overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що 23 листопада 2013 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу у сторін дітей не має. Спільне життя у сторін не склалося, вони різні по характеру люди, з різними поглядами на життя та сімейні відносини. Шлюб між сторонами розпався остаточно, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Позивачка в судовому засіданні участі не приймала, однак надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання був сповіщений у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суду не повідомив, клопотань щодо розгляду справи у його відсутності або про відкладення судового засідання не подав. Заперечень на позов не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін, суд, зі згоди позивачки, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи згоду позивачки та відсутність відповідача, суд постановляє заочне рішення. У судовому засіданні встановлено, що 23 листопада 2013 року між сторонами укладено шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції зроблено актовий запис за №2319 (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]). Від шлюбу у сторін дітей не має. Сторони фактично припинили шлюбні стосунки, сім'я повністю розпалася, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння, взаємовідносини між сторонами погіршилися, втратили почуття любові й поваги один до одного. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них. Враховуючи, що побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України), суд задовольняє позовні вимоги позивачки про розірвання шлюбу. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на позивачку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому 10 серпня 2002 року. Вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені восени 2009 року внаслідок різних поглядів на сімейне життя. Позивачка до судового засідання не з'явилася, надала до суду заяву, відповідно до якої просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримав, просила його задовольнити. Відповідач позов визнав, просив розірвати шлюб. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 10 серпня 2002 року у Відділі реєстрації акітв громадянського стану Макарівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №60. Сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені остаточно восени 2009 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, у відповідності до ст.113 СК України має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка висловила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище, присвоєне їй після реєстрації шлюбу - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому 11 липня 2002 року. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені в серпні 2013 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позов з викладених в ньому підстав та просили суд його задовольнити. Відповідач позов визнав, просив розірвати шлюб. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 11 липня 2002 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис №764. Від даного шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO].. Фактично сторони припинили шлюбно-сімейні відносини в серпні 2013 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому 11 червня 2002 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені восени 2003 року внаслідок того, що відповідач покинув сім'ю. В судовому засіданні позивачка підтримала позов з викладених в ньому підстав та просила суд його задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явився, сповіщений про місце та час розгляду справи у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 11 червня 2002 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї м. Києва, актовий запис №938. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Фактично сторони припинили шлюбно-сімейні відносини восени 2003 року внаслідок того, що відповідач покинув сім'ю. Майновий спір на час розгляду даної справи відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому 12 лютого 2010 року. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені в червні 2013 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, в результаті чого втрачено почуття кохання. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила розірвати шлюб. Відповідач проти задоволення позову не заперечував. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 12 лютого 2010 року в Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сімґї, актовий запис №140. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Фактично сторони припинили шлюбно-сімейні відносини в червні 2013 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, в результаті чого втратили почуття кохання. Майновий спір на час розгляду даної справи відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому 13 червня 2003 року. Від даного шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені в березні місяці 2013 року внаслідок відсутності взаєморозуміння в їхніх відносинах як подружжя, різними поглядами на життя та виховання їхньої дитини. В судове засідання позивачка не з'явилася, до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 13 червня 2003 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №363. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку -[PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини в березні місяці 2014 року внаслідок різних поглядів на сімейне життя, відсутності взаєморозуміння. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому 14 квітня 2007 року. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені в 2012 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву, відповідно до якої просив розглянути справу у його відсутність, позов визнав, просив шлюб розірвати. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 14 квітня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в місті Києві, актовий запис №259. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сторони остаточно припинили шлюбно-сімейні відносини в 2012 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому 15 вересня 1995 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені в червні 2014 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності. В судове засідання позивачка не з'явилася, до суду надійшла заява, відповідно до якої вона просила розглядати справу за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи, позов підтримала, просила розірвати шлюб. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи в розумінні положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 15 вересня 1995 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис №1337. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини в червні 2014 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому 15 січня 2011 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені з січня 2014 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, психологічної несумісності, різних поглядів на сімейне життя. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явився, сповіщений належним чином про місце та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляли. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 15 січня 2011 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №34. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Фактично сторони припинили шлюбно-сімейні відносини в січні 2014 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, психологічної несумісності, різних поглядів на сімейне життя. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому 15 січня 2011 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені в травні 2014 року внаслідок різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності. В судове засідання позивачка не з'явилася, до суду надійшла заява, відповідно до якої позов вона підтримала, просила розірвати шлюб. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву, з якої вбачається, що він просить розглянути справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 15 січня 2011 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №33. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини у травні 2014 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, психологічної несумісності. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved