Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням , посилаючись на те , що вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] Іванівського району Одеської області, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності . Однак, володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд згідно із ст. 319 ЦК України, у неї відсутня можливість, оскільки в належному їй будинку зареєстрований з 23 грудня 2006 року відповідач по справі [PERSON],[INFO], що підтверджується копією домової книги.. У зв'язку з реєстрацією відповідача [PERSON] в будинку, позивачка не може оформити субсидію та не має права на інші пільги передбачені чинним законодавством. Відповідач по справі є онуком позивачки, тому вона надала згоду на його реєстрацію, та згідно домовленості вона є тимчасовою. Але до цього відповідач з реєстрації не знявся в добровільному порядку. З часу реєстрації в даному житловому будинку не проживає, що підтверджується виконкомом Петрівської селищної ради Іванівського району Одеської області й виселятися з нього не збирається, його особистих речей в будинку не має. Позивачка у судове засідання надала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала , не заперечувала проти заочного розгляду справи при необхідності . Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується телефонограмою, про причини своєї неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не надавав, заяви про розгляд справи у його відсутність не надавав , зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом на підставі поданих позивачкою доказів встановлено наступне , [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] Іванівського району Одеської області, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності . Однак, володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд згідно із ст. 319 ЦК України, у неї відсутня можливість, оскільки в належному їй будинку зареєстрований з 23 грудня 2006 року відповідач по справі [PERSON],[INFO], що підтверджується копією домової книги.. У зв'язку з реєстрацією відповідача [PERSON] в будинку, позивачка не може оформити субсидію та не має права на інші пільги передбачені чинним законодавством. Відповідач по справі є онуком позивачки, тому вона надала згоду на його реєстрацію, та згідно домовленості вона є тимчасовою. Але до цього відповідач з реєстрації не знявся в добровільному порядку. З часу реєстрації в даному житловому будинку не проживає, що підтверджується виконкомом Петрівської селищної ради Іванівського району Одеської області й виселятися з нього не збирається, його особистих речей в будинку не має. Відповідно до ст..316 ЦК України правом власності є право особи на річ(майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст..391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Виходячи з наведеного , дослідивши матеріали справи перевіривши обставини справи доказами, які прилучені до матеріалів справи, у відповідності до ст..72 ЖК України згідно якої в судовому порядку може бути визнаний таким , що втратив право користування житловим приміщенням , тому суд вважає , що позов необхідно задовольнити . Таким чином, суд приходить до висновку, що позов про визнання особи такою , що втратила право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню .

Outcome: approved