Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просить розірвати шлюб із [PERSON], зареєстрований 30 січня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 97 а також стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 700 гривень, щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення нею повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 30 січня 2010 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харків харківського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбів вчинено запис №97. Від шлюбу мають дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Дитина народилась хворою і має інвалідність. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння між сторонами, також не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини. Позивачка у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву в якій просила справу слухати за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки доказів поважності причин неявки в судове засідання відповідачем не надано, відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд з урахуванням уточнених позовних вимог, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. 30 січня 2010 року між позивачкою [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харків Харківського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбів вчинено запис № 97, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 30 січня 2010 року. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 липня 2010 року. Донька проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою Васищівської селищної ради від 11.06.2014 року. [PERSON] народилась хворою і має інвалідність. Згідно висновку Спеціалізованого медико-генетичного центру від 08.10.2010 року відносно [PERSON], [INFO], може розглядатися питання про надання соціальних пільг згідно з наказу МОЗ України від 08.11.2001 № 454/471/516, розділ ХХІ, пункт 3, підпункт 3.29, Q90. Також, згідно довідки, виданою директором клуба ФЛ-П [PERSON] від 21.07.2014 року, [PERSON] відвідую заняття по ранньому розвитку в дитячому клубі «Мармеландія» тричі в неділю. Вартість одного заняття - 50 гривень. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та виховання хворої дитини. Відповідач розірвав з позивачем будь-які стосунки, пішов з мешкання, де вони спільно проживали та не навідує ні позивача ні дитину, матеріально не забезпечує та не приймає участі у вихованні. Збереження сім'ї неможливо. Шлюб розривається вперше. Суперечок про місце проживання дитини і розподілу спільного майна подружжя немає. На момент пред'явлення позову між сторонами не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В зв'язку з тим, що на протязі останніх років відповідач не підтримував з позивачем та їхньою спільною дитиною донькою ніяких відносин, позивач не має достовірних відомостей про те, де він працює, однак позивачу відомо, що розмір його офіційної заробітної плати є незначним, порівняно з його дійсними доходами, за останні роки він неодноразово змінював місце своєї роботи. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду аліменти на утримання дитини можуть бути присуджені у твердій грошовій сумі. Також ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, відповідач на утриманні іншої родини та інших осіб, які потребують обов'язкового утримання з його боку не має. Позивачка змушена сама утримувати та виховувати малолітню хвору дочку, працювати не має можливості, а пенсію, яку позивачка отримує у зв'язку з інвалідністю дитини, недостатньо для належного, необхідного та достатнього забезпечення і утримання неповнолітньої доньки. При укладені шлюбу позивачка змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 183 Сімейного Кодексу України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров'я дитини, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї. Відповідачем не надано суду даних про наявність на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов'язку утримувати дитину. При таких обставинах, враховуючи вимоги позивача, суд вважає можливим визначити розмір аліментів у розмірі 700 гривень щомісяця. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved