overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом в якому зазначила, що 23 лютого 2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем від якого дітей немає. Вони виявились людьми з різними характерами та поглядами на життя, шлюб та сім'ю, втратили почуття любові та поваги одне до одного. Протягом останніх двох років вони разом не проживають. За цей час у неї з іншим чоловіком народилась донька, а на даний час перебуває на 26-27 тижні вагітності від іншого чоловіка, що свідчить про неможливість збереження шлюбу. Просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, оскільки перебування у шлюбі суперечить їх інтересам. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просить заслухати в її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, про дату, час та місце слухання справи належно повідомлявся судовими повістками. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав: судом встановлено, що сторони 23 лютого 2011 року зареєстрували шлюб, спільних дітей у шлюбі немає. Подружнє життя у них не склалося через постійні непорозуміння. Сторони виявились людьми з різними характерами та поглядами на життя, а численні спроби зберегти сім'ю не дали результату, що призвело до неможливості спільного проживання та збереження сім'ї. Збереження шлюбу в подальшому суперечитиме їх інтересам, а тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом в якому зазначила, що 25 липня 2003 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого у них народилося двоє малолітніх дітей: син - [PERSON], [INFO] та донька - [PERSON]. [INFO]. З самого початку у них були нормальні відносини, які з часом погіршились. Між ними почали виникати сварки, скандали, що призвели до розпаду сім'ї. Вважає, що вони втратили почуття любові та поваги одне до одного, у них не має спільних інтересів та бажання налагодити втрачені стосунки. Просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, оскільки перебування у шлюбі суперечить їх інтересам та інтересам малолітніх дітей. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просить заслухати в її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій зазначив, що не заперечує щодо розірвання шлюбу, справу просить заслухати у його відсутності. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав: судом встановлено, що сторони 25 липня 2003 року зареєстрували шлюб, від якого у них народилося двоє малолітніх дітей: син - [PERSON], [INFO] та донька - [PERSON]. [INFO]. Подружнє життя у них не склалося через постійні непорозуміння, сварки. Сторони виявились людьми з різними характерами та поглядами на життя, а численні спроби зберегти сім'ю не дали результату, що призвело до неможливості спільного проживання та збереження сім'ї. Збереження шлюбу в подальшому суперечитиме їх інтересам та інтересам малолітніх дітей, а тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

\~\~\~\~ Позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила, що 29.06.2013 року померла її свекруха [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді квартири №13 в будинку №3, розташованому в мікрорайоні Южному в смт. Новотроїцьке Волноваського району Донецької області. Вона, як спадкоємиця за заповітом вчасно не звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини, оскільки на момент смерті свекрухи проживала на території смт. Новотроїцьке, де проводилась АТО, вона не мала можливості звернутись вчасно до нотаріальної контори. На теперішній час строк звернення пропущений, тому просила суд визначити додатковий строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] \~\~\~\~ В судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягала. Відповідач в судове засідання не зявилась, надала письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника, не заперечувала проти задоволення позову.\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~ Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. \~\~\~\~ Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-НО №703729, виданого виконкомом Новотроїцької селищної ради Волноваського району Донецької області від 01.07.2013 року, [PERSON] померла 29 червня 2013 року (а.с.5). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири №13 в будинку №3, розташованому в мікрорайоні Южному в смт. Новотроїцьке Волноваського району Донецької області, яка належала їй на праві приватної власності, що підтверджено відповідним свідоцтвом, виданим на підставі розпорядження №281 від 07.06.1993року (а.с.7). \~\~\~\~ Відповідно до ст.ст. 1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст.1270 ЦК України Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. \~\~\~\~ Згідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом 6 шести місяців не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. \~\~\~\~ ч.3 ст. 1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк. достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.\~ Згідно заповіту від 24.05.2013 року спадкоємицею всього майна [PERSON] є позивачка [PERSON] (а.с.6)\~ З матеріалів справи вбачається, що позивач пропустила визначений шестимісячний строк з поважних причини: на момент смерті свекрухи проживала на території смт. Новотроїцьке, де проводилась АТО, вона не мала можливості звернутись вчасно до нотаріальної контори, а відтак, суд визнає поважною причину пропуску строку позивача для подання заяви про прийняття спадщини. \~\~\~\~ На підставі ст.ст.1268-1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом в якому зазначила, що 29.08.2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого у них народився син [PERSON], [INFO]. Їхнє одруження виявилось невдалим, через несумісність характерів. Між ними часто виникали сварки і проживши деякий час вони зовсім втратили почуття любові та поваги одне до одного. З часом сімейні відносини погіршились, почали виникати сварки, скандали, що призвели до розпаду сім'ї. Вони втратили почуття любові та поваги одне до одного, їх шлюб існує формально. Просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, оскільки перебування у шлюбі суперечить їх інтересам та інтересам малолітнього сина. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а справу просить заслухати в її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та не заперечує щодо розірвання шлюбу, а справу просить заслухати в його відсутності. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав: судом встановлено, що сторони 29.08.2009 року зареєстрували шлюб, від якого у них народився син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у них не склалося через постійні непорозуміння, сварки. Сторони виявились людьми з різними характерами та поглядами на життя, що призвело до неможливості спільного проживання та збереження сім'ї. Збереження шлюбу в подальшому суперечитиме їх інтересам та інтересам малолітнього сина, а тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила, що вона є власником 37/100 та 13/100 частин жилого будинку № 103-б по вул. Саєнка у м.Житомирі (квартира №2), відповідно до договору дарування частини житлового будинку та земельної ділянки від 24.04.2005 року № 2857. У вказаній частині будинку з 16.12.2009 року по теперішній час зареєстрований, однак фактично з 01.01.2010 року не проживає її син [PERSON], що підтверджується актом КП ВЖРЕП №9 (а.с.9) та заявами сусідів (а.с.11-13), крім нього у будинку зареєстровані та постійно проживають її батьки: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою № 3/3 від 04.01.2015р. (а.с. 10). На підставі викладеного позивачка просить суд постановити рішення про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме, квартирою № 2 у будинку № 103-Б по вул. Саєнка у м.Житомирі. В судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву до суду про слухання справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був своєчасно та належним чином повідомлений, в звязку з чим суд постановляє по справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про обґрунтованість позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка є власником 37/100 та 13/100 частин жилого будинку № 103-б по вул. Саєнка у м.Житомирі (квартира №2), відповідно до договору дарування частини житлового будинку та земельної ділянки від 24.04.2005 року № 2857. У вказаній частині будинку з 16.12.2009 року по теперішній час зареєстрований, однак фактично з 01.01.2010 року не проживає її син [PERSON] Факт не проживання відповідача у спірній квартирі більше шести місяців без поважних причин підтверджується актом КП ВЖРЕП №9 (а.с.9) та заявами сусідів (а.с.11-13).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила, що вона з [PERSON] одружилися у листопаді 2005 року, після чого він встановив батьківство стосовно малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Однак після розірвання шлюбу батько обов»язків по вихованню та утриманню дитини не виконує, не здійснює догляд за фізичним, розумовим розвитком дитини, не створює належних умов для нормального проживання та розвитку дитини, тому позивачка просить позбавити його батьківських прав стосовно дитини. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з тих же підстав. Прокурор позов підтримав, та вважає його таким, що підлягає до задоволення. Відповідач у судовому засіданні не заперечував у задоволенні позову про позбавлення його батьківських прав стосовно малолітньої дочки [PERSON] [INFO] та надав суду письмову заяву в якій не заперечує проти задоволення позову. Представник органу опіки та піклування в судове засідання не з»явився направив до суду листа про розгляд справи без його участі та позовні вимоги позивачки підтримав в повному обсязі. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка з [PERSON] одружилися у листопаді 2005 року, після чого він встановив батьківство стосовно малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. 19.08.2008 року сторони розірвали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія І-ОК № 043808, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області від 19.06.2008 року(а.с.6). Батько дитини [PERSON], [INFO], вихованням дочки не займається, не цікавиться її станом здоров'я, матеріально не утримує. Малолітня [PERSON], [INFO], проживає разом позивачкою та її батьками. Службою у справах дітей було розглянуто питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітньої дочки [PERSON] і надано висновок про доцільність позбавлення його батьківських прав( а.с.10). Згідно вимог ст.164 Сімейного Кодексу України, якщо буде встановлено, що батьки ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дітей, в судовому порядку вони можуть бути позбавлені батьківських прав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила, що квартира [ADDRESS] відносилась до комунальної власності, яку відповідно до вимог житлового законодавства сім'я [PERSON] отримала на підставі ордеру та договору житлового найму, згодом останні приватизували вказану квартиру. 03 жовтня 2000 року її донька [PERSON], купила вказану квартиру, уклавши договрі купівлі-продажу, який нотаріально посвідчений, та зареєструвала квартиру в Коломийському МБТІ. У вищезазначеній квартиру окрім власниці були зареєстровані та проживали: вона - [PERSON], та два сини власниці [PERSON] та [PERSON]. ЇЇ донька, власниця вказаної квартири, [INFO] року померла, після її смерті відкрилася спадщина на двокімнатну квартиру в [ADDRESS]. Квартиру вона успадкувала повністю, оскільки інші спадкоємці відмовились від своїх часток у спадковому майні. На даний час окрім неї у вказаній квартирі зареєстрований [PERSON]. Однак, після неадекватної поведінки у побуті, відповідач самостійно покинув спірну квартиру та з приблизно з квітня 2013 року не проживає у вказаній квартирі, там відсутні його речі. Просить визнати відповідача такими, що втратив право на користування спірним жилим приміщенням. В судове засідання позивачка не з'явилась, подала до суду заяву в якій зазначила, позовні вимоги підтримує та просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на корситування спірною квартирою, а справу просить засулахти в її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про дату, час та місце слухання справи належно повідомлявся судовими повістками. Згідно ст.197ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, позов підставний та підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 405 ч. 2 ЦК України передбачає, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивачка успадкувала кавртиру в [ADDRESS] після смерті доньки. У даній квартирі окрім неї зареєстрований її онук [PERSON]. Відповідач у вказаній квартирі з квітня 2013 року не проживає, там відсутні його особисті речі, він не бере участі у сплаті комінальних послуг, утриманні квартири, а тому його слід вважати таким, що втратив право на користування житлом так як більше одного року без поважних причин не проживає у спірному житлі. Встановлене судом підтверджено копією свідоцтва про право власності на житло від 14.09.2000 року, копією договору купівлі-продажу квартири, копією будинкової книги, копією свідоцтва про смерть, копіями актів від 30.11.2013 року, 31.03.2014 року з додатками, копією технічного паспорта на квартиру, копією свідоцтва про народження [PERSON] та іншими перевіреними в судовому засіданні доказами. На підставі ст. 405 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилається на те, що з відповідачем зареєструвала шлюб 16 серпня 2010 року. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. Вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя. Вони втратили почуття любові та взаємоповаги. Між ними почали виникати суперечки, скандали, які стали причиною розпаду сім»ї. На даний час їх сім»я існує формально, подружніх стосунків вони не підтримують більше року, спільного господарства не ведуть. Просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з»явилися, надавши суду заяви, з яких вбачається, що позивачка позов підтримує, а відповідач позов визнає, просять справу слухати у їх відсутності. Дослідивши заяви сторін, письмові докази по справі, свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, на протязі тривалого часу спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, на примирення не згодні. Відповідно до вимог ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування для їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. А відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, встановлених судом, сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилається на те, що з відповідачем зареєструвала шлюб 28 серпня 1998 року. Від шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO]. Вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними припинилися з липня 2012 року, спільне господарство не ведеться. За причину розпаду сім»ї зазначала відсутність між нею та відповідачем взаєморозуміння і довіри. Вважала, що шлюб існує формально, а тому просила його розірвати. В судове засідання сторони не з»явилися, надавши суду заяви, з яких вбачається, що позивач позов підтримує, а відповідачка позов визнає, просять справу слухати у їх відсутності. Дослідивши заяви сторін, письмові докази по справі, свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, на протязі тривалого часу спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, на примирення не згодні. Відповідно до вимог ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування для їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. А відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, встановлених судом, сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилається на те, що з відповідачем зареєстрували шлюб 25 липня 1992 року. Від шлюбу народився син [PERSON], 2004 року народження. Вказувала, що протягом останніх років шлюбні стосунки між ними погіршилися, в них різні погляди на життя, внаслідок чого в них часто виникали сварки, скандали, які негативно впливали на виховання їх сина та взаємовідносини і почуття. Кожен з них живе своїм життям, вони стали байдужими один до одного, кожен веде окремо своє господарство. Вказувала, що відповідач часто йде з дому, приходить додому в нетверезому стані, і безпричинно створює скандали, на зауваження не реагує. Вважала, що шлюб існує формально, просила його розірвати. В судове засідання сторони не з»явилися, надавши суду заяви, з яких вбачається, що позивач позов підтримує, а відповідач позов визнає, просять справу слухати у їх відсутності. Дослідивши заяви сторін, письмові докази по справі, свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, свідоцтво про народження дитини, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, на протязі тривалого часу спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, на примирення не згодні. Відповідно до вимог ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування для їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. А відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. За таких обставин, встановлених судом, сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що 12 вересня 1995 року був розірваний шлюб між нею та відповідачем. На час розірвання шлюбу вони з відповідачем були зареєстровані [INFO]. Дана квартира не приватизована, а відповідно до реєстраційних документів відповідач є основним наймачем квартири. Вказувала, що з літа 1994 року відповідач не проживає у даній квартирі, місце знаходження його або місце його проживання їй не відоме. Вважала, що відповідач втратив право користування даним жилим приміщенням, оскільки відсутній за місцем реєстрації (проживання) без поважних причин більш ніж 6 місяців. Просила визнати відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав, пославшись на обставини вказані в позовній заяві. Крім цього пояснив, що на даний час позивачка вимушена нести витрати по утриманню житла з розрахунку зареєстрованих у ньому осіб. Нею на протязі всього часу не проживання відповідача не чинилося би перешкод в поверненні його до даної квартири для проживання. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча судом приймалися міри для належного повідомлення його про час та місце розгляду справи. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, та дослідивши письмові докази по справі вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач дійсно зареєстрований в [INFO], але там не проживає з літа 1994 року, не несе витрат по утриманню даного житла, втратив всілякий зв»язок із ним та не потребує його для власного проживання, про що свідчить та обставина, що з 1994 року у цій квартирі він не проживає. Вказані обставини стверджені копіями свідоцтва про розірвання шлюбу між сторонами, паспорту позивачки, довідки №4232 від 13 листопада 2014 року, акту №56 від 13 листопада 2014 року, затвердженого начальником КЖРЕПу №5 м.Чернівці. Відповідно до вимог ст.ст.71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності понад встановлені строки провадиться в судовому порядку.

Outcome: approved