Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що [PERSON] була власником 1/2 частини будинку з надвірними спорудами за адресою: с.Боровиця, вул. А.Деревянка,73а Чигиринського району, але правовстановлюючого документу на нього не було. 14.01.2006 року [PERSON] померла. Згідно до заповіту від 26 травня 2004 року, посвідченого секретарем Боровицької сільської ради, вона є спадкоємицею 1/2 частини цього будинку з надвірними спорудами. Відповідно до рішення Чигиринського районного суду від 11.09.2006 року їй було визначено додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом спадкодавця [PERSON] У визначений судом строк для прийняття спадщини вона звернулася до Чигиринської державної нотаріальної контори з відповідною заявою, але не може оформити спадщину, оскільки на даний будинок відсутні правовстановлюючі документи. А тому просить визнати за нею право власності на 1/2 частину будинку з надвірними спорудами, що належала померлій [PERSON] В судовому засідання позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що вона є племінницею померлої [PERSON], яку постійно доглядала та поховала її. Будинок, що залишився після смерті тітки, допомагав будувати її батько, але потім з`явилася [PERSON] і стала претендувати на нього. Однак вона просить визнати за нею право власності на 1/2 частину цього будинку, яку заповіла їй тітка. Представник позивачки [PERSON] також підтримав позов та прохав його задовольнити, пояснивши суду, що після смерті 14.01.2006 року тітки позивачки [PERSON] відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований по вул.А.Деревянка,73а в с.Боровиця. На момент своєї смерті [PERSON] проживала зі своїм чоловіком [PERSON], який помер в 2011 році. За життя вона склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачці. Також рішенням Чигиринського районного суду від 11.09.2006 року позивачці було визначено додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом в два місяці, в який вона звернулася до нотаріальної контори з відповідною заявою, але в оформленні даної спадщини їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. У зв`язку з цим просить визнати за позивачкою право власності на 1/2 частину житлового будинку, що належала її померлій тітці [PERSON] Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши до суду листа про розгляд справи без участі представника сільської ради, вказавши, що власником домоволодіння, яке розташоване в с.Боровиця по вул. А.Деревянка,73, номер якого відповідно до рішення виконкому Боровицької сільської ради від 20.01.2016 року №03 було змінено на №73а, була [PERSON], яка померла 14.01.2006 року. Разом з нею постійно проживав її чоловік [PERSON], який не заявляв про відмову від спадщини і став власником домогосподарства. 29.11.2006 року [PERSON]А одружився з [PERSON], яка з ним постійно проживала, будучи зареєстрованою в його домогосподарстві з 27.05.2009 року, вела з ним спільне господарство та доглядала його до дня смерті 17.06.2011 року. Представник третьої особи [PERSON] пояснив суду, що до моменту своєї смерті 14.01.2006 року [PERSON] проживала з [PERSON] За життя вона склала заповіт, яким частину свого майна заповіла позивачці, але на момент смерті [PERSON] її чоловік був непрацездатним, оскільки досяг пенсійного віку, і мав право на 3/4 частини житлового будинку, який перебував у спільній сумісній власності подружжя. Після її смерті [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] та склав заповіт на свою частку майна на ім`я останньої. [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, але не встигла належним чином оформити її, так як померла. Її діти протягом шести місяців подали заяви про прийняття спадщини, але в оформленні даної спадщини їм було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. Тому після смерті [PERSON] 3/4 частини будинку мають відійти [PERSON] Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона останні два тижні перед смертю [PERSON] доглядала його за направленням сільського голови. Коли вона прийшла до нього додому, то там була [PERSON], яка сказала, щоб вона доглядала діда. Після того, як [PERSON] помер, вона зателефонувала [PERSON], але остання відповіла, що приїде в село через день. Свідок [PERSON] пояснила суду, що [PERSON] був дядьком її чоловіка і він постійно допомагав йому, оскільки дядько та його дружина були похилого віку. Одного разу вони покликали її до себе і [PERSON] повідомила, що вона свою частину майна заповість позивачці, як своїй племінниці, а [PERSON] складе заповіт на її сина. Потім з`явилася [PERSON], але вона продовжувала доглядати дядька. Свідок [PERSON] пояснила суду, що до неї, як до сільського голови, звернулася [PERSON] і запитала, чи немає роботи. Через деякий час прийшла [PERSON] і сказала, що в неї хвора дочка і, чи не може хтось доглянути за [PERSON], про що вона повідомила [PERSON] і та погодилася його доглядати. Вислухавши позивачку та її представника, представника третьої особи і свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з довідки № 1166 від 29.09.2015 року, виданої Боровицькою сільською радою Чигиринського району (а.