Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визначити місце проживання дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Позовна заява обґрунтована тим, що 22 травня 2012 року між позивачкою - [PERSON] та відповідачем - [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу у позивачки та відповідача народились діти - донька [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] . З червня 2017 року між позивачем та відповідачем остаточно припинені шлюбні відносини, вони не ведуть спільне господарство та разом не проживають. 10 вересня 2018 року рішенням Мелітопольського міськрайонного суду шлюб було розірвано. Відповідач після розлучення не надавав матеріальної допомоги на утримання дітей, тому 06 листопада 2017 рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з [PERSON] було стягнуто аліменти. З 2012 року позивачка разом з дітьми мешкає за адресою: [ADDRESS] , в квартирі, яка належить на праві приватної власності матері відповідача - [PERSON] . Після розлучення з відповідачем в них склались складні взаємовідносини, виникали питання з приводу виховання дітей. З сином у відповідача контакт не налагоджувався, тому він більш спілкувався з донькою. Періодично відповідач вимагав виселитись з квартири, яка належить його матері. З липня 2020 року відповідач забрав доньку до себе та з цього часу вона проживає за його місцем мешкання. Також, без згоди позивачки, він перевів її до іншої школи та не дозволяє забирати доньку, а дозволяє лише короткочасні зустрічі. Крім того, позивачка зазначила, що відповідач страждає на неврологічне захворювання, що обумовлює його складний характер, вважає, що дана обставина може негативно вплинути на виховання доньки. Аліменти відповідач не сплачує, шляхом погроз змусив позивачку написати розписку про відсутність претензій щодо сплати аліментів. Згоди з відповідачем щодо місця проживання дітей не досягнуто. Позивачка з 17.09.2019 року працює у відділі змістовного дозвілля КЗ «Центр позашкільної освіти», має постійний заробіток. Позивачка дбайливо слідкує за здоров`ям дітей, тому може надати дітям належне виховання, освіту та забезпечити їх добробут. Ухвалою суду від 22.09.2020 року відкрито загальне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 23.10.2020 року. Ухвалою суду від 24.11.2020 року по справі проведено підготовче судове засідання та призначено судовий розгляд на 19.01.2021 року. У судовому засіданні позивачка і її представник підтримали повністю позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні. Також позивач зазначила, що в лютому 2021 року відповідач повернув доньку та на теперішній час вона проживає разом з нею. У судовому засіданні відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог. Пояснив, що у березні 2020 рок у позивачки виникли проблеми з роботою, склалось скрутне матеріальне становище, тому, з метою полегшення її існування, він забрав доньку до себе. Він ніколи не перешкоджав спілкуванню доньки з матір`ю, періодично вона відвідувала її. Позивачка не завжди добросовісно виконує свої батьківські обов`язки, іноді відсутні продукти харчування, в квартирі безлад. Діти часто залишались самі дома, без нагляду. Аліменти сплачує на двох дітей у розмірі 2700-2800 гривень, заборгованості не має. Він має постійне місце роботи, матеріально забезпечений, Відповідач бажає приймати участь у вихованні дітей та спілкуватись з ними без обмеження часовими рамками. Вважає, що можливим є варіант, коли діти 2 тижня живуть з ним, 2 тижня- з матір`ю. Від представника третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Прокопенко О. до суду надійшла заява, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності. Крім того, просить долучити до матеріалів справи рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 10.06.2021 року №123/3 та висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 22 травня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] , було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайоного управління юстиції Запорізької області, актовий запис 246. Після укладення шлюбу прізвище « [PERSON] » змінено на « [PERSON] » /а.с.8/. Від вказаного шлюбу сторони мають дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] , виданим Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Запорізької області, актовий запис 671, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайоного управління юстиції Запорізької області, актовий запис 866 /а.с.6,7/. 10 вересня 2018 року рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, рішення набрало законної сили 11.10.2018 року /а.с.21/. 06 листопада 2017 рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , /а.с.14/. Відповідно до копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08.09.2020 року №223137607, квартира [ADDRESS] належить на праві власності на підставі договору міни від 23.05.1997, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Сєдовою Н.В., реєстровий № 2089 [PERSON] (матері відповідача) /а.с.26/. Згідно довідок про реєстрацію місця проживання особи, виданих Відділом реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] /а.с.11,12/. Як вбачається з характеристики, складеної уповноваженою особою по будинку від 25.08.2020 року [PERSON] , [INFO] мешкає за адресою: [ADDRESS] , з 2012 року разом з дітьми: донькою [PERSON] , [INFO] та сином [PERSON] , [INFO] . За роки проживання проявила себе виключно з позитивної сторони. Жінка підтримує гарні відносини з сусідами, алкогольними напоями не зловживає, проводить достатньо часу з дітьми на дитячому майданчику. Конфліктних ситуацій чи скарг від сусідів не було/а.с.13/. Відповідно до довідки, виданої Комунальним закладом «Центр позашкільної освіти» Мелітопольської міської ради Запорізької області № 96 від 21.08.2020 року, [PERSON] , працює на посаді керівника гуртка з 17.09.2019 року у відділ змістовного дозвілля КУ «Центр позашкільної освіти» Мелітопольської міської ради Запорізької області/а.с.9/ Згідно довідки про доходи Управління освіти Мелітопольської міської ради Запорізької області № 518 від 21.08.2020, [PERSON] за період з лютого 2020 року по липень 2020 року отримала дохід у розмірі 18 615 гривень/а.с.10/. Як вбачається з характеристики, виданої Комунальним закладом «Центр позашкільної освіти» Мелітопольської міської ради Запорізької області № 115 від 10.09.2020 року, [PERSON] , працює на керівником хореографічного гуртка «Черешенька» з 17.09.2019 року. За час роботи проявила себе як високопрофесійний педагог, приймає активну участь у виховних та культурно-масових заходах клубу, користується повагою та авторитетом серед колег, дітей та їх батьків/а.с.34/. Згідно копії особистої медичної книжки серії [NUMBER], [PERSON] не має протипоказань для виконання обов`язків хореографа КЗ Центр позашкільної освіти» ММР ЗО/а.с.17/. Відповідно до довідки-характеристики № 152 від 21.09.2020, виданої Мелітопольською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 14, [PERSON] навчалась в МЗОШ 3 14 з 01.09.2018 по 30.05.2020. [PERSON] , матір дитини, приймала активну участь в житті доньки, відвідувала батьківські збори, вносила добровільні внески на ремонт класу, оплачувала групу подовженого дня, відвідувала класні свята, цікавилась успіхами дитини. Батько дівчинки - [PERSON] , іноді телефонував та цікавився успіхами дитини у навчанні, батьківські збори не відвідував/а.с.43/. Згідно довідки №341 від 15.09.2020 року, виданої Т.в.о.директора НВК №16 Мелітопольської міської ради Запорізької області, [PERSON] зарахована до 3-І класу відповідно до наказу № 47 від 31.08.2020 /а.с.33/. Крім того, допитані в судовому засіданні свідки пояснили наступне. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює викладачем Мелітопольського коледжу культури. З позивачкою знайома з 2004 року, коли була її класним керівником. З тих пір підтримує з нею дружні стосунки. З відповідачем не знайома, однак знає, що він постійно здійснює психологічний тиск на позивачку, виганяв її з дітьми з квартири. Позивачку характеризує тільки з позитивної сторони, як дбайливу матір та добру господиню. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що проживає по сусідству з позивачкою. Добре знає їх родину, зі слів позивачки знає про проблеми, які виникли після розірвання шлюбу у вихованні та спілкуванні з дітьми. Влітку 2020 року була очевидицею конфлікту, коли відповідач зі своєю новою дружиною приїхали на таксі у двір по [ADDRESS] , та під час сварки з позивачкою, приснули їй в обличчя перцевим балончиком, після чого забрали [PERSON] та поїхали. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. У відповідності до ч.1 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частиною 1 ст. 161 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ст.29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Так, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Згідно ст.19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до ч.5 ст. 19 Сімейного Кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей та документів, які стосуються справи. З висновку органу опіки та піклування від 10.06.2021 року №123/3 вбачається, що питання щодо визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Мелітопольської міської ради Запорізької області 24.05.2021. Враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 24.05.2021,

Outcome: partial