Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 18 квітня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Приморського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 26. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З 13.06.2016 між нею та відповідачем сімейно-шлюбні відносини припинені. Причиною розірвання шлюбу є непорозуміння між ними та несумісність характерів. Проживають окремо. Відновити шлюб неможливо, так як між ними відсутня любов, взаємна довіра і повага. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з нею, а відповідач буде приймати участь у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини. Спір про розподіл майна відсутній. Шлюб у неї другий, а у відповідача перший. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. Просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати (а.с.2). Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи; до суду направила заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, спір про розподіл майна та проживання дитини відсутній, з 13.06.2016 з відповідачем разом не проживають, відносини припинені; після розірвання шлюбу дитина буде проживати з нею, в разі неявки відповідача просить винести заочне рішення, справу розглянути у її відсутність (а.с.12). Відповідач [PERSON], повідомлений в установленому порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, повідомив, що позовні вимоги визнає, строк для примирення не потрібний, просить розглядати справу у його відсутність (а.с.21). В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, сторони просять справу розглянути у їх відсутність. Тому суд ухвалив на підставі ст.169 ЦПК України розглянути справу без участі сторін, і на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб сторони 18 квітня 2015 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Приморського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 26 (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.6). Згідно з довідкою виконкому Приморської міської ради про склад сім'ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] має склад сім'ї: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO] (а.с.7). Фактичні шлюбні між сторонами відносини припинені з 13.06.2016. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 Сімейного Кодексу України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.111 Сімейного Кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи зазначені позивачкою причини розірвання шлюбу, характер відносин сторін, її наполягання на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сім'ї неможливо, строк для примирення не потрібний, що позивачка просить шлюб розірвати, відповідач проти позовних заперечень не надав, суд вважає, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного, сім'я розпалася та існує формально, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Приморського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Тому копію рішення для виконання необхідно направити до Приморського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки за вимогами ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved