Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. В обгрунтування вимог посилалася на те, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 11.02.2006 року. Рішенням суду від 05.10.2011 року шлюб було розірвано. Від шлюбу має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач. Батько добровільно допомоги на утримання дитини не надає. Таким чином, просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 2 500,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, оскільки вона самостійно не має можливості надати дитині необхідне і достатнє утримання. Представник позивачки надала заяву про розгляд справи у її відсутність та у відсутність позивачки (а.с.37). Відповідач вимоги позову визнав частково, про що надав відзив на позов, в якому пояснив, що він може надавати допомогу на утримання доньки в розмірі 1 059,00 грн., оскільки він приймає участь в утриманні доньки. Крім того посилався на те, що його матір має тяжке захворювання і він здійснює за нею догляд, в зв`язку з чим він надає матеріальну допомогу батькам-пенсіонерам, а також просив справу розглянути у його відсутність ( а.с. 26). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 11.02.2006 року. Рішенням суду від 05.10.2011 року шлюб було розірвано (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). [PERSON] , нерегулярно надає допомогу на утримання доньки не приймає участі у вихованні та розвитку дитини. Неповнолітня дитина проживає та знаходиться на утриманні матері. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України визначено, що при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В силу частин 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивачки підлягають задоволенню частково. Визначаючи розмір аліментів, суд приймає до уваги вимоги ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» щодо встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку який батьки зобов`язані забезпечити дитині. З урахуванням обставин, що мають істотне значення, а саме стану здоров`я батька та матері дитини, матеріального становища платника, та враховуючи те, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст. 182 СК України) суд приходить до висновку, що розмір аліментів на утримання дитини, який підлягає стягненню з відповідача має становити 2027,00 грн., тобто прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, який діяв на момент подачі позову та який при виконанні рішення суду має підвищуватись у зв`язку із підвищенням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Можливість відповідача сплачувати аліменти у визначеній позивачкою сумі (2 500 грн.) належними доказами не підтверджено. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про стягнення аліментів, допускає негайне його виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн 40 коп. На підставі ст.ст. 180,182,191 СК України,

Outcome: partial