Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, у якому просила стягнути з відповідача, на свою користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у твердій грошевій сумі у розмірі 600 гривень щомісяця, на кожну дитину починаючи з дня пред'явлення позову, і до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивачка не з'явилась, просила справу слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому порядку (згідно ст. 74 ЦПК України), поважних причин щодо своєї неявки суду не представив, чим позбавив суд можливості вислухати його пояснення та думку по суті. Заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надавав, про поважність причин неявки суду не повідомив. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у його відсутність, згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. [INFO] року у сторін народився [PERSON] та [INFO] року [PERSON], яки проживають разом з позивачкою. За приписами ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач ухиляється від покладеного на нього відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язку утримувати своїх дітей, у зв'язку з чим суд вважає, що аліменти підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у твердій грошевій сумі у розмірі 600 гривень щомісяця, на кожну дитину, починаючи з дня пред'явлення позову, та до досягнення дітьми повноліття. Крім того, з урахуванням положень ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини, у межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання.

Outcome: approved