Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом в якому вказала, що 28.02.2004р. між нею та відповідачем [PERSON] , було укладено шлюб. Від цього шлюбу є дві дитини, [PERSON] 01.05.2005 р. та [PERSON] 25.12.2007р. Шлюб був розірваний 15.05.2012р. По заочному рішеню Чемеровецького суду Хмельницької області, про що позивачка дізналась майже через рік випадково, бо на той час проживали, як родина і відповідач до останнього тримав в омані. Діти після розірвання шлюбу з березня 2015 року проживають постійно разом з позивачкою. Протягом останнього часу позивачка мала дуже скрутне фінансове становище (з лютого 2013 р. по, теперішній час) в звязку з тим , що, зовсім не була готова, що людина з якою я стільки років жила просто викине на вулицю, розуміючи, що позивачка в цій країні самотня і відповідач та діти єдині родичі . Не зважаючи на скрутне фінансове становище позивачка намагалась, виконувати свої батьківські обовязки. Відповідно до ст.. 141., 157.,та 159 СКУ батьки мають рівні права. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Позивачка запропонувала скласти письмову мирову угоду про місце проживання дітей дні побачення та розмір аліментів на утримання дітей , але відповідач відмовився. В подальшому позивачка уточнила позовні вимоги та відмовилась в частині визначення днів для побачень. Просить стягнути з відповідача аліменти в сумі 1300 грн. на кожну дитину. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що сторонами був укладений шлюб. Від цього шлюбу є дві дитини, [PERSON] 01.05.2005 р. та [PERSON] 25.12.2007р. Шлюб був розірваний 15.05.2012р. заочним рішенням Чемеровецького суду Хмельницької області, про що позивачка дізналась майже через рік випадково, бо на той час проживали , як родина і відповідач до останнього тримав в омані. Діти після розірвання шлюбу з березня 2015 року проживають постійно разом з позивачкою. Просить стягнути з Позивача аліменти на користь [PERSON] на утримання двох спільних дітей у твердій грошовій сумі на рівні мінімального прожиткового рівня , а саме в обсязі 1300 грн. на [PERSON] 01.05.2005 р. та 1300 гр. [PERSON] з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно ст. ст. 180, 181 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Нормами зазначеної статті передбачено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідач матеріальну допомогу по утриманню дитини не надає, а також те, що відповідач, має мінливий дохід, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини, у фіксованому розмірі, а саме у твердій грошовій сумі. Крім того, суд вважає, що розмір аліментів, на якому наполягає позивачка, не є повністю підтверджений доказами, а тому суд стягує із відповідача на користь позивачки аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1\~100,00 грн. щомісячно із 09.07.2015 р. і до досягнення повноліття. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial