Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя. Вимоги позовної заяви з урахуванням їх збільшення мотивовано тим, що 13.09.1997 відділом реєстрації актів громадянського стану Залізничного району м. Києва, було зареєстровано шлюб між нею та [PERSON] , актовий запис про шлюб № 674. Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 27.03.2017 року шлюб між нею та [PERSON] було розірвано. Зазначене рішення суду не оскаржувалося і набрало законної сили 07.04.2017. Зазначає, що за двадцять років подружнього життя, завдяки спільній сумісній праці сторін та за спільні сумісні кошти подружжя, сторони придбали майно (об`єкт права спільної сумісної власності подружжя), а саме: гаражний бокс № [NUMBER] загальною площею 18,7 кв.м., який знаходиться в ГБК «Севастопольський» (м.Київ, Солом`янський район, пр. Червонозоряний, 8-б). Вказує, що зазначений гаражний бокс був оформлений на ім`я [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 06.03.2004 року за реєстраційним № 599 посвідчений приватним нотаріусом КМНО Криворучком В.П. та зареєстровано у КМБТІ за № 10262 (книга № д45-76) від 07.12.2009 року. Зазначає, що середня ринкова вартість вищевказаного гаражного боксу складає 188 795, 00 грн. Також вказує, що 19.08.2014 подружжям [PERSON] був відкритий картковий рахунок у банківській установі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (01011, м. Київ, вул. Лескова, 9) договір № PDV2-537841, картковий рахунок № [NUMBER] у валюті USD на якому зберігаються спільні сумісні кошти подружжя. Зазначає, що у добровільному порядку сторони не змогли поділити спільне сумісне майно подружжя. Крім того, у квітні 2017 року позивачці стало відомо, що відповідач [PERSON] зняв без її відома і відповідно без її згоди частину спільних сумісних коштів з їх спільного сумісного банківського рахунку у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Просить визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] майно, що набуто ними протягом шлюбу, а саме: гаражний бокс № [NUMBER] , який знаходиться в ГБК «Севастопольський» (м. Київ, Солом`янський район, пр. Червонозоряний, 8-б), загальною площею 18,7 кв.м., грошові кошти на всіх рахунках у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (01011, м. Київ, вул. Лескова, 9), які були відкриті на ім`я [PERSON] , на момент розірвання шлюбу, грошові кошти на всіх рахунках у ПАТ «Універсал Банк» (04114, м. Київ, вул.Автозаводська, 54/19), які були відкриті на ім`я [PERSON] , на момент розірвання шлюбу, грошові кошти на всіх рахунках у ПАТ КБ «Приватбанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50), які були відкриті на ім`я [PERSON] , на момент розірвання шлюбу, грошові кошти на всіх рахунках у ПАТ «Укрсоцбанк» (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29), які були відкриті на ім`я [PERSON] , на момент розірвання шлюбу. У порядку розподілу спільного сумісного майна подружжя просить: визнати за нею право власності на 1/2 частину гаражного боксу № [NUMBER] , який знаходиться в ГБК «Севастопольський» (м. Київ, Солом`янський район, пр. Червонозоряний, 8-б), загальною площею 18,7 кв.м.; визнати за нею право власності на 1/2 частину грошових коштів на всіх рахунках у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», які були відкриті на ім`я [PERSON] , на момент розірвання шлюбу; визнати за нею право власності на 1/2 частину грошових коштів на всіх рахунках у ПАТ «Універсал Банк», які були відкриті на ім`я [PERSON] , на момент розірвання шлюбу; визнати за нею право власності на 1/2 частину грошових коштів на всіх рахунках у ПАТ КБ «Приватбанк», які були відкриті на ім`я [PERSON] , на момент розірвання шлюбу; визнати за нею право власності на 1/2 частину грошових коштів на всіх рахунках у ПАТ «Укрсоцбанк», які були відкриті на ім`я [PERSON] , на момент розірвання шлюбу. У порядку розподілу спільного сумісного майна подружжя просить: визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину гаражного боксу № [NUMBER] , який знаходиться в ГБК «Севастопольський» (м. Київ, Солом`янський район, пр. Червонозоряний, 8-б), загальною площею 18,7 кв.м.; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину грошових коштів на всіх рахунках у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», які були відкриті на ім`я [PERSON] , на момент розірвання шлюбу; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину грошових коштів на всіх рахунках у ПАТ «Універсал Банк», які були відкриті на ім`я [PERSON] , на момент розірвання шлюбу; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину грошових коштів на всіх рахунках у ПАТ КБ «Приватбанк», які були відкриті на ім`я [PERSON] , на момент розірвання шлюбу; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину грошових коштів на всіх рахунках у ПАТ «Укрсоцбанк», які були відкриті на ім`я [PERSON] , на момент розірвання шлюбу. А також просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 24 квітня 2017 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя залишено без руху. Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 25 травня 2017 року відкрито загальне позовне провадження по справі. Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 29 червня 2017 року витребувано докази у справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 28.08.2017 зазначена цивільна справа передана в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В. Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 28 серпня 2018 року заяву [PERSON] про збільшення позовних вимог у цивільній справ за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя залишено без руху. Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 20 листопада 2018 року витребувано докази у справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 14.03.2019 зазначена цивільна справа передана в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Усатовій І.А. 29.03.2018 позивачем до суду подано заяву про збільшення позовних вимог, в обґрунтування якої позивач зазначила, що 29.06.2017 ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва було задоволено клопотання представника позивача про витребування інформації з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» щодо банківського рахунку [PERSON] № [NUMBER] . Вказала, що 26.12.2017 року до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла відповідь з банку про банківський рахунок [PERSON] та інформація про рух коштів по цьому рахунку. Як зазначила позивачка, згідно відповіді ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», у [PERSON] наявні й інші банківські рахунки, як в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», так і в інших банківських установах, що були відкриті протягом шлюбу. На думку позивачки, [PERSON] робив онлайн переводи грошей (через мережу інтернет) з інших банківських рахунків, які містили спільні сумісні кошти подружжя. Вказує, що загалом [PERSON] зробив онлайн переводів на рахунок № [NUMBER] на суму 14 323,57 доларів США з інших банківських рахунків відкритих на ім`я [PERSON] , де містяться спільні сумісні кошти подружжя. Як зазначила позивачка, з виписки з карткового рахунку № [NUMBER] у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» встановлено, що картковому рахунку станом на 30.01.2017 знаходилося 9,46 дол.США - спільних сумісних коштів подружжя. Однак, у проміжок часу з 27.03.2017 по 22.12.2017 зазначена сума була знята, витрачена або переведена на інший рахунок [PERSON] , оскільки згідно відповіді ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» № 81-15-9/9858-БТ від 26.12.2017 - залишок коштів на цьому рахунку станом на 22.12.2017 відсутній. Зазначила, що через те, що тільки зараз їй стало відомо, що [PERSON] приховує від розподілу спільно нажиті грошові кошти, які містяться на рахунках відкритих на ім`я [PERSON] у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «Універсал Банк», ПАТ КБ «Приватбанк», ПАТ «Укрсоцбанк», вважає за необхідне збільшити розмір позовних вимог. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував. Представник відповідача [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач заперечує проти позову, оскільки гаражний бакс № [NUMBER] не належить до спільної сумісної власності подружжя. Зазначає, що спірне майно було придбано [PERSON] 06 березня 2004 року на підставі договору купівлі-продажу за 4 020 гривень. Грошові кошти, за які було придбано спірне майно, належали на праві власності [PERSON] , оскільки були подаровані йому його матір`ю [PERSON] . Таким чином, зазначає, що грошові кошти, які були сплачені за гаражний бокс № [NUMBER] належали на праві власності [PERSON] . Вказує на те, що позивачем не надано доказів того, що гаражний бокс № [NUMBER] належить до спільної сумісної власності. Вважає, що у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбано. Зазначає, що сам факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для надання такому майну статусу спільної сумісної власності подружжя. Щодо поділу карткового рахунку у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» № [NUMBER] відповідач зазначив, що дана вимога позивача не відповідає вимогам закону, оскільки позивачем не доведено, що саме [PERSON] брала участь у поповненні спірного рахунку, а також той факт, що зазначений рахунок належить до спільної сумісної власності. Посилаючись на ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відповідач зазначив, що рахунок не відноситься до категорії майна, отже і не підлягає поділу. Просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. 