с.14), [PERSON], згідно до погосподарської книги № 1, проживала у власному будинку за адресою: с.Боровиця, вул. А.Деревянка,73а Чигиринського району, де, крім неї, на день її смерті був зареєстрований та проживав її чоловік [PERSON]. Також в судовому засіданні встановлено та підтверджується довідкою № 142 від 25.04.2016 року, виданою Боровицькою сільською радою Чигиринського району (а.с.61), що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі і в 1952 році стали проживати в збудованому ними будинку, де головою господарства була [PERSON] Даний факт підтвердили в судовому засіданні і свідки [PERSON] та [PERSON], проти якого не заперечували позивачка та її представник [PERSON] і представник третьої особи [PERSON], і суд вважає можливим прийняти це як доказ, оскільки, як встановлено судом, свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON] не збереглося і поновити його немає можливості через відсутність архівних документів до 1944 року. Виходячи з цього, житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: с.Боровиця, вул. А.Деревянка,73а Чигиринського району був об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON], як майно набуте за час шлюбу, оскільки спірне домоволодіння було побудоване ними під час перебування в шлюбних відносинах. Отже, з врахуванням того, що чоловік та дружина мають рівні права на володіння майном, яке належить їм на праві спільної сумісної власності, суд приходить до висновку, що подружжю [PERSON] та [PERSON] на праві власності належало по 1/2 частині вищезазначеного будинку, з чим згідні і позивачка та її представник [PERSON], що також випливає і з позовних вимог про визнання права власності за позивачкою саме на 1/2 частину цього будинку, а не на весь будинок. Таким чином, після смерті 14 січня 2006 року [PERSON] відкрилась спадщина на 1/2 частину вище вказаного домоволодіння, спадкоємцями якої є позивачка відповідно до заповіту від 26 травня 2004 року, посвідченого секретарем Боровицької сільської ради Чигиринського району, який не змінено і не скасовано, про що свідчить відповідний напис на заповіті (а.с.6), та чоловік померлої [PERSON], оскільки, як встановлено судом, на час смерті своєї дружини він був непрацездатним. А у відповідності до ч.1 ст.1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. У зв`язку з цим [PERSON] незалежно від наявного заповіту [PERSON] від 26 травня 2004 року, яким вона заповіла все своє майно позивачці, має право на обов'язкову частку, яка складається з половини частки, яка належала б йому у разі відсутності заповіту. Так, в разі відсутності заповіту [PERSON], її чоловік [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, мав би право на спадкування належної їй 1/2 частини домоволодіння, а при наявності заповіту він має право на обов`язкову частку в даній спадщині, що буде становити 1/4 частину цього будинку, спадкоємицею ж за вище вказаним заповітом іншої 1/4 частини будинку є позивачка. Відповідно до рішення Чигиринського районного суду від 11.09.2006 року їй було визначено додатковий строк для прийняття даної спадщини за заповітом терміном у два місяці з моменту набрання рішення чинності, тобто з 21 вересня 2006 року по 21 листопада 2006 року (а.с.7). Судом встановлено і підтверджується даними Чигиринської державної нотаріальної контори № 284/01-16 від 15.03.2016 року (а.с.19), що позивачка у визначений їй строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті 14.01.2006 року [PERSON], а інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини не зверталися. Однак, судячи з довідки № 231 від 22.02.2016 року, виданої Боровицькою сільською радою Чигиринського району (а.с.60), [PERSON], [INFO], постійно проживав разом зі спадкодавцем [PERSON] і після її смерті не заявляв про відмову від спадщини, що вказує на прийняття ним спадщини в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України. Незважаючи на те, що позивачка належним чином прийняла спадщину, їй, як вбачається з постанови про нотаріальну відмову від 27.10.2015 року (а.с.15), було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на дане спадкове майно. А тому, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вважає можливим визнати за позивачкою право власності на 1/4 частину житлового будинку, що належав померлій [PERSON], в порядку спадкування за заповітом. На підставі викладеного та,

Outcome: partial