Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

позивачка звернулась до суду з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню посилаючись на те, що 21.05.2008р.між нею та ВАТ «Кредобанк», правонаступником якого є ПАТ`Кредобанк» було укладено кредитний договір № А470056. На забезпечення виконання за вказаним договором укладено Договір іпотеки квартири по [ADDRESS] за реєстровим №3571. 12.12.2017р.їй стало відомо, що приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Черник Н.С. вчинено виконавчий напис за реєстровим №1243 від 25.10.2017р. про звернення стягнення на квартиру по [ADDRESS] , яка складається з однієї кімнати та кухні, загальною площею 36,6 кв.м, в межах суми стягнення 34650,61 доларів США та 2000грн.за вчинення виконавчого напису. Вважає, що вказаний напис не підлягає виконанню , так як вчинений з порушенням вимог закону. Зокрема, заборгованість по кредитному договору не є безспірною, відповідачем не надано нотаріусу довідки фінансової установи про ненадходження платежу, розрахунок заборгованості не відповідає умовам кредитного договору- періодичні платежі, зазначені до сплати у Графіку платежів, не відповідають сумам заборгованості, зазначеним у розрахунку. Банківська виписка є неповною, містить інформацію лише щодо частини періодів оплати кредиту, а тому не може підтверджувати суму заборгованості на день вчинення виконавчого напису. Крім того, згідно висновку Верховного суду, зазначеного у постанові №564/2199/15-ц від 14.02.2018р., кредитний договір припиняє свою дію з дати направлення боржнику вимоги про дострокове погашення всієї суми боргу, тому вимоги про стягнення процентів після цієї дати задоволенню не підлягають. Оскільки, ПАТ`Кредобанк» у повідомленні від 16.06.17р. заявив вимогу про повернення 35203,62доларів США, з яких 33130,25 долдарів США-неповернута сума кредиту, 831,09 доларів США-прострочені відсотки, 1194,11 доларів США-нараховані відсотки, 48,17 доларів США- пеня по простроченій заборгованості, кредитний договір припинив свою дію з дати направлення боржнику вимоги про дострокове погашення всієї суми боргу, тобто 16.06.2017р. Однак, згідно розрахунку заборгованості, відповідач здійснив нарахування відсотків за користування кредитом і після направлення боржнику вказаної вимоги, а саме- за червень-вересень 2017року.Окрім цього, квартира по [ADDRESS] є її єдиним постійним місцем проживання, іншого нерухомого майна у неї немає, а тому відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», не може бути примусово стягнена. Згідно ухвали Франківського районного суду м.Львова від 28.12.2018 відкрито провадження у даній справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 14.01.2019 року. 25.01.2019 відповідачем ПАТ`Кредобанк» подано відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив, зазначаючи про те, що ними подано весь необхідний пакет нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Позивачка у позові не заперечує факт наявності заборгованості за кредитним договором , проігнорувала надіслану банком вимогу про порушення зобов`язання, не вжила заходів для погашення боргу та не оскаржила розміру заборгованості. Тому вважають, що на момент отримання виконавчого напису н існувало спору щодо боргу по кредитному договору. Посилання позивачки на позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 14.02.18 у справі №564/2199/15-ц є недоречними, так як виконавчий напис вчинено 12.12.17р., тобто задовго да вказаної позиції. Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» визначено лише відтермінування виконання зобов`язань, а не втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки. Отже, рішення суду чи виконавчі написи, отримані до вступу в дію Закону чи під час його дії не можуть розцінюватися як такі, що отримані з порушенням визначеного порядку чи існуючих норм права, а лише не підлягають виконанню на період дії Закону.Такі висновки місяться в постановах ВСУ №6-46цс15 від 15.04.2015р.,№6-969цс16 від 06.07.2016р.Просить у задоволенні позову відмовити. Ухвалою суду від 06.11.2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Сторони у судове засідання не з`явились. Представник позивачки подала заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримала. Третя особа подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача вкотре в судове засідання не з`явився. Враховуючи, що в матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву, представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі суд приходить до висновку, що за вищенаведених обставин суд вважає можливим завершувати судовий розгляд справи за відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. У відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Дослідивши матеріали судової справи, наданий суду відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, письмові заяви з висловленою позицією сторін щодо заявлених позовних вимог, суд приходить до наступних висновків. Статтями 12 та 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 21.05.2008р. між ВАТ «Кредобанк», правонаступником якого є ПАТ`Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № А470056, згідно якого банк надав [PERSON] кредит на придбання квартири в сумі 49900доларів США, а остання зобов`язалась повернути суму кредиту до 20.05.2028р.,щомісяця частково погашати кредит по встановленому графіку, сплачувати суму відсотків річних за користування кредитом в розмірі, що визначається як ставка LIBOR 3м збільшена на маржу 9,5% в терміни згідно умов договору. На забезпечення виконання за вказаним договором 21.05.2008р. укладено Договір іпотеки квартири по [ADDRESS] за реєстровим №3571.Згідно даного договору [PERSON] передала в іпотеку ВАТ`Кредобанк» належну їй на праві власності квартиру по [ADDRESS] , що складається з однієї кімнати ,житловою площею 18,8 кв.м та кухні, загальною площею 36,6 кв.