Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання їхньої дочки, яких наразі не вистачає для забезпечення дитини нормальним рівнем життя. У зв`язку з наведеним, позивачка просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання дитини та стягувати з нього 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 100 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. У засідання належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи учасники справи або їхні представники не з`явились, у зв`язку з чим розгляд здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти заочного рішення (а.с. 16). Відповідач причини своєї неявки не повідомив, відзив на позов не надав, хоча про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином (а.с. 13-14, 19-20, 22-23-25). Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). 05 травня 2014 року Житомирський районний суд Житомирської області у справі № 278/1256/14-ц ухвалив рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі розміром 800 (вісімсот) гривень щомісячно, починаючи з 17 березня 2014 року і до досягнення повноліття (а.с. 6). Згідно з ч. 10 ст. 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України, реч. 1 ч. 2 ст. 51 Конституції України). Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного й соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. (ст. 8 Закону України Про охорону дитинства). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (абз. 1 ч. 3 ст. 181 СК України). Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абз. 2 ч. 3 ст. 181 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України). Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що вимогу позивачки потрібно частково задовольнити та збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 05 травня 2014 у справі № 278/1256/14-ц, а саме: стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 червня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, оскільки, на думку суду, такий розмір аліментів забезпечить дитину рівнем життя, достатнім для її всебічного розвитку. Також суд, з огляду на положення ст. 141 ЦПК України, вважає за потрібне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 840,80 грн.

Outcome: partial