Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд розірвати з ним шлюб та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно. Позивачка до судового засідання не зявилася, але на адресу суду надіслала заяву в якій наполягала на розірванні шлюбу та просила, справу слухати у її відсутність. Відповідач до судового засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином про день та час розгляду справи, повідомлення про причини неявки від нього не надходило, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 55 Сімейного Кодексу України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Як встановлено у судовому засіданні, шлюб між сторонами був зареєстрований 17.11.2007 року другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, згідно свідоцтва про одруження серії І-ЖД №059760, актовий запис №685. Шлюб у позивачки другий у відповідача перший. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії І-ЖД №151150, видане третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 1045. Згідно довідки виданої Дачненською сільською радою Біляївського району Одеської області [PERSON], проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні, також на утриманні [PERSON] знаходиться дочка від першого шлюбу [PERSON], [INFO] Ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на вищевикладене суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка та жінки й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили та спільного господарства не ведуть, а також той факт що чоловік і жінка або обоє, мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. Тому шлюб слід розірвати. Ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обовязок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В контексті даної статті батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Матеріальне утримання дітей це обовязок батьків. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дітей; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, приймаючи до уваги письмові докази надані позивачкою, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивачки в частині стягнення аліментів, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 грн. щомісяця. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, тобто з 06.09.2016 року. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені останньою судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 551,20.

Outcome: approved