Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про встановлення факту належності майна померлому та визнання права власності на майно в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що 2 березня 1998 року помер її батько [PERSON] і після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними побудовами, який розташований в с. Куличка Лебединського району Сумської області по вул. Центральна, 45. За життя [PERSON], заповіт не складав. Спадщину після його смерті прийняла його дружина, яка також є матірю позивачки [PERSON]. 7 жовтня 1998 року [PERSON] склала заповіт, яким усе своє майно заповідала позивачці. 26 березня 2007 року [PERSON] померла. У встановлений законом строк позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме, на житловий будинок з надвірними побудовами, який розташований в с. Куличка Лебединського району Сумської області по вул. Центральна, 45, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа. Тому позивачка прохає суд встановити факт належності її померлому батьку житлового будинку з надвірними побудовами, який розташований в с. Куличка Лебединського району Сумської області по вул. Центральна, 45, та визнати за нею право власності на дане майно в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не зявився хоча і був своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але надав заяву в якій прохає суд справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, хоча і був своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а також не надійшло повідомлення про причини неявки. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами мають місце цивільні правовідносини, які регулюються ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1222, 1223, 1233, 1268, 1296 ЦК України. В судовому засіданні було встановлено, що 2 березня 1998 року в с. Куличка Лебединського району Сумської області помер [PERSON] і після його смерті відкрилась спадщина, що вбачається із свідоцтва про смерть (а.с. 9). З довідки Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області від 11.11.2015 № 1756, вбачається, що господарство, яке розташоване в с. Куличка Лебединського району Сумської області по вул. Центральна, 45, згідно записів по господарської книги № 13, зареєстровано за [PERSON] (а.с. 13). З довідки Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області від 11.11.2015 № 1757, вбачається, що на момент смерті [PERSON] разом з ним, однією сімєю проживала дружина [PERSON] (а.с. 13). Із свідоцтва про смерть виданого Виконавчим комітетом Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області 27 березня 2007 року, вбачається, що [PERSON] померла 26 березня 2007 року (а.с. 10). За життя [PERSON] склала заповіт, яким усе своє майно заповіла - [PERSON]. Вказаний заповіт був посвідчений 7 жовтня 1998 року секретарем Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області (а.с. 11). З довідки Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області від 09.11.2015 № 02-20/972, вбачається, що земельна ділянка, яка розташована в с. Куличка Лебединського району Сумської області по вул. Центральна, 45, загальною площею 0,50 га., була передана у приватну власність [PERSON] на підставі рішення виконкому Будильської сільської ради від 20 жовтня 1993 року № 34. Державний акт на право власності на вказану земельну ділянку [PERSON] не отримувала (а.с. 14). З довідки комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації виконавчого комітету Лебединської міської ради» від 24 листопада 2015 року № 1355 вбачається, що право власності на житловий будинок з надвірними побудовами, який розташований в с. Куличка Лебединського району Сумської області по вул. Центральна, 45, не зареєстровано. В господарстві наявні наступні побудови: деревяний житловий будинок під літ. «А», загальною площею 58,2 кв.м., житловою площею 32,9 кв.м.; дощата веранда під літ. «а»; цегляна літня кухня під літ. «Б»; цегляний сарай під літ. «Б1»; цегляний сарай під літ. «В»; цегляний гараж під літ. «В1»; цегляний сарай під літ. «Г»; огорожа дощата під літ. «№1-2». Вартість житлового будинку з надвірними будівлями становить 61290 грн. (а.с. 15). Постановою державного нотаріуса Лебединської районної державної нотаріальної контори Сумської області від 24 грудня 2015 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними побудовами, який розташований в с. Куличка Лебединського району Сумської області по вул. Центральна, 45, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с. 19). З інформаційної довідки із Спадкового реєстру та копії спадкової справи наданих державним нотаріусом Лебединської районної державної нотаріальної контори Сумської області, від 5 січня 2016 року № 11/01-16, вбачається, що після смерті [PERSON], яка померла 26 березня 2007 року була заведена спадкова справа за заявою спадкоємиці - [PERSON], а також було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на її імя (а.с. 27- 40). Згідно зі ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, підтверджених доказами дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved