Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, яку в подальшому уточнила, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 28.07.2009 р. Від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого батьком вказаний [PERSON] Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом з нею та знаходиться на її повному утриманні, відповідач матеріально дитину не утримує. З січня 2012 р. відповідач вже більше двох років не бачиться з сином та не приймає участі в його вихованні. За місцем реєстрації відповідач не мешкає, з його слів мешкає з іншою жінкою то в м. Маріуполі, то в м. Одеса. На даний час вона оформлює документи для виїзду разом з сином до Російської Федерації для відпочинку та оздоровлення, так як син хворіє та потребує лікування, але вона не може це зробити без згоди на це батька дитини. Просить суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітньому [PERSON], [INFO], до Російської Федерації у супроводі матері [PERSON], [INFO], в період з 01.08.2014 р. по 01.08.2015 р. для відпочинку та оздоровлення без згоди батька [PERSON]; надати дозвіл на виготовлення проїзних документів для дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, звернулася до суду із заявою, в якій просить розглянути справу у її відсутності, просила задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду телеграму, згідно якої на теперішній час перебуває в м.Одеса, просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає. Представник Відділу служби у справах дітей Первомайської міської ради Луганської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримку позовних вимог. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.6) шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5). Згідно висновку ВКК №53 від 20.06.2014 р. [PERSON] за станом здоров»я потребує оздоровлення на морському узбережжі строком на 1 рік, має діагноз «хронічний тонзиліт» (а.с.7). Відповідно до ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно з ч. 2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років).За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.Проїзний документ дитини видається органами внутрішніх справ за місцем проживання. (Абзац третій частини другої статті 4 в редакції Закону N 1742-IV від 03.06.2004). Згідно п.18 Правил оформлення, видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документу дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, в редакції затвердженої Постановою КМУ від 24.03.2004 року № 380, оформлення проїзного документу здійснюється на підставі згоди батьків, а у разі, коли вони не перебувають в шлюбі між собою за наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлений на підставі рішення суду. У відповідності до ст.9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року - держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву та надати тимчасовий дозвіл на виїзд неповнолітньої дитини за кордон без дозволу та супроводу батька, оскільки в суді встановлено, що [PERSON], [INFO] проживає разом із матір'ю -[PERSON] та перебуває на її утриманні, дійсно має захворювання та потребує оздоровлення, і виїзд за кордон буде відповідати інтересам дитини та забезпечить відповідний належний рівень її лікування, оздоровлення та проживання. На підставі викладеного, ст.313 Цивільного кодексу України, Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»,

Outcome: approved