02.04.2018 представником позивача [PERSON] подано до суду відповідь на відзив, в якому зазначила, що відповідачем та його представником не надано жодних доказів в підтвердження того факту, що гроші, за які придбаний гаражний бокс № [NUMBER] , який знаходиться в ГБК «Севастопольський», були подаровані [PERSON] його матір`ю. Зазначає, що все майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Вважає, що факт дарування грошей може бути доведений виключно письмовим договором дарування грошей. Зазначає, що подружжя [PERSON] достатньо отримували прибутку, щоб придбати за спільні сумісні кошти гаражний бокс № [NUMBER] у ГБК «Севастопольський» за 4 020,00 грн. без сторонньої матеріальної допомоги. Вказує, що відповідачем не доведено доказами, що йому були подаровані гроші, а також не доведено, що гаражний бокс № [NUMBER] є особистою власністю [PERSON] . Зазначає, що гаражний бокс № [NUMBER] у ГБК «Севастопольський» був придбаний 06.03.2004 за спільні сумісні кошти подружжя [PERSON] та є їх спільною сумісною власністю, яка повинна бути поділена між сторонами порівну в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя. Щодо грошових коштів на банківських рахунках, представник позивача зазначила, що згідно ч.2 п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 - у випадку поділу грошових сумм (вкладів), внесених у банківські (фінансові) установи за договорами банківського вкладу (депозиту) за рахунок заробітної плати, пенсії, стипендії, інших доходів подружжя, незалежно від їх виду та від того, на чиє ім`я з подружжя вони внесені, відповідно до ст. 61 СК України є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Зазначає, що всі кошти, які заробило подружжя [PERSON] за час шлюбу є спільно заробленими, як [PERSON] так і [PERSON] , а тому є спільною сумісною власністю подружжя та підлягають поділу в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя. Зазначає, що до спільного сумісного майна подружжя [PERSON] відноситься майно, яке вони набули за час шлюбу своєю спільною сумісною працею за спільні сумісні кошти, а саме: гаражний бокс № [NUMBER] у ГБК «Севастопольський» та всі грошові кошти, які зберігаються на банківських рахунках у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «Універсал Банк», ПАТ КБ «Приватбанк», ПАТ «Укрсоцбанк», які були відкриті на ім`я [PERSON] на момент розірвання шлюбу. Вказує, що відповідач та його представник не надали суду доказів, які б підтверджували заперечення відповідача. Доводи викладені у відзиві представника відповідача [PERSON] просила відхилити, позов [PERSON] задовольнити у повному обсязі. 10.05.2018 представник відповідача [PERSON] подав до суду заперечення на відповідь на відзив [PERSON] , в якому зазначив, що позивачем не надано доказів щодо її фінансової участі у купівлі гаража та поповненні спірних рахунків. Посилаючись на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 07 грудня 2016 року у справі № 6-1568цс16, представник відповідача зазначив, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Зазначає, що у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Вказує, що сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для надання такому майну статусу спільної сумісної власності подружжя. Зазначає, що позивачем не доведена її участь коштами або працею у набутті спірного майна. Зазначає, що факт того, що відповідач купив спірний гараж за особисті кошти, подаровані йому його матір`ю підтверджується копією рішення про виплату компенсації, а також показаннями матері відповідача. Просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. 10.05.2018 представник відповідача [PERSON] подав до суду заперечення проти заяви про збільшення позовних вимог, в якому зазначив, що відповідач заперечує проти заяви про збільшення позовних вимог, оскільки позивачем не надано доказів щодо наявності у відповідача інших рахунків, не надано доказів наявності на них грошових коштів, позивачем не конкретизовані позовні вимоги, а саме: відсутня інформація щодо реквізитів рахунків чи суми грошових коштів, які є предметом спору, заява позивача є зміною предмета та підстави позову, а саме: предметом позову є поділ спільної сумісної власності подружжя (нерухомого майна, грошей), а підставою - порушення права позивача на грошові кошти, які нібито є спільною сумісною власністю подружжя. Зазначає, що подаючи нову позовну вимогу - про визнання та поділ нових об`єктів права власності - позивач одночасно змінює предмет та підстави позову, що, як вважає представник відповідача не допускається. Вважає, що новий предмет позову це поділ коштів на рахунках та нова підстава - належність цих коштів до спільної сумісної власності подружжя та порушення прав позивача на них. Зазначив, що заява про збільшення позовних вимог не відповідає вимогам ст. 183 ЦПК України. Просив залишити заяву [PERSON] про збільшення позовних вимог без розгляду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивачки, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 13 вересня 1997 року до 27 березня 2017 року. Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 27 березня 2017 року шлюб був розірваний. Позивачка звертаючись до суду з позовом просить визнати спільною сумісною власністю подружжя - її та [PERSON] майно, яке набуто ними протягом шлюбу, а саме: гаражний бокс № [NUMBER] , який знаходиться в ГБК «Севастопольський» (м. Київ, Солом`янський район, пр. Червонозоряний, 8б, загальною площею 18,70 кв.м. У порядку розподілу спільного сумісного майна подружжя просила визнати за нею та за [PERSON] право власності на 1/2 частину гаражного боксу № [NUMBER] , який знаходиться в ГБК «Севастопольський» (м. Київ, Солом`янський район, пр. Червонозоряний, 8б, загальною площею 18,70 кв.м. вказуючи, що на протязі двадцяти років подружнього життя за спільні сумісні кошти подружжя та завдяки спільній праці нею та [PERSON] було придбано спільне сумісне майно, а саме: гаражний бокс № [NUMBER] , який знаходиться в ГБК «Севастопольський» (м. Київ, Солом`янський район, пр. Червонозоряний, 8б, загальною площею 18,70 кв.м. Встановлено, що 06.03.2006, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Криворучком В.П. посвідчено договір купівлі-продажу гаража № [NUMBER] в ГБК Севастопольський» за адресою: м. Київ, Солом`янський район, пр. Червонозоряний, 8б, загальною площею 18,70 кв.м. між [PERSON] та [PERSON] , за реєстровим № 599, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером 10262. Продаж вчинено, згідно договору за 4 020 грн. 00 коп. Судом встановлено, що 06 березня 2004 року, тобто під час перебування сторін у шлюбі, [PERSON] був придбаний гараж № [NUMBER] в ГБК «Севастопольський» за адресою: місто Київ, Солом`янський район, проспект Червонозоряний, 8б, що підтверджується договором купівлі-продажу гаражу від 06.03.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Криворучком В.П., реєстровий № 599 (том 1 а.с.13). Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до п.3 ч.1 ст. 57 СК України майном, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму права (статтю 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й і той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності є: час набуття такого майна; кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя; Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим критеріям. Зазначене кореспондується з позицією Верховного Суду України, яка викладена в постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року, справа № 6-2333 цс15. Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За правилами ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. За правилами ч.1 ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Право подружжя на розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, передбачені статтею 65 СК України. Відповідно до ч.2 ст.65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя, однак дружина або чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Частиною 4 ст. 65 СК України передбачено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та використовуються подружжям спільно на підставі рівних прав на володіння, користування і розпоряджання відповідним майном. Відповідач, заперечуючи проти позову вказує, що він отримав у [PERSON] грошові кошти, які остання отримала в якості компенсації за примусову працю в період націонал-соціалізму за категорію «праця в промисловості та державному секторі». Зазначає, що саме за ці кошти було придбано у 2004 році гараж № [NUMBER] в ГБК «Севастопольський» за адресою: місто Київ, Солом`янський район, проспект Червонозоряний, 8б, загальною площею 18,70 кв. м. Проаналізувавши вказані доводи, судом встановлено, що з наявної в матеріалах справи копії договору купівлі-продажу гаража № [NUMBER] в ГБК «Севастопольський» за адресою: місто Київ, Солом`янський район, проспект Червонозоряний, 8б, загальною площею 18,70 кв. м. від 06.03.2004, вбачається, що відповідачем придбано 06.03.2004 вказаний гараж за 4020,00 грн. З копії рішення по заяві [PERSON] , прийнятим Експертною комісією УНФ «Взаєморозуміння і примирення» № Н-129635 від 21.08.2003, вбачається, що [PERSON] призначена компенсаційна виплата за примусову працю в період націонал-соціалізму в розмірі 2198,56 Євро. З наявної копії договору від 19 грудня 2003 року, вбачається, що [PERSON] відкрито в Акціонерно-комерційному банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» рахунок в іноземній валюті. Однак, будь яких доказів отримання вказаної компенсаційної виплати [PERSON] та і перерахунку відповідачу коштів матеріали справи не містять, як і не містять підтвердження придбання спірного гаража за рахунок коштів інших осіб. Відтак, посилання відповідача суд не приймає до уваги, оскільки не доведено належними та допустимими доказами, отримання вказаних коштів та придбання за їх рахунок спірного гаража. Таким чином, відповідач будь-яких належних доказів своїм твердженням, які б заслуговували на увагу, щодо надання саме ним коштів на придбання спірного гаража, не навів та суду не надав. З огляду на викладене, вказаний гараж № [NUMBER] після його придбання став спільним сумісним майном сторін, як подружжя та підлягає поділу між сторонами, отже позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню. Позивач, звертаючись до суду з позовом просила також визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] майно, що набуто ними протягом шлюбу, а саме: грошові кошти на всіх рахунках у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (01011, м. Київ, вул. Лескова, 9), які були відкриті на ім`я [PERSON] , на момент розірвання шлюбу, грошові кошти на всіх рахунках у ПАТ «Універсал Банк» (04114, м. Київ, вул.Автозаводська, 54/19), які були відкриті на ім`я [PERSON] , на момент розірвання шлюбу, грошові кошти на всіх рахунках у ПАТ КБ «Приватбанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50), які були відкриті на ім`я [PERSON] , на момент розірвання шлюбу, грошові кошти на всіх рахунках у ПАТ «Укрсоцбанк» (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29), які були відкриті на ім`я [PERSON] , на момент розірвання шлюбу, в порядку розподілу спільного сумісного майна подружжя просила визнати за нею право власності на 1/2 частину грошових коштів на всіх рахунках у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», які були відкриті на ім`я [PERSON] , на момент розірвання шлюбу; визнати за нею право власності на 1/2 частину грошових коштів на всіх рахунках у ПАТ «Універсал Банк», які були відкриті на ім`я [PERSON] , на момент розірвання шлюбу; визнати за нею право власності на 1/2 частину грошових коштів на всіх рахунках у ПАТ КБ «Приватбанк», які були відкриті на ім`я [PERSON] , на момент розірвання шлюбу; визнати за нею право власності на 1/2 частину грошових коштів на всіх рахунках у ПАТ «Укрсоцбанк», які були відкриті на ім`я [PERSON] , на момент розірвання шлюбу, в порядку розподілу спільного сумісного майна подружжя просила визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину грошових коштів на всіх рахунках у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», які були відкриті на ім`я [PERSON] , на момент розірвання шлюбу; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину грошових коштів на всіх рахунках у ПАТ «Універсал Банк», які були відкриті на ім`я [PERSON] , на момент розірвання шлюбу; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину грошових коштів на всіх рахунках у ПАТ КБ «Приватбанк», які були відкриті на ім`я [PERSON] , на момент розірвання шлюбу; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину грошових коштів на всіх рахунках у ПАТ «Укрсоцбанк», які були відкриті на ім`я [PERSON] , на момент розірвання шлюбу. Судом встановлено, що згідно заяви про відкриття та ведення карткового рахунку № 0966581900 від 19.08.2014 [PERSON] у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відкрито картковий рахунок № [NUMBER] (том 1 а.с.29). Згідно угоди № PDV2-537841 від 19.08.2014 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено договір банківського обслуговування (том 1 а.с.30). Згідно листа ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» № 81-15-9/4743-БТ від 14.07.2017 та виписки по картковому рахунку № [NUMBER] , який належить [PERSON] вбачається, що за період з 19.08.2014 по 27.03.2017 зберігалися кошти у розмірі 9,46 USD, станом на 13.07.2017 залишок коштів на даному картковому рахунку відсутній (том 1 а.с. 56-64). Згідно листа ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» № 81-15-9/9858-БТ від 26.12.2017 вбачається, що на картковому рахунку № [NUMBER] , який належить [PERSON] залишок коштів станом на 22.12.2017 відсутній (том 1 а.с.76). Згідно листа ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» № 81-15-9/13464-БТ від 14.12.2018 вбачається, що на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] обліковуються: поточний рахунок № [NUMBER] (дата відкриття 15.01.2015/дата закриття 28.06.2017), залишок коштів на якому станом на 27.03.2017 складав 50,11 дол. США; рахунок для виплати заробітної плати № 0794641000 (дата відкриття 12.06.2012), залишок коштів на якому станом на 27.03.2017 складав 730 грн. 81 коп.; картковий рахунок № [NUMBER] (дата відкриття 19.08.2014/дата закриття 28.08.2017), залишок коштів на якому станом на 27.03.2017 складав 09,46 дол.США (том 1 а.с. 218). Згідно листа АТ «Укрсоцбанк» № 04.6-21/85-1472 від 18 грудня 2018 року вбачається, що будь які рахунки на ім`я [PERSON] (ІПН [NUMBER] , [INFO] ) за період з 13.09.1997 по 27.03.2017 в АТ «Укрсоцбанк» не відкривалися (том 1 а.с. 223). Згідно листа АТ «Універсал Банк» № 220/БТ від 04.02.2020 вбачається, що на обліку АТ «Універсал Банк» наявні банківські рахунки на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), на яких, станом на 27.03.2017 наявний залишок коштів, а саме: рахунок № [NUMBER] (дата відкриття 07.10.2013/дата закриття 30.06.2017), залишок коштів станом на 27.03.2017 становить 41,63 EUR; рахунок № [NUMBER] (дата відкриття 08.07.2014/дата закриття 06.07.2017), залишок коштів станом на 27.03.2017 становить 2 004,42 USD (том 2 а.с. 4). Згідно листа АТ КБ «Приватбанк» № 20.1.0.0.0/7-20200205/2273 від 11.02.2020 вбачається, що рух коштів по карткам, рахункам на ім`я [PERSON] до 27.03.2017 відсутній (том 2 а.с. 6). За правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Головним критерієм поділу майна як об`єкта права спільної сумісної власності є припинення правовідносин спільної сумісної власності між колишніми учасниками і припинення відносин спільної власності взагалі (ч. 3 ст. 372 ЦК); у разі поділу кожен учасник має право одержати в натурі ту частину спільного майна, яка відповідає його частці в спільному сумісному майні. Судом встановлено, що в період відкриття [PERSON] рахунків в банківських установах, а саме: АТ «Райффайзен Банк Аваль» - 15.01.2015, 19.08.2014, АТ «Універсал Банк» - 07.10.2013, 08.07.2014, сторони перебували у шлюбі, вели спільне господарство. Відповідач зазначає, що позивачкою не доведено свою участь у поповненні спірних рахунків, а також що вони належать до спільної сумісної власності. Однак, суд роз`яснює, що грошові вклади було здійснено в період перебування сторонами в шлюбі, а той факт, що рахунки у банках за цими вкладами відкриті на одного з подружжя, не позбавляє іншого - права на частку в такому майні. Конструкція норми ст. 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Зазначене узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17. Суд звертає увагу, що відповідачем не доведено, що кошти на зазначених рахунках є його особистою власністю та не спростовано презумпцію спільності права власності подружжя на кошти, які знаходяться на вказаних рахунках. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивачки в цій частині. Слід визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину грошових коштів, що знаходяться на рахунках в Акціонерному Товаристві «Райффайзен Банк Аваль», які відкриті на ім`я [PERSON] , а саме на: - поточному рахунку № [NUMBER] (дата відкриття 15.01.2015/дата закриття 28.06.2017), залишок коштів на якому станом на 27.03.2017 складав 50,11 дол. США (п`ятдесят доларів США 11 центів) - у сумі - 25,05 дол. США (двадцять п`ять доларів США 05 центів); - картковому рахунку № [NUMBER] (дата відкриття 19.08.2014/дата закриття 28.08.2017), залишок коштів на якому станом на 27.03.2017 складав 09,46 дол. США (дев`ять доларів США 46 центів) - у сумі - 4,73 дол.США (чотири долари США 73 центи) та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину грошових коштів, що знаходяться на рахунках в Акціонерному товаристві «Універсал Банк», які відкриті на ім`я [PERSON] , а саме на: - рахунку № [NUMBER] (дата відкриття 07.10.2013/дата закриття 30.06.2017), залишок коштів на якому станом на 27.03.2017 складав 41,63 євро (сорок одне євро шістдесят три центи) - у сумі - 20, 81євро (двадцять євро вісімдесят один цент); - рахунку № [NUMBER] (дата відкриття 08.07.2014/дата закриття 06.07.2017), залишок коштів на якому станом на 27.03.2017 складав 2 004,42 дол. США (дві тисячі чотири долари США сорок два центи) - у сумі - 1 002, 21 дол. США (одна тисяча два долара США двадцять один цент). Щодо позовних вимог позивачки про визнання спільною сумісною власністю подружжя та розподілу спільного сумісного майна подружжя, а саме: грошових коштів на рахунках у АТ КБ «Приватбанк» та АТ «Укрсоцбанк», суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог в цій частині.62 Відповідно до ч.ч.1,3, 4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Тобто, при зверненні до суду з позовом на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог. Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача. Згідно з ч.ч.1,2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 5,6 ст. 81 ЦПК України визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням часткового задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивачки підлягає також 2 748,23 грн. судового збору

Outcome: partial