Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом,відповідно до якого зазначила,що 15 серпня 2005 року між нею, [PERSON], та [PERSON] був розірваний шлюб. Від шлюбу з відповідачем із нею залишилась проживати їхня малолітня донька - [PERSON], [INFO]. 27 березня 2006 року рішенням Ірпінського міського суду Київської області по справі №2-729/06 стягнуто з [PERSON] аліменти на її користь утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі /14 частини всіх видів заробітку, але не менше розміру встановленого чинним законодавством та при його зміні. В цей ж день, Ірпінським міським судом було видано виконавчий лист про примусове виконання рішення суду. Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Ірпінь від 27 квітня 2006 року було відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-729/06 від 27 березня 2006 року. Поскільки відповідач офіційно ніде не працевлаштований, аліментні зобов’язання виконує не своєчасно та не в повному розмірі, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції обчислено розмір заборгованості із сплати аліментів виходячи з середньомісячної заробітної плати по м. Ірпеню Київської області . За період з 01 листопада 2012 року по 31 липня 2014 року заборгованість відповідача склала 6801,34 грн. Відповідно до ст. 196 Сімейного кодексу України вона має право на стягнення із відповідача неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Позивачка просила стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з 01 грудня 2012 року по 10 липня 2014 року в сумі 15330,98 грн. та судові витрати в сумі 243,60 грн. У послідуючому позивачка подала заяву про уточнення позовних вимог,відповідно до якої просить стягнути із відповідача на її користь неустойку(пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.12.2012р по 03.10.2014р в сумі 15310,48 грн. та понесені судові витрати в сумі 1705,20 грн. Представник позивачки [PERSON]І - Уманець Т у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав,зазначив,що із позивачкою у нього була усна домовленість про те,що він раз на півроку буде погашати заборгованість по аліментам,аліменти позивачці він сплачував,але не у повному обсязі. Просив зменшити розмір неустойки до 6000гр,поскільки він хворіє,має неповнолітню дитину. Суд,заслухавши пояснення учасників процесу,дослідивши письмові докази по справі,вважає позов таким,що підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст.3 ЦПК України «Кожна особа має право у порядку,встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів.У випадках,встановлених законом,до суду можуть звертатися органи та особи,яким надано право захищати права,свободи та інтереси інших осіб,або державні чи суспільні інтереси». Відповідно до ст..11 ч 1 ЦПК України «Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі». Відповідно до ст.. 60 ЦПК України»Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень,крім випадків,встановлених ст.. 61 цього Кодексу». Відповідно до ст.. 61 ч 3 ЦПК України «Обставини,встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі,що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ,у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини». У судовому засіданні було встановлено,що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі.15 серпня 2005 року шлюб було розірвано. Від шлюбу сторони по справі мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. 27 березня 2006 року рішенням Ірпінського міського суду Київської області по справі №2-729/06 було стягнуто з [PERSON] аліменти на користь позивачки на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі /14 частини всіх видів заробітку. На підставі вказаного рішення суду було видано виконавчий лист про його примусове виконання. Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Ірпінь від 27 квітня 2006 року було відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-729/06 від 27 березня 2006 року.Наведені обставини справи стверджуються у судовому засіданні копією рішення суду (а.с.5-7),копією виконавчого листа та постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с 8-9),копією свідоцтва про народження(а.с. 11). Крім того,у судовому засіданні було встановлено,що відповідач по справі сплачував аліменти нерегулярно та не у повному обсязі,внаслідок чого за період з 01 листопада 2012 року по 01 липня 2014 року заборгованість по аліментам відповідача склала 6045,34 грн.,що стверджується розрахунком державного виконавця(а.с.10,30). Станом на 15.10.2014р заборгованість по аліментам становить 463гр 50 коп (а.с. 108). Відповідно до ст.. 196 СК України « При виникненні заборгованості з вини особи,яка зобов»язана сплачувати аліменти за рішенням суду,одержувач аліментів має право на стягнення неустойки(пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів ». Згідно поданого до суду розрахунку розмір неустойки(пені) за період з 01.12.2012р по 03.10.2014р становить 15310,48 грн. (а.с. 124-125). При вирішенні спору по суті суд приймає до уваги даний розрахунок,поскільки відповідач по справі зазначений розрахунок не оспорив та не надав до суду доказів,які б спростовували порядок нарахування неустойки та її сумму. Щодо заперечень відповідача в тій частині,що між ним та позивачкою існувала домовленість про періодичне погашення заборгованості по аліментам ,то дані заперечення суд не приймає до уваги ,поскільки на підтвердження даних обставин відповідач не надав до суду жодного доказу. При вирішенні спору по суті суд враховує ті обставини,що відповідач з часу винесення рішення суду про стягнення із нього аліментів на утримання дитини,аліменти сплачував щомісяця,але не в повному обсязі,періодично погашав заборгованість по аліментам,також суд враховує ту обставину,що відповідач за вказаний період не мав постійного місця роботи,має ще одну неповнолітню дитину,хворіє(а.с. 109),тому суд вважає за можливе застосувати ч 2 ст. 196 СК України і зменшити розмір неустойки.У зв»язку з викладеними обставинами суд стягує із [PERSON] на користь [PERSON] неустойку(пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.12.2012р по 03.10.2014р в суммі 7000 гр. та судові витрати понесені на оплату судового збору у суммі 243гр 60 коп. Щодо вимог позивачки в частині відшкодування їй витрат на правову допомогу у суммі 1 461гр 60 коп,то дані вимоги суд вважає безпідставними та такими,що не підлягають до задоволення,поскільки суду не було надано доказів тих обставин,що позивачка понесла зазначені витрати по даній справі. На підставі ст.195,196 СК України,

Outcome: partial