Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сімейне життя поступово почало погіршуватися, на даний час між ними відсутнє розуміння та повага. В них виявилися різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати почуття поваги та любові. Просить розірвати шлюб укладений з відповідачем 01 червня 2000 року зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції, Івано-Франківської області, актовий запис № 58. Неповнолітніх дітей народжених у шлюбі, з відповідачем, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], залишити на проживанні з нею, та після розірвання шлюбу прізвище залишити [PERSON]. В судовому засідання позивачка підтримала свої вимоги з підстав зазначених у позовній заяві та додатково вказала, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, в шлюбі який носить формальний характер, проживати не бажає. Судові витрати просить стягнути з відповідача. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечив щодо розірвання шлюбу про що подав письмову заяву(а.с.10) Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 1 червня 2000 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції, Івано-Франківської області, про що зроблено запис № 58. (а.с.7). За час перебування у шлюбі у сторін народилось троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.8-10). Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Суд визнав, що, між сторонами зникло почуття любові, поваги один до одного, немає взаєморозуміння, тобто тих основ, на яких утримується міцна сімя. Сторони не підтримують подружніх відносин. Згідно ч.1 ст.24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 цього ж Кодексу дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної поваги, любові, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Згідно з ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушення прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. При таких обставинах, враховуючи категоричність заяв позивачки, згоду відповідача, суд, враховуючи інтереси кожного з подружжя, інтереси неповнолітніх дітей, приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати. Спору, щодо місця проживання неповнолітніх дітей у ходу судового розгляду не встановлено, а тому дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] слід залишити на проживання з позивачкою. Після розірвання шлюбуза клопотанням позивачки слід залишити прізвище взяте у шлюбі - [PERSON]. Судові витрати по справі у відповідності до ст. 88 ЦПК України суд, покладає на відповідача. На підставі наведеного, ст.ст.24,54,55,56,110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved