Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що з 20.07.2013 року вона перебувала з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої відповідач записаний батьком дитини. Сторони не проживають разом, спільне господарство не ведеться. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, угоди про добровільну сплату аліментів на утримання дитини між ними не досягнуто, дочка [PERSON] перебуває на утриманні матері. Позивачка [PERSON] з урахуванням позовних вимог просить стягнути з [PERSON] на її користь, на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], аліменти щомісячно в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини. Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 24 квітня 2018 року провадження у вказаній справі відкрито, призначено підготовче засідання. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи сторони в підготовче засідання не зявились. Позивачка [PERSON] звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю і просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позову. Суд ухвалив провести розгляд справи у підготовчому засіданні без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. У зв»язку з неявкою в судове засідання всіх осіб які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до\~ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що даний позов обґрунтований і підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. \~ Судом встановлено, що 20.07.2013 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №85 (а.с.5). \~ Від шлюбу мають неповнолітню дитину, дочку [PERSON], [INFO], батьком якої в свідоцтві про народження записаний відповідач (а.с. 4). Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Звенигородської міської ради від 04.04.2018 року №1178/02-17 неповнолітня [PERSON] знаходиться на утриманні батьків (а.с.6). \~\~ Позивачка вказує, що відповідач мешкає окремо від сім»ї, вона мешкає разом із дочкою, відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, в додаткових витратах, пов»язаних з утриманням та вихованням дитини участі не приймає. Як\~вбачається з позовної\~\~заяви дитина знаходиться на утриманні матері. \~ Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України,\~батьки зобов?язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як слідує з положень ч.3\~ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших майнових представників дитини, разом з якими проживає дитина. 08 липня 2017 року набрав чинності\~ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів»\~за № 102 від 08 червня 2017 року, яким внесено зміни до ч.2\~ст.182 СК України, відповідно до якого розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до вищезазначеного мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183, 184 СК України. Згідно ч.1\~ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. \~\~\~\~ З урахуванням вимог діючого законодавства, наданих сторонами письмових доказів, виходячи з принципу розумності та справедливості при вирішенні даної справи, враховуючи рівний обов'язок обох батьків щодо утримання дитини, в силу\~ст. 182 СК України з відповідача, який є батьком неповнолітньої дочки [PERSON] слід стягувати аліменти на користь позивачки на утримання малолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) , починаючи з дня подачі заяви до суду 04 квітня 2018 року і до повноліття дитини, щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідає вимогам ч.2\~ст.182 СК України\~та покладеному Законом обовязку на утримання дітей в рівній мірі на обох батьків. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць. Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У статті 1 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки при зверненні до суду позивач не сплачувала судового збору у розмірі 704,80 грн., як особа звільнена від його сплати, враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, тому 50% судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави. \~ \~ \~На підставі\~ст.ст.\~180,181,182,183\~СК України\~та

Outcome: approved