м. Згідно з пунктом 3.1.4 Договору іпотеки іпотекодержатель у разі невиконання іпотекодавцем зобов`язань за цим та/або Кредитним договором, в інших випадках, що передбачають звернення стягнення на предмет іпотеки, має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до розділу 5 цього Договору та за разхунок вирученої від реалізації суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів,неустойки, відшкодування збитків,завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання предмету іпотеки, а також витрат, пов`язаних з реалізацією предмета іпотеки. Пунктом 5.1 Договору передбачено, що іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізацію у випадку якщо у момент настання строку виконання іпотекодавцем зобов`язань за кредитним договором вони не будуть виконані,а саме- при повному або частковому неповерненні у встановлені строки суми кредту, та/або при несплаті або частковій несплаті у передбачені кредитним договором строки сум відсотків, сум комісійної винагороди; та/або при несплаті або частковій несплаті у строк сум неустойки(пені,штрафу), що передбачені кредитним договором. Відповідно до п.5.3 Договору іпотеки , у разі порушення основного зобов`язання іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань,вимога про виконання у не менш ніж 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення він вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до Закону України »Про іпотеку». Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на розсуд іпотекодержателя- за рішенням суду, у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса , згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя(п.5.4 Договору). У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] умов кредитного договору ,у встановлені строки, відповідач надіслав позивачці повідомлення про порушення основного зобов`язання від 16.06.2017 ,у якому вказав, що у банку виникло право на дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі та вимагав усунути порушення в 30-денний термін з моменту отримання вимоги , повернувши 35203,62дол.США, з яких: 33130,25 дол.США-неповернута сума кредиту, 831,09 дол.США- прострочені відсотки, 1194,11 дол.США-нараховані відсотки, 48,17 дол.США-пеня по простроченій заборгованості. Вказане повідомлення позивачка отримала особисто, що вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Однак, порушення не усунула, кошти по кредитному договору не сплатила та не подала заперечень щодо суми заборгованості. Відповідно до оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Черник Н.С. від 25.10.2017 року звернуто стягнення на квартиру по [ADDRESS] , що складається з однієї кімнати ,житловою площею 18,8 кв.м та кухні, загальною площею 36,6 кв.м в межах суми стягнення 34 650,61 доларів США та 2000грн.за вчинення виконавчого напису. Як вбачається з Додаткового договору від 17.04.2019р. до кредитного договору № А470056, від 21.05.2008р., сторони підтвердили, що станом на дату укладення цього договору розмір загальної заборгованості [PERSON] по кредитному договору становить 34612 доларів США, з них 33130,25 дол.США-неповернута сума кредиту, 1317,26 дол.США- прострочені відсотки, 165,17 дол.США-пеня по простроченій заборгованості та 2000грн. витрат банку, пов`язаних з примусовим стягненням. Згідно п.3 Додаткового договору , у випадку погашення позичальником заборгованості за кредитним договором в сумі 21500 доларів США та 2000грн. витрат банку, пов`язаних з примусовим стягненням до 18.04.2019р., банк звільняє позичальника від обов`язку сплатити залишок заборгованості за кредитним договором в сумі 13112,68 доларів США, у тому числі 11630,25 доларів США за повернення основної суми кредиту(прощення боргу). Пунктом 4 даного договору передбачено, що в результаті прощення боргу відповідні грошові зобов`язання позичальника за кредитним договором припиняються. Як вбачається з квитанції від 17.04.2019 [PERSON] сплатила в касу ПАТ`Кредобанк» 21500 доларів США. У зв`язку з проведеною оплатою суми боргу та на виконання умов Додаткового договору від 17.04.19р. на підставі листа ПАТ «Кредобанк» припинено обтяження у вигляді заборони на квартиру по [ADDRESS] , що вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень, сформованого 17.04.2019р. За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів міститься у главі 14 Закону України «Про нотаріат». Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядком вчинення нотаріальних дій (підпункти 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ )визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 . При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати, а також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису ,згідно статті 88 Закону України «Про нотаріат». Проте характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності (підпункт 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напис. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Водночас порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Вчинення виконавчого напису за заявою одного з іпотекодержателів здійснюється нотаріусом після спливу десяти днів з дня одержання іншими іпотекодержателями письмового повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки. Наведена норма спрямована на фактичне повідомлення боржника, аби надати йому можливість усунути порушення, і цим запобігти стягненню на кошти боржника. Тому повідомлення боржника необхідно вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної вини. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення. Такий висновок у подібних правовідносинах зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19). Як встановлено судом, відповідач надіслав позивачці повідомлення про порушення основного зобов`язання від 16.06.2017 ,у якому вказав, що у банку виникло право на дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі , чим фактично змінив строк виконання зобов`язання за кредитним договором з 21.05.2028р. на 17.07.2017р., у зв`язку з чим кредитний договір припинив свою дію. Вказане узгоджується з правовою позицією, висловленою ВС 14.02.2018 у справі №564/2199/15-ц(провадження №61-2404 св18). За наведених обставин, сума заборгованості по кредитному договору, заявлена нотаріусу станом на 12.10.2017 не може вважатись безспірною. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підставні та підлягають до задоволення, оскільки, безспірність заборгованості боржника є обов`язковою умовою для вчинення нотаріусом виконавчого напису, згідно статті 88 Закону України «Про нотаріат».

Outcome: approved