Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом і в обґрунтовування позовних вимог пояснила, що 05.03.2004року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Запоріжжя, про що зроблений актовий запис за №57. Після реєстрації шлюбу вона виїхала працювати за кордон, де мешкала протягом 4-х років. З моменту одруження та після повернення до України , сторони не вели спільне господарство та не проживали разом жодного дня. Відповідач постійно мешкає у м. Запоріжжя , його адреса проживання їй не відома, та з його слів постійної адреси мешкання він не має. Кожен з них має намір створити окрему сім,ю, але у зв,язку з тим що вона вагітна від іншого чоловіка , не має можливості поїхати у м. Запоріжжя. Відповідач також заявив , що немає можливості приїхати за місцем її реєстрації, або самостійно займатися процедурою розлучення у зв,язку з тим, що в нього відсутнє місце постійної реєстрації. Спільні діти та спільне рухоме або нерухоме майно в них відсутнє. Ніяких претензій майнового характеру один до одного не мають. Один із подружжя має право на пред,явлення позову про розірвання шлюбу на підставі ч.1 ст..110 Сімейного кодексу України. Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка у судове засідання не з,явилась, але надала письмову заяву в якій зазначила, що справу просить розглянути без її участі, підтримує позовні вимоги в повному обсязі, строк для примирення їй не потрібний, просить розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з,явився, але надав письмову заяву (ас-11) в якій зазначив, що справу просить розглянути без його участі, позов визнає в повному обсязі, підтверджує, що минуло 10 років, як сторони взагалі не зустрічалися, просить розірвати шлюб. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. 110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Із свідоцтва про одруження (а.с.7) убачається, що 05.03.2004 року, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], якій після одруження було присвоєне прізвище [PERSON], про що є актовий запис № 57, зроблений у відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя. В судовому засіданні було встановлено, сторони припинили шлюбно-сімейні відносини з 2004 року. Причиною розпаду родини є те що сторони після реєстрації шлюбу не одного дня не проживали однією родиною і не підтримували шлюбно-сімейні відносини майже 10 років, а на теперішній час вони мають намір створити окремі сім,ї, позивачка вагітна від іншого чоловіка, тому позивачка вважає, що примирення між ними не може бути, оскільки сім'я розпалась остаточно. Таким чином, на підставі вищевикладеного суд вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу є недоцільним, оскільки суперечить інтересам сторін. На підставі ст. ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved