Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом, яким просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 20 вересня 1991 року в Покотилівській селищній Раді Харківського району Харківської області, актовий запис №53, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серія [NUMBER], яке видано Покотилівською селищною Радою Харківського району Харківської області 20 вересня 1991 року. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], але оскільки відповідач [PERSON] не бажає йти до РАГСу розірвати шлюб, позивачка змушена звернутись до суду з вищевказаним позовом. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила слухати справу за її відсутності, у зв'язку з зайнятістю на роботі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, якою просить розглянути справу у його відсутність, позов визнає повністю. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав: Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 20 вересня 1991 року в Покотилівській селищній Раді Харківського району Харківської області, актовий запис №53, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серія [NUMBER], яке видано Покотилівською селищною Радою Харківського району Харківської області 20 вересня 1991 року. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], але оскільки відповідач [PERSON] не бажає йти до РАГСу розірвати шлюб, позивачка змушена звернутись до суду з вищевказаним позовом. Причиною розірвання шлюбу є те, що у позивача разом з відповідачем повна фізіологічна несумісність, через що вони 22 роки «убивали» один одного, вірніше, весь цей час сторони надіялися, що їхні подружні та сімейні відносини наладяться, але напрасне. За цей час вони втратили один до одного почуття кохання, крім того позивач втратила з відповідачем своє здоров'я. Через вказане вони багато разів припиняли подружні та сімейні стосунки, але до згоди і миру так і не дійшли. Впевнившись в тому, що нормально родина вже не існуватиме, щоб зберегти залишок здоров'я, з грудня місяця 2013 року сторони остаточно припинили сімейні стосунки і по цей час проживають окремо. Відновленню сім'я в майбутньому не підлягає. Майнових претензій у сторін один до одного не має. Під час реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 20 вересня 1991 року). Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved