Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що 16.02.1997 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу в них народилися спільні діти син [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, між ними є непорозуміння, шлюбні відносини припинені, шлюб носить формальний характер. За вказаних обставин просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму в місяць на дитину відповідного віку. 21.09.2016 року позивачка надала суду заяву про уточнення позовних вимог, та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму в місяць на дитину відповідного віку. В судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, на примирення не згідна, просила позов задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку ст. 169 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права інших осіб. У судовому засіданні встановлено, що предметом спору в даній справі є сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що змінений позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16.02.1997 року Кривоколінською сільською радою Тальнівського району Черкаської області за актовим записом № 2 (а.с. 7), від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 8-10). Між сторонами склалися неприязні відносини, на примирення не згодні, подальше спільне життя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін та дітей. Діти проживатимуть біля матері, питання майнового характеру між сторонами вирішено добровільно. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, так як встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а тому змінений позов підлягає до задоволення повністю. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн. та на користь позивачки судові витрати за сплату судового збору в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved