overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований 12 вересня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Попаснянського районного управління юстиції, актовий запис №117. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Позивачка посилається на те, що на протязі останніх 5 років сімейне життя з відповідачем поступового погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Примирення з відповідачем неможливе. За домовленістю дитина буде проживати з нею. Позивачка в судове засідання не з'явилась, у наданій суду позовній заяві просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Клопотання про розгляд справи за його відсутності від відповідача до суду не надходило, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2\~ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3\~ст.105 СК України, визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 вересня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Попаснянського районного управління юстиції, актовий запис №117. Сімейне життя сторін поступового погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна сторонами не заявлено. За домовленістю сторін місцем проживання дитини визначено з матір'ю. Врахувавши вищевикладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені\~ст. 112 СК України\~підстави для розірвання шлюбу. Позивачка ані у позові, ані у письмовій заяві про здійснення судового розгляду без її участі, не зазначила про вибір прізвища після розірвання шлюбу. На підставі викладеного, відповідно дост.ст.104,105,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований 15.02.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Карлівського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №13. Позивачка посилається на те, що подружні стосунки між нею та відповідачем припинені з 15.02.2015 року по причині відсутності взаєморозуміння; сім'я фактично розпалася; відновлення подружніх стосунків позивачка не бажає. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з матірю. Спору щодо поділу майна між сторонами немає. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності і зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити такі. При винесенні рішення позивачка просила змінити її шлюбне прізвище на дошлюбне. Відповідач в судове засідання не з'явився і надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив суд розглядати справу без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15.02.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Карлівського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №13 (а.с. 7-8). Подружні стосунки між сторонами припинені з 15.02.2015 року через відсутність взаєморозуміння; сім'я фактично розпалася; відновлення подружніх стосунків сторони не бажають. Від спільного подружнього життя сторони мають спільну неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], про що свідчать записи у свідоцтві про народження (а.с. 5). Після розірвання шлюбу дочка залишиться проживати з матірю. Спір щодо поділу майна між сторонами відсутній. Врахувавши вищевикладене, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти. Скориставшись правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, яке встановлене ст. 113 СК України, позивачка вирішила змінити прізвище на дошлюбне. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований 16.10.2009 року у Верхньоланнівській сільській раді Карлівського району Полтавської області, актовий запис №02. Позивачка посилається на те, що подружні стосунки між нею та відповідачем припинені з липня 2016 року по причині відсутності взаєморозуміння; сім'я фактично розпалася; відновлення подружніх стосунків позивачка не бажає. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з матірю. Спору щодо поділу майна між сторонами немає. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності і зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити такі. Відповідач в судове засідання не з'явився і надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив суд розглядати справу без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16.10.2009 року у Верхньоланнівській сільській раді Карлівського району Полтавської області, актовий запис №02 (свідоцтво серії 1-КЕ №062293, а.с. 6). Подружні стосунки між сторонами припинені з липня 2016 року через відсутність взаєморозуміння; сім'я фактично розпалася; відновлення подружніх стосунків сторони не бажають. Від спільного подружнього життя сторони мають спільну неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], про що свідчать записи у свідоцтві про народження серії 1-КЕ №121175. (а.с. 4) Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з матірю. Спір щодо поділу майна між сторонами відсутній. Врахувавши вищевикладене, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти. Скориставшись правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, яке встановлене ст. 113 СК України, позивачка вирішила не змінювати прізвище на дошлюбне. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований 16 листопада 1990 року Гірським РАЦС при Гірській міській раді Луганської області. Позивачка посилається на те, що з жовтня 2018 року вони з відповідачем припинили шлюбні відносини. Сторони мають дорослу доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач розірвати шлюб через органи РАЦС не бажає. Спору щодо поділу майна між сторонами немає. Після розірвання шлюбу позивачка просила залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]» . Позивачка в судове засідання не з'явилась, у наданій суду заяві просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився і надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив суд розглядати справу без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3 ст. 105 СК України, визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 листопада 1990 року Гірським РАЦС при Гірській міській раді Луганської області. Сторони з з жовтня 2018 року вони з відповідачем припинили шлюбні відносини. Надані сторонами заяви свідчать, що збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них. Спору про поділ майна сторонами не заявлено. Врахувавши вищевикладене, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти. Скориставшись правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, яке встановлене ст. 113 СК України, позивачка вирішила залишити шлюбне прізвище. На підставі викладеного, відповідно дост.ст.104,105,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований 19.02.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Карлівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №09. Позивачка посилається на те, що подружні стосунки між нею та відповідачем остаточно припинені з вересня 2017 по причині відсутності взаєморозуміння; сім'я фактично розпалася; відновлення подружніх стосунків позивачка не бажає. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з матірю. Спору щодо поділу майна між сторонами немає. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності і зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити такі. Відповідач в судове засідання не з'явився і надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив суд розглядати справу без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19.02.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Карлівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №09 (свідоцтво серії 1-КЕ №078012, а.с. 5-6). Подружні стосунки між сторонами остаточно припинені з вересня 2017 через відсутність взаєморозуміння; сім'я фактично розпалася; відновлення подружніх стосунків сторони не бажають. Від спільного подружнього життя сторони мають спільну неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], про що свідчать записи у свідоцтві про народження серії 1-КЕ №134318. (а.с. 7) Після розірвання шлюбу дочка залишиться проживати з матірю. Спір щодо поділу майна між сторонами відсутній. Врахувавши вищевикладене, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти. Скориставшись правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, яке встановлене ст. 113 СК України, позивачка вирішила не змінювати прізвище на дошлюбне. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований 19.11.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Карлівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №154. Позивачка посилається на те, що подружні стосунки між нею та відповідачем припинені з серпня 2014 року по причині відсутності взаєморозуміння; сім'я фактично розпалася; відновлення подружніх стосунків позивачка не бажає. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з матірю. Спору щодо поділу майна між сторонами немає. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності і зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити такі. Відповідач в судове засідання не з'явився і надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив суд розглядати справу без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19.11.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Карлівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №154 (свідоцтво серії 1-КЕ №088797, а.с. 4). Подружні стосунки між сторонами припинені з серпня 2014 року через відсутність взаєморозуміння; сім'я фактично розпалася; відновлення подружніх стосунків сторони не бажають. Від спільного подружнього життя сторони мають спільну неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], про що свідчать записи у свідоцтві про народження серії І-КЕ №154643 (а.с. 5). Після розірвання шлюбу дочка залишиться проживати з матірю. Спір щодо поділу майна між сторонами відсутній. Врахувавши вищевикладене, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти. Скориставшись правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, яке встановлене ст. 113 СК України, позивачка вирішила не змінювати прізвище на дошлюбне. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований 20.11.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Карлівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №134. Позивачка посилається на те, що подружні стосунки між нею та відповідачем припинені з 07 березня 2017 року по причині відсутності взаєморозуміння; сім'я фактично розпалася; відновлення подружніх стосунків позивачка не бажає. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір'ю. Спору щодо поділу майна між сторонами немає. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності і зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити такі. Відповідач в судове засідання не з'явився і надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив суд розглядати справу без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20.11.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Карлівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №134 (свідоцтво серії [NUMBER] а.с. 4). Подружні стосунки між сторонами припинені з 07 березня 2017 року через відсутність взаєморозуміння; сім'я фактично розпалася; відновлення подружніх стосунків сторони не бажають. Від спільного подружнього життя сторони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчать записи у свідоцтві про народження серії [NUMBER]. (а.с. 5) Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з матір'ю. Спір щодо поділу майна між сторонами відсутній. Врахувавши вищевикладене, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти. Скориставшись правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, яке встановлене ст. 113 СК України, позивачка вирішила не змінювати прізвище на дошлюбне. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований 20 грудня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Попаснянського районного управління юстиції у Луганській області. Позивачка посилається на те, що збереження шлюбу з відповідачем стало неможливим через постійні сварки та непорозуміння. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Спору щодо поділу майна між сторонами немає. Після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище. Позивачка в судове засідання не з'явилася, у наданій суду заяві просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився і надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив суд розглядати справу без його участі. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3 ст.105 СК України, визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 грудня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Попаснянського районного управління юстиції у Луганській області. Збереження шлюбу з відповідачем стало неможливим через постійні сварки та непорозуміння. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Надані сторонами заяви свідчать, що збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них. Спору про поділ майна сторонами не заявлено. Врахувавши вищевикладене, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти. Скориставшись правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, яке встановлене ст. 113 СК України, позивачка вирішила залишити шлюбне прізвище. На підставі викладеного, відповідно дост.ст.104,105,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований 21 липня 2015 року у Карлівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №125. Позивачка посилається на те, що подружні стосунки між нею та відповідачем припинені у листопаді 2017 року по причині відсутності взаєморозуміння; сім'я фактично розпалася; відновлення подружніх стосунків позивачка не бажає. Від спільного подружнього життя сторони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишиться проживати з матірю. Спору щодо поділу майна між сторонами немає. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності і зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити такі. Відповідач в судове засідання не з'явився і надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив суд розглядати справу без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 липня 2015 року у Карлівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №125 (а.с. 5). Подружні стосунки між сторонами припинені через відсутність взаєморозуміння; сім'я фактично розпалася; відновлення подружніх стосунків сторони не бажають. Від спільного подружнього життя сторони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6), який після розірвання шлюбу залишиться проживати з матірю. Спір щодо поділу майна між сторонами відсутній. Врахувавши вищевикладене, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти. Скориставшись правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, яке встановлене ст. 113 СК України, позивачка вирішила змінити прізвище на дошлюбне. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved