Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та зазначила, що від сумісного шлюбу з відповідачем у них є двоє дітей. Старша дочка [PERSON] є повнолітньою, але продовжує навчання в вищому навчальному закладі. Після розірвання шлюбу відповідач деякий час допомагав утримувати дітей, але на даний час добровільно кошти на утримання дітей не надає, хоча має можливість надавати таку допомогу, а самій їй важко їх утримувати, оскільки заробітна плата у неї невелика, дочка стипендію не отримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла письмова заява про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, про що свідчать копії свідоцтв про одруження /а.с.7,8/. Офіційно шлюб між ними розірвано 27 квітня 2012 року, що підтверджується копією рішення Мелітопольського міськрайонного суду /а.с.12/. Від сумісного шлюбу сторони мають двох дітей: повнолітню дочку [PERSON], яка є студенткою 3 курсу денної форми навчання Інституту філології Київського національного університету ім..Т.Шевченка, та малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В його свідоцтві про народження батьками вказані [PERSON] та [PERSON]./а.с.6/. Відповідно довідки голови квартального комітету №94 Мелітопольської міськради від 17 лютого 2014 року позивачка проживає по [ADDRESS] та має склад сім'ї: дочка [PERSON] та син [PERSON] /а.с.10/. Розмір доходів позивачки, яка працює фармацевтом в ТОВ «Фармацевтична Компанія «Фармекс» /а.с.11/, не дозволяє їй належним чином забезпечувати дитину. З отриманих нею доходів необхідно сплачувати комунальні послуги, купувати одяг та взуття собі та дітям, продукти харчування, ліки та інше. Відповідач є людиною працездатного віку, однак офіційно ніде не працює, добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча має можливість надавати таку допомогу. Інших дітей та осіб, що знаходяться на утриманні відповідача немає. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З урахуванням викладених обставин, приймаючи до уваги те, що відповідач добровільно не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання сина, хоча є працездатним та має можливість працевлаштуватись і надавати таку допомогу, здоров'я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти на малолітню дитину, і те що інших неповнолітніх дітей у нього немає, стягнення за виконавчими документами з нього не проводиться, суд дійшов висновку, що [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 березня 2014 року та до повноліття сина. Враховуючи вимоги ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved