Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за нею право на завершення приватизації земельної ділянки площею 1 га, кадастровий номер 5121082000:01:002:0620, цільове призначення якої ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 04.11.2016 року. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті чоловіка вона, як спадкоємець за законом першої черги, звернулася до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину. 10.05.2017 року нотаріусом було видано їй свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: пров. Перемоги, буд. №1, с. Градениці Біляївського району Одеської області. Але листом № 1590/02-14 від 15.04.2018 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, розташовану на території Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області площею 1 га, кадастровий номер 5121082000:01:002:0620, та рекомендовано звернутися до суду, через те, що її чоловік за життя не оформив право власності на земельну ділянку, у звязку з чим вона не увійшла до складу спадкового майна. У звязку з викладеним вона звернулася з позовом до суду. Позивачка у підготовче судове засідання не зявилася, але подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягала. Представник відповідача у підготовче судове засідання не зявився, але подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В підготовчому судовому засіданні встановлено, що 04.11.2016 року помер чоловік позивачки [PERSON], згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД 471384, зареєстрованого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 11222. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований по пров. Перемоги, буд. № 1 в с. Градениці Біляївського району Одеської області; земельну ділянку площею 1 га, що розташована на території Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області. Позивачка є дружиною померлого [PERSON]І, а тому згідно ст. 1261 ЦК України вона являється спадкоємцем за законом першої черги. Іншими спадкоємцями за законом першої черги, крім неї, є сини померлого [PERSON]: [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] заявами від 20.04.2017 року відмовились від належної їм долі спадкового майна, що залишилась після смерті батька [PERSON], на користь матері [PERSON] З метою отримання спадщини позивачка звернулася до Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 10.05.2017 року державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 1-668, на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами під № 1, що знаходиться в с. Градениці Біляївського району Одеської області, пров. Перемоги (а.с.9), а у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 1 га, цільове призначення якої ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області листом № 1590/02-14 від 25.04.2018 їй було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду, так як нею не надано правовстановлюючі документи на вищевказану земельну ділянку (а.с.8). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] при житті було розпочато процес приватизації земельної ділянки площею 1 га, цільове призначення якої ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області, відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, але у звязку зі смертю правовстановлюючі документи на земельну ділянку ним не отримані. З розпорядження Біляївської районної державної адміністрації Одеської області «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельних ділянок у власність гр. [PERSON] та іншим на території Граденицької сільської ради» № 1753/2007 від 23.11.2007 року, вбачається, що працівнику соціальної сфери села, громадянину [PERSON] дозволено розробку проекту відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель резервного фонду Граденицької сільської ради. (а.с.10-11). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5103234912016 від 09.08.2016 земельній ділянці для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області, було присвоєно кадастровий номер 5121082000:01:002:0620. З цього слідує, що дійсно за життя спадкодавець розпочав приватизацію зазначених земельних ділянок, але не встиг отримати свідоцтво про право власності, в звязку із смертю. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 125 ЗК України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до Узагальнення з розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на імя спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 1 га, яка розташована на території Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області, а процес приватизації вказаної земельної ділянки [PERSON] при житті не завершив, право на завершення приватизації входить складу спадкового майна.

Outcome: approved