Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом в якому зазначила, що вона є дочкою відповідача. В даний час позивач навчається на денній формі навчання в Донецькому національному університеті ім. Василя Стуса з 01.09.2016 року та продовжуватиме навчання по [INFO] року на факультеті «Філологія». Доходів [PERSON] не має, що є підставою для стягнення аліментів з батька на утримання дитини на період навчання. З урахуванням позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача [PERSON], [INFO] р.н., аліменти на користь позивача [PERSON], [INFO] на її утримання на період навчання, 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до закінчення навчання. Також просить стягнути на її користь понесені нею судові витрати. Ухвалою суду від 11.10.2018 провадження по вищезазначеній справі відкрито та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою Звенигородського районного суду від 31.10.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач не з'явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності. Позов підтримує повністю та просить його задовольнити, а також не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце судового засідання шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання та за останнім відомим фактичним місцем проживання, однак адресована відповідачу кореспонденція повернулась до суду без вручення. Крім того, відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Таким чином відповідач був належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи шляхом опублікування оголошення на веб-сайті Звенигородського районного суду Черкаської області. Справу вирішено за правилами заочного розгляду передбаченими ст. 280-282 ЦПК України за відсутності відповідача [PERSON], повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не з'явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, а позивач не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Ст. 247 ЦПК України вказує, що у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого 12.02.2014р. відповідач є батьком позивача [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до Довідки №125/06.7.1-16 від 16.05.2018р. Донецького національного університету ім. Василя Стуса вбачається, що [PERSON] дійсно навчається в даному навчальному закладі з 01.09.2016р. по 30.06.2020р. на денній формі навчання (а.с. 9). Вирішуючи даний спір суд керується наступним. Положеннями ст. ст. 199, 200 СК України передбачено обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а також суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України судом при визначенні розміру мають бути враховані наступні обставини: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В п.20 ПП ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв'язку з цим стягуються аліменти. Відповідно до ст. ч. 3 ст. 181СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1ст. 182СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч. 1ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Суд вважає, що позивачка надала до суду достатньо доказів того, що потребує матеріальної допомоги у зв'язку з продовженням навчання. Разом з тим, оскільки [PERSON] відзив на позовну заяву не надав, жодних заперечень до суду щодо його неможливості надавати таку допомогу не зазначив та оскільки згідно довідки №125/06.7.1-16 від 16.05.2018р. Донецького національного університету ім. Василя Стуса вбачається, що [PERSON] дійсно навчається в даному навчальному закладі з 01.09.2016р. по 30.06.2020р. на денній формі навчання та немає змоги забезпечити своє навчання, то суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення аліментів на користь позивача в розмірі 1500 грн. щомісячно підлягає до задоволення. Згідно з ч.1 ст.190 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України. Позивач є звільненим від сплати судового збору на підставі п.3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Оскільки позов задовольняється повністю, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі704,80 грн. Крім того відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтвердженні судові витрати у справі, а саме витрати за правничу допомогу в сумі 400 грн. На підставі ст.ст. ст.199,200 СК України та

Outcome: approved