Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. В зазначеній квартирі також зареєстровані: [PERSON]- її мати та відповідач у справі - її брат [PERSON] З 1995 року відповідач виїхав в невідомому напрямку, начебто на заробітки до Російської Федерації, забравши всі свої особисті речі. З того часу позивачка не бачила відповідача, де він знаходиться їй не відомо. Посилаючись на те, що відповідач не користується квартирою понад шість місяців, не приймає участі в утриманні квартири та оплаті комунальних послуг, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням: квартирою [ADDRESS]. В судове засідання сторони не з'явились. Від позивачки надійшла заява, в якій вона позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Представник третьої особи КП «Сумижитло» в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, при вирішення зазначеної справи покладаються на розсуд суду. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, не здійснювалось. Матеріалами справи встановлено, що згідно договору дарування квартири від 18 вересня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] подарувала позивачці [PERSON] квартиру [ADDRESS] (а.с. 5). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №9585651 від 18 вересня 2013 року [PERSON] належить на праві приватної власності 4-кімнатна квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Відповідно до довідки ТОВ «Жилищник» від 15 липня 2014 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивачка - [PERSON], її мати - [PERSON], та відповідач - [PERSON].(а.с. 7). Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За чинним житловим законодавством обов'язковою умовою виникнення права користування житлом членами сім'ї його власника є спільне проживання членів сім'ї з власником. Факт непроживання відповідача в квартирі [PERSON] [ADDRESS] тобто понад один рік без поважних причин підтверджується матеріалами справи, зокрема актом про непроживання від 15 липня 2014 року. Таким чином встановлено, що відповідач понад один рік не мешкає у спірній квартирі без поважних причин, відсутні переконливі докази, які б підтвердили поважність причин не проживання і були б підставою для продовження цього строку не проживання в спірному житлі. Доказів, які б свідчили про наявність домовленості між сторонами про тимчасове проживання відповідача за іншою адресою та збереження у цей час за нею права користування житлом, останній суду не надав. На підставі вищезазначеного суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивачки, визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved