Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення пені за затримку сплати аліментів. На підтвердження позовних вимог в заяві вказала, що на підставі рішення Баштанського районного суду від 14.06.2012 року відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 23.05.2012 року і до досягнення нею (дитиною) повноліття. Рішенням Баштанського районного суду від 15.06.2012 року відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини трирічного віку в розмірі ? усіх видів заробітку (доходу), до 11.10.2013р. Однак відповідач ухиляється від регулярної сплати аліментів, внаслідок чого станом на 01.03.2014 року за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів в сумі 41756, 65грн. за період з 23,05.2012р. по 01.03.2014р.; та сума неустойки за період з 23.05.2012р. по 01.03.2014р в розмірі 39402,45грн. Загальна сума неустойки становить 81159,10 грн. В судове засідання позивачка не з'явилася, від неї надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує частково та просить стягнути з відповідача суму в розмірі 41756,65грн. Відповідач до суду не з'явився, надавши заяву про повне визнання позовних вимог в тій частині, в якій просить позивач, а саме в розмірі 41756,65грн. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: згідно копії виконавчого листа, виданого Баштанським районним судом Миколаївської області від 14.06.2012 року з відповідача на користь позивача присуджено сплату аліментів на утримання доньки [PERSON] [INFO] в розмірі ? усіх його доходів до досягнення дитиною повноліття; згідно копії виконавчого листа, виданого Баштанським районним судом Миколаївської області від 15.06.2012 року з відповідача на користь позивача присуджено сплату аліментів на утримання доньки [PERSON] [INFO] в розмірі ? усіх його доходів до досягнення дитини трьохрічного віку; згідно розрахунків заборгованість становить 81159,10грн. Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Оскільки на підставі п.3 статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судових витрат в дохід держави, то такі витрати має понести відповідач. Враховуючи той факт, що відповідач належним чином не виконував рішення суду в частині сплати аліментів, проте позов визнає повністю, суд вважає що позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення.

Outcome: approved