась, збереження її неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з названим позовом обґрунтування якого здійснює в позовній заяві та просить суд розірвати шлюб, який був укладений між нею та відповідачем та який зареєстровано 26 березня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 348; дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] року залишити для подальшого проживання із нею; після реєстрації розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Сторони будучи належним чином повідомленими про місце і час розгляду справи в судове засідання не прибули надіславши до суду заяви в яких просять справу розглянути у їх відсутності, вказавши, що позивачка позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із змісту позовних вимог, які підтримує позивачка і визнає відповідач слідує, що сторони уклали між собою шлюб 26 березня 2008 року. Від даного шлюбу подружжя має двоє малолітніх дітей. Під час перебування у шлюбі подружні відносини між сторонами не склалися, подружжя має різні характери та різні погляди на сімейне життя. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що сім'я розпалась, збереження її неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з названим позовом, обґрунтування якого здійснює в позовній заяві, та просить суд розірвати шлюб, який зареєстровано 03 жовтня 1992 року Старосолотвинською сільською радою Бердичівського району Житомирської області, актовий запис № 4. Сторони будучи належним чином повідомленими про місце і час розгляду справи в судове засідання не прибули надіславши до суду заяви в яких просять справу розглянути у їх відсутності, вказавши, що позивачка позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із змісту позовних вимог, які підтримує позивачка і визнає відповідач слідує, що сторони уклали між собою шлюб 03 жовтня 1992 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину. Під час перебування у шлюбі подружні відносини між сторонами не склалися, подружжя має різні характери та різні погляди на сімейне життя. Позивачка вже понад три роки з дітьми проживає окремо від відповідача. В позовній заяві та заяві про розгляд справи без її участі позивачка не ставить питання про зміну її прізвища на дошлюбне, а тому суд вважає, що їй належить залишити прізвище - «[PERSON]». Таким чином в судовому засіданні встановлено, що сім'я розпалась, збереження її неможливо. При зверненні до суду позивачка, яка є інвалідом 2-ї групи та звільнена від сплати судового збору, не платила судовий збір, а тому він підлягає стягненню з відповідача, відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з названим позовом обґрунтування якого здійснює в позовній заяві та просить суд розірвати шлюб, який зареєстровано 04 березня 2009 року виконавчим комітетом Добринської сільської ради Володарськ-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 1; після реєстрації розірвання шлюбу відновити їй прізвище «Романчук»; стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Сторони будучи належним чином повідомленими про місце і час розгляду справи в судове засідання не прибули надіславши до суду заяви в яких просять справу розглянути у їх відсутності, вказавши, що позивачка позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із змісту позовних вимог, які підтримує позивачка і визнає відповідач слідує, що сторони уклали між собою шлюб 04 березня 2009 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину. Під час перебування у шлюбі подружні відносини між сторонами не склалися, подружжя має різні характери та різні погляди на сімейне життя. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що сімя розпалась, збереження її неможливо. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати: 551,20 грн. судовий збір.

Outcome: approved