Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Обґрунтовувала вимоги тим, що з відповідачем з 15 липня 2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.08.2013 року. Від шлюбу вони мають дитину - [PERSON], [INFO], яка не досягла трирічного віку та проживає з позивачкою. Позивачка не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за цією дитиною. Відповідач проживає окремо, не працює, матеріальну допомогу дружині не надає, хоча має таку можливість, так як знаходиться в працездатному віці. Посилаючись на вказані обставини, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку(доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі до суду позову і до досягнення дитиною 3-х років. В заяві до суду позивач просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в телефонограмі до суду просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Повідомив, що інвалідом не являється, на хронічні захворювання не страждає, не має інших неповнолітніх дітей, стягнення за виконавчими документами з нього не провадяться. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вищевказані позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Стаття 84 СК України встановлює, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст. 80 СК України). Судом встановлено, що сторони з 15 липня 2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.08.2013 року (а.с.4, 6). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], яка не досягла трирічного віку та проживає з позивачкою (а.с. 3, 10). Позивачка не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за цією дитиною (а.с. 5). Відповідач проживає окремо, не працює, матеріальну допомогу дружині не надає, хоча має таку можливість, так як знаходиться в працездатному віці. Відповідач інвалідом не являється, на хронічні захворювання не страждає, не має інших неповнолітніх дітей, стягнення за виконавчими документами з нього не провадяться. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів та враховуючи всі обставини, які мають значення для справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст.ст. 79-80, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved