overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що 06.04.2015 року померла її мати [PERSON] у м.Гірське Луганської області. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS], та квартири [ADDRESS]. Вона є спадкоємицею першої черги за законом, інші спадкоємці, які бажають прийняти спадщину відсутні, однак вона пропустила строк прийняття спадщини через антитерористичну операцію на території Луганської області. Просила визнати причини пропуску строку прийняття спадщини поважними, визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], померлої 06 квітня 2015 року, у три місяці з дня набрання рішенням законної сили. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явились. Представник позивачки надав до суду заяву, відповідно до якої справу просив розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради відповідно до наданої заяви справу просив розглянути без його участі, позов визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла 06 квітня 2015 року у місті Гірське Попаснянського району Луганської області, про що свідчить копія свідоцтва про смерть (а.с.35). Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS], та квартири [ADDRESS] (а.с.6-21). Позивачка є спадкоємцем за законом першої черги як донька померлої, що підтверджується копією свідоцтва про народження та свідоцтва про шлюб (а.с.27,34). Позивачка своєчасно не звернулася із заявою про прийняття спадщини через проведення на території Луганської області антитерористичної операції, внаслідок чого вона була позбавлена можливості приїхати до Луганської області. Суд вважає поважними причини пропуску позивачкою строку прийняття спадщини, тому визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що 12.08.2014 року помер [PERSON] у м. Лабитнанги Ямало Ненецького автономного округу Російської Федерації. Після його смерті залишилась квартира, розташована за адресою: Луганська область, м. Попасна, вул. Леніна (Миру), буд.153 кв.16, яку відповідно до заповіту померлий заповів позивачці. Вона є єдиною спадкоємицею відповідно до заповіту ВТВ 010045 р №162 від 16.05.2013 року, однак вона пропустила строк прийняття спадщини через антитерористичну операцію на території Луганської області. Просила визнати причини пропуску строку прийняття спадщини поважними, визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого 12 серпня 2014 року, у три місяці з дня набрання рішенням законної сили. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явились, подали до суду заяви, відповідно до яких справу просили розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради відповідно до наданої заяви справу просив розглянути без його участі, позов визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер 12 серпня 2014 року у місті м. Лабитнанги Ямало Ненецького автономного округу Російської Федерації, про що свідчить копія свідоцтва про смерть (а.с.11). Постійним місцем проживання спадкодавця є м.Попасна Луганської області, вул. Леніна (Миру), буд.153 кв.16, що підтверджується копією домової книги (а.с.16-18). Отже місцем відкриття спадщини згідно ст. 1221 ЦК України є м.Попасна Луганської області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] (Миру) у м. Попасна Луганської області (а.с.14-18). Позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом ВТВ 010045 р №162 від 16.05.2013 року, що підтверджується копією заповіту (а.с.19) та витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі (а.с.10). Позивачка своєчасно не звернулася із заявою про прийняття спадщини через проведення на території Луганської області антитерористичної операції, внаслідок чого вона була позбавлена можливості приїхати до Луганської області. Суд вважає поважними причини пропуску позивачкою строку прийняття спадщини, тому визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що 12.08.2014 року помер [PERSON] у м. Лабитнанги Ямало Ненецького автономного округу Російської Федерації. Після його смерті залишилась квартира, розташована за адресою: Луганська область, м. Попасна, вул. Леніна (Миру), буд.153 кв.16, яку відповідно до заповіту померлий заповів позивачці. Вона є єдиною спадкоємицею відповідно до заповіту ВТВ 010045 р №162 від 16.05.2013 року, однак вона пропустила строк прийняття спадщини через антитерористичну операцію на території Луганської області. Просила визнати причини пропуску строку прийняття спадщини поважними, визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого 12 серпня 2014 року, у три місяці з дня набрання рішенням законної сили. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явились, подали до суду заяви, відповідно до яких справу просили розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради відповідно до наданої заяви справу просив розглянути без його участі, позов визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер 12 серпня 2014 року у місті м. Лабитнанги Ямало Ненецького автономного округу Російської Федерації, про що свідчить копія свідоцтва про смерть (а.с.11). Постійним місцем проживання спадкодавця є м.Попасна Луганської області, вул. Леніна (Миру), буд.153 кв.16, що підтверджується копією домової книги (а.с.16-18). Отже місцем відкриття спадщини згідно ст. 1221 ЦК України є м.Попасна Луганської області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] (Миру) у м. Попасна Луганської області (а.с.14-18). Позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом ВТВ 010045 р №162 від 16.05.2013 року, що підтверджується копією заповіту (а.с.19) та витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі (а.с.10). Позивачка своєчасно не звернулася із заявою про прийняття спадщини через проведення на території Луганської області антитерористичної операції, внаслідок чого вона була позбавлена можливості приїхати до Луганської області. Суд вважає поважними причини пропуску позивачкою строку прийняття спадщини, тому визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулася до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що від спільного подружнього життя з відповідачем вони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який з 01.09.2015 року є студентом денного відділення Полтавського кооперативного коледжу, на платній основі. Син знаходиться на утриманні матері. Матеріальну допомогу на утримання сина відповідач не надає. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON],[INFO], у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів відповідача щомісячно до досягнення сином 23 років, до припинення навчання. Позивачка до суду не зявилася, але від неї надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку шляхом подання оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Клопотання про розгляд справи за його відсутності від відповідача до суду не надходило, тому суд, за письмової згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Від третьої особи також мається заява про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст.\~199\~ч.1\~СК України,якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Тобто передбаченою цією нормою обовязковою умовою для стягнення аліментів є потреба повнолітнього сина чи дочки у матеріальній допомозі з боку батьків, та наявна у батьків можливість надавати матеріальну допомогу. Встановлено, відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про встановлення батьківства (а.с.4). Відповідно до довідки № 1001 від 22.10.2018 [PERSON] є студентом 4 курсу Полтавського кооперативного коледжу з 01.09.2015 по 30.06.2019. Степендію не отримує, навчається на контрактній основі ( а.с.5). Факт навчання також підтверджується договором про підготовку молодшого спеціаліста (а.с.6). Суд вважає, що під час навчання [PERSON] потребує матеріальної допомоги з боку батьків, оскільки несе витрати у звязку з навчанням та не має можливості себе утримувати. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що є передбачені\~ст. 199 СК України\~підстави для стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. З врахуванням обставин, передбачених ст.ст. 184,200 СК України, суд вважає за доцільне стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина на період його навчання, у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу). Згідно вимог\~ст. 141 ЦПК України,\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 704 грн. 80 копійок Відповідно до\~ст. 430 ЦПК України\~рішення підлягає негайному виконанню у межах платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що від спільного подружнього життя з відповідачем вони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який навчається у Полтавському національному технічному університеті ім.Ю.Кондратюка на факультеті «Нафтогазова інженерія та технологія» на контрактній основі, денна форма. Матеріальну допомогу на утримання сина відповідач не надає. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів відповідача щомісячно до досягнення сином 23 років або до припинення навчання. Позивачка до суду не з`явилася, але від неї надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку шляхом подання оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Клопотання про розгляд справи за його відсутності від відповідача до суду не надходило, тому суд, за письмової згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 199 ч.1 СК України,якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Тобто передбаченою цією нормою обов`язковою умовою для стягнення аліментів є потреба повнолітнього сина чи дочки у матеріальній допомозі з боку батьків, та наявна у батьків можливість надавати матеріальну допомогу. Встановлено, відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження та зміну імені (а.с.8,9). Відповідно до довідки від 21.03.2019 [PERSON] поселений та проживає у гуртожитку [ADDRESS] національного технічного університету ім.Ю.Кондратюка з 01.09.2018 по 30.06.2019 ( а.с.13). Факт навчання підтверджується договором №03-18 від 08.08.2018 про надання освітніх послуг (а.с.12) та довідкою №110-33 від 21.03.2019 (а.с.17). Суд вважає, що під час навчання [PERSON] потребує матеріальної допомоги з боку батьків, оскільки несе витрати у зв`язку з навчанням та не має можливості себе утримувати. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що є передбачені ст.199 СК України підстави для стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. З врахуванням обставин, передбачених ст.ст.184,200 СК України, суд вважає за доцільне стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина на період його навчання, у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу). Згідно вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 768 грн. 40 копійок Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню у межах платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулася до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що від спільного подружнього життя з відповідачем вони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який навчається у Полтавському політехнічному коледжі національного технічного університету «Харківський політехнічний Інститут». Матеріальну допомогу на утримання сина відповідач не надає. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/3 частки всіх видів доходів відповідача щомісячно до досягнення сином 23 років або до припинення навчання. Позивачка до суду не з`явилася, але від неї надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку шляхом подання оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Клопотання про розгляд справи за його відсутності від відповідача до суду не надходило, тому суд, за письмової згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст.\~199\~ч.1\~СК України,якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Тобто передбаченою цією нормою обов`язковою умовою для стягнення аліментів є потреба повнолітнього сина чи дочки у матеріальній допомозі з боку батьків, та наявна у батьків можливість надавати матеріальну допомогу. Встановлено, відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Відповідно до довідки від 17.07.2019 [PERSON] є студентом ІІІ курса денного відділення Полтавського політехнічного коледжу національного технічного університету «Харківський політехнічний Інститут». Плановий термін закінчення навчання 30.06.2021 ( а.с.7). Суд вважає,\~що під\~час навчання\~ [PERSON] \~ потребує матеріальної допомоги з боку батьків, оскільки несе витрати у зв`язку з навчанням та не має можливості себе утримувати. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що є передбачені\~ст.199 СК України\~підстави для стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. З врахуванням обставин, передбачених ст.ст.184, 200 СК України, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина на період його навчання, у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу). Згідно вимог\~ст. 141 ЦПК України,\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 768 грн. 40 копійок Відповідно до\~ст. 430 ЦПК України\~рішення підлягає негайному виконанню у межах платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулася до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що від спільного подружнього життя з відповідачем вони мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка є студенткою Красноградського медичного коледжу, навчається на четвертому курсі відділення Сестринська спрва, денної форми навчання за державним замовленням. Дочка знаходиться на утриманні матері. Матеріальну допомогу на утримання дочки відповідач не надає. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів відповідача щомісячно до досягнення дочкою 23 років, до припинення навчання. Позивачка до суду не зявилася, але від її адвоката надійшла письмова заява про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Клопотання про розгляд справи за його відсутності від відповідача до суду не надходило, тому суд, за письмової згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст.\~199\~ч.1\~СК України,якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Тобто передбаченою цією нормою обовязковою умовою для стягнення аліментів є потреба повнолітнього сина чи дочки у матеріальній допомозі з боку батьків, та наявна у батьків можливість надавати матеріальну допомогу. Встановлено, що з 10.10.2003 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.7). Відповідач є батьком [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Відповідно до довідки № 547 від 30.10.2018 [PERSON] є студенткою 4 курсу Комунального закладу охорони здоровя «Красноградський медичний коледж» відділення «Сестринська справа» денної форми навчання за державним замовленням з 01.09.2015. Термін навчання по 30.06.2019 ( а.с.6). Суд вважає, що під час навчання [PERSON] потребує матеріальної допомоги з боку батьків, оскільки несе витрати у звязку з навчанням та не має можливості себе утримувати. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що є передбачені\~ст. 199 СК України\~підстави для стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. З врахуванням обставин, передбачених ст.ст. 184,200 СК України, суд вважає за доцільне стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки на період її навчання, у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу). Згідно вимог\~ст. 141 ЦПК України,\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 704 грн. 80 копійок Відповідно до\~ст. 430 ЦПК України\~рішення підлягає негайному виконанню у межах платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що вона є власником будинку за адресою: Луганська область, Попаснянський район, м. Гірське, вул. Шахтаря, буд.36, на підставі рішення Попаснянського районного суду від 01.07.15 року та витягу про держану реєстрацію речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.07.2015 року. З 2000 року і по теперішній час у вказаній квартирі зареєстрований її онук [PERSON], а з 2002 року був зареєстрований зять [PERSON] Відповідачі зареєстровані у будинку як члени сімї, хоча не проживають у ньому з 2014 року. Просила суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком за адресою: Луганська область, Попаснянський район, м. Гірське, вул. Шахтаря, буд.36 Позивач та його представник судове засідання не зявилися, у письмовій заяві представник позивача просив суд розглянути справу за їх відсутності, позов підтримують. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, у письмових заявах позов визнали, надали згоду і просили зняти їх з реєстраційного обліку за адресою: Україна, Луганська область, м. Гірське, вулиця Шахтаря, будинок 36. Згідно з ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що житловий будинок № 36 по вул. Шахтаря м. Гірське Попаснянського району Луганської області належить позивачу на праві власності. У будинку зареєстровані відповідачі як члени сімї власника. Підставами позову є відсутність відповідачів за місцем реєстрації без поважних причин. В межах заявлених позовних вимог та підстав позову суд зазначає, що правовідносини між сторонами регулюються ст. 405 ЦК України, а не ст. 71, 72 ЖК УРСР, оскільки нормами ст. ст. 71, 72 ЖК УРСР врегульовано відносини щодо державного чи комунального житла. Спірний будинок є обєктом приватної власності, відповідач є сином позивача та зареєстрований у спірному будинку як член сімї, а тому до даних правовідносин належить застосовувати ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ Оскільки між позивачем та відповідачами відсутні інші домовленості (суду не надано доказів про їх наявність), враховуючи, що у судовому засіданні підтверджено факт відсутності відповідачів без поважних причин у спірному будинку понад один рік, суд доходить висновку про наявність передбачених підстав для визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням. На підставі викладеного та ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved