Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 квітня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Корюківського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 29. Від шлюбу подружжя має малолітню дитину, дочку [PERSON], [INFO]. В період подружнього життя між сторонами почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. Неодноразові спроби налагодити сімейне життя виявилися марними. На даний час вони проживають окремо, припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Відновлювати розірвані відносини позивачка не має наміру. За таких обставин подальше подружнє життя з відповідачем і збереження сімї вважає неможливим, тому позивачка просить шлюб розірвати. Прізвище після розірвання шлюбу просить залишити Романенко. Позивачка в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню виходячи з наступного. По справі встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29 квітня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Корюківського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 29 (свідоцтво про шлюб серії 1-ЕЛ № 011817, видане 29 квітня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Корюківського районного управління юстиції Чернігівської області). Від шлюбу подружжя має малолітню дитину, дочку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ЕЛ № 028633, видане 21 вересня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Корюківського районного управління юстиції Чернігівської області). Сторони проживають окремо, припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства. Подальше збереження сімї вважають неможливим. Відповідач позов визнав у повному обсязі. Відповідно до ст.37 СК України шлюб є правозгідним. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що шлюбні стосунки сторін фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер. Примирення між сторонами неможливе. Збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини, що має істотне значення. У відповідності до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору понесені позивачем, згідно квитанції № 44 від 10.02.2017 року, в розмірі 640 грн., слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved