overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про зміну розміру аліментів, посилаючись на те, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 07.09.2012 року з відповідача стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 300 гривень щомісячно до досягнення повноліття. Присуджений судом розмір аліментів не забезпечує потреби доньки, що стало підставою звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів до 1000 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задоволити. Уточнила позов щодо розміру аліментів. Просила стягувати на утримання дитини 500 грн. Зауважила, що присудженої судом суми аліментів не вистачає на потреби доньки. Відповідач має неофіційні доходи. Представник відповідача та відповідач заперечили позов. Погодились сплачувати аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов не підлягаючим задоволенню. Суд вважає, що між сторонами склались правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з утриманням неповнолітньої доньки [PERSON](ст.180 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст.ст.180,182,184,192 СК України- батьки несуть обов'язок по утриманню неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує……матеріальне становище платника аліментів…..інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду….у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану, видно, що відповідач дійсно є батьком [PERSON] [INFO]. Згідно з рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 18.10.2012 року, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON], яка змінила прізвище у зв'язку з одруженням, на утримання доньки [PERSON] стягуються аліменти у розмірі 300 гривень до досягнення повноліття. Позивачем не доведено факт покращення матеріального становища відповідача, зміни його життєвих умов, відповідно погіршення свого матеріального становища, що б давало підстави для зміни призначеного судом розміру аліментів. Не підтверджена можливість відповідача надавати утримання [PERSON] у більшому розмірі. Загальне підвищення цін, зміна прожиткового мінімуму не може бути розцінено судом як визначальний фактор для зміни розміру аліментів. Аргументи позивача про малий розмір аліментів присуджений судом не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки суд не уповноважений переглядати уже прийняте судове рішення, а лише змінити існуючий розмір аліментів за умов передбачених законодавством. Проте відповідач погодився сплачувати аліменти в більшому розмірі-400 грн. щомісячно до досягнення повноліття дитиною. Беручи до уваги згоду відповідача про сплату аліментів в більшому розмірі, зважаючи на інтереси дитини, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню частково.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

позивачка звернулась до суду з позовом про зміну розміру аліментів та стягнення з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини з усіх видів доходів відповідача, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 лютого 2007 року по цивільній справі № 2-590/2007р. постановлено стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 200 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття. Вищевказана сума на даний час є незначною та недостатньою для належного утримання дитини. Тому вона вважає, що отримання аліментів у частці від його прибутків надасть більше можливостей для належного виховання та утримання доньки. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на викладені в позові обставини. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення позивачки, відповідачки, перевіривши матеріали справи, суд дав оцінку зібраним доказам вважає, що позов слід задовольнити. Заслухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, суд дав оцінку зібраним доказам, вважає, що позов слід задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що рішенням рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 лютого 2007 року по цивільній справі № 2-590/2007 р. постановлено стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 200 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття. Як вбачається з довідки №1013 від 16.12.2013 року виданої виконкомом Миртюківської сільської ради Стрийського району Львівської області [PERSON], [INFO] постійно проживає з позивачкою [PERSON] за адресою [ADDRESS] Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи майновий стан сторін, і те, що на утриманні позивачки перебуває дочка [PERSON], [INFO], суд вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти розмірі ? частини з усіх видів доходів відповідача, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виконавчий лист, виданий Стрийським міськрайонним судом на підставі рішення суду від 26 лютого 2007 року по справі №2-590/2007 рік про стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] народження в розмірі 200,00 гривень, слід відкликати. Стягнути з [PERSON] - 243,60 грн. судового збору в користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про зміну розміру аліментів, що стягуються з [PERSON] на її користь на підставі рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.09.2015 року. В позовній заяві позивачка зазначила, що сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.09.2015 року було вирішено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка вказує, що з часу винесення судом рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на її користь змінилося законодавство та розмір аліментів який стягується на дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В зв'язку з викладеним позивачка просила змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь відповідачки з 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/4 частину усіх видів заробітку, але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 169, 224 ЦПК України за згодою позивачки вважає за можливе розглянути справу заочно. Дослідивши наявні у справі матеріали, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, суд, приходить до висновку про необхідність задоволення позову. В ході судового розгляду встановлено, що сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] За рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.09.2015 року з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 182 ч.2, 192 ч.1 Сімейного кодексу України, із змісту яких (в редакції, що діє на час розгляду справи в суді, оскільки правовідносини щодо стягнення аліментів триваючі) слідує, що мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим п'ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. На підставі викладеного, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь держави судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про зміну розміру аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини в розмірі 1/4 частини доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, посилаючись на те, що дитина потребує більших витрат на її утримання. Просила стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі по 500 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та дала пояснення згідно заяви, додавши, що відповідач регулярно їздить на заробітки і має можливість сплачувати більше коштів, присуджений судом розмір аліментів відповідач сплачує, але цих грошей недостатньо. Представник відповідача [PERSON] позову не визнав, зазначив про безпідставність та недоведеність позовних вимог. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Сторони, згідно поданого свідоцтва, мають одну дитину - [PERSON], [INFO]. Як встановлено в судовому засіданні, дитина проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні, сторони проживають окремо. Рішенням Сарненського районного суду від 17 квітня 2013 року стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку боржника щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 березня 2013 року до повноліття дитини. Згідно зі ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. [PERSON] не надала суду належних та допустимих доказів, які б обґрунтовували заявлені вимоги, зокрема, щодо зміни матеріального стану сторін, збільшених витрат на утримання дитини. Нічим не підтверджені доводи позивачки про наявність збільшеного заробітку у відповідача [PERSON], а також що він має нерегулярний, мінливий дохід, чи частину доходу одержує в натурі, не наведено інших обставин, що мають істотне значення для підстав визначати розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного, ст.ст. 184, 192 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про зміну розміру стягнених аліментів на утримання неповнолітньої дитини . Посилалась на те, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] . З відповідача за рішенням суду було стягнуто аліменти у розмірі 1000 гривень на місяць. На теперішній час змінився матеріальний стан відповідача, так як він має постійне місце роботи та стабільну заробітну плату. Просила змінити розмір аліментів з 1000 грн. на ? частину усіх доходів боржника. У судове засідання сторони не зявились, про час,місце розгляду справи повідомлені належним чином. Просили розглянути справу у їх відсутність. Позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач дані вимоги визнав. Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Вказаний факт підтверджується копією свідоцтва про народження./а.с.2/ Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка отримує від відповідача за рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2016 року аліменти у розмірі 1000 гривень на місяць./а.с.4/ На теперішній час [PERSON] працює за контрактом військовим та має стабільну заробітну плату в розмірі 10000 грн. Інших осіб у нього на утриманні не має. Вказані обставини є такими ,що є підставою для збільшення розміру аліментів які стягуються з відповідача. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття. Статтею 192 СК України передбачено,що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням\~суду\~за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них\~та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище неповнолітньої дитини та сторін, той факт, що дитина проживає разом із позивачем. Також, суд враховує, що відповідач є працездатним, не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. Відповідач не надав суду відомостей, щодо його майнового стану, стану здоров'я чи інших відомостей, які впливають на визначення розміру аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Викладене приводить суд до висновку про те, що розмір аліментів наутримання дитини які стягуються з відповідача на користь позивача підлягає збільшенню до ? частини всіх доходів відповідача , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. З відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави. На підставі ст. ст. 180\~,182,192 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про надання дозволу на виїзд за межі України неповнолітньої [PERSON], [INFO], без згоди її батька [PERSON], який безпідставно відмовляє у наданні такого дозволу, ніяким чином його не мотивує, чим порушує права доньки, зокрема, на вільний розвиток її особистості та навчання за кордоном. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач також подав до суду заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу за його відсутності у звязку із занятістю на робочому місці. В судове засідання сторони не з'явилися, тому відповідно з правилами ч.2\~ст. 197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що позивачка перебувала у шлюбі з відповідачем з 1997 по 2003 роки. Від даного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] В 2016 році [PERSON] отримала середню освіту і має намір та бажання продовжити свої навчання та отримати європейську освіту, у звязку з чим має намір поїхати на навчання в до інституту іноземних мов та туризму до республіки Польща в м. Варшава, куди відправила свої документи, їй залишилось пройти співбесіду та з 01.10.2016 року приступити до навчання, але для виїзду за кордон на навчання необхідно нотаріально оформлений дозвіл обох батьків, проти чого позивач не заперечує, а відповідач вищевказаний дозвіл не надає. У відповідності до ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. У відповідності до п. 3 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 року №57 (в редакції постанови КМУ від 25.08.2010 року №724) виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків та в їх супроводі. Пунктом 4 даних правил встановлено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків, здійснюється у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. За таких обставин суд, вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] задовольнити і дозволити тимчасовий виїзд дитини за межі України без дозволу батька до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про надання дозволу на виїзд за межі України неповнолітньої [PERSON], [INFO], без згоди її батька [PERSON], який безпідставно відмовляє у наданні такого дозволу, ніяким чином його не мотивує, чим порушує права доньки, зокрема, на вільний розвиток її особистості та навчання за кордоном. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач також подав до суду заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу за його відсутності у зв'язку із занятістю на робочому місці. В судове засідання сторони не з'явилися, тому відповідно з правилами ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 19 липня 1997 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. В травні 2016 року неповнолітня [PERSON] була запрошена на навчання до республіки Польща, а саме до Інститут гуманітарної психології м. Вроцлав, але для виїзду за кордон на навчання необхідно нотаріально оформлений дозвіл обох батьків, проти чого позивач не заперечує, а відповідач вищевказаний дозвіл не надає. При цьому, вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову, він не наводить. У відповідності до ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. У відповідності до п. 3 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 року №57 (в редакції постанови КМУ від 25.08.2010 року №724) виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків та в їх супроводі. Пунктом 4 даних правил встановлено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків, здійснюється у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. За таких обставин суд, вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] задовольнити і дозволити тимчасовий виїзд дитини за межі України без дозволу батька до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] і посилалась на те, що у період з 04.04.2007р. по 08.07.2008 року перебувала в шлюбі з відповідачем, від якого [INFO] донька [PERSON]. Стверджувала, що малолітня донька проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні, а відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини та не надає матеріальної допомоги на її утримання. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, а відповідач позов визнав та не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно доньки. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON], який є батьком їх спільної доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем до 2007 року. Мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач після розірвання шлюбу припинив виконувати свої обов`язки по вихованню дитини, не проявляє батьківської турботи, проживає окремо та з 2011 року не надає матеріальної допомоги. У зв'язку з вищенаведеним в позивачки виникла необхідність звернутися до суду з вимогою про позбавлення відповідача батьківських прав та стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Позивачка в судовому засіданні 20.11.2014 року в судове засідання не з»явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Просила у заяві від 03.11.2014 року розглядати справу у її відсутності та задовольнити позовну заяву. Відповідач у судові засідання не з'являвся, хоча належним чином повідомлений про час, дату і місце розгляду справи, що підтверджується поштовими рекомендованими повідомленнями. Представник [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав і просив його задовільнити. Прокурор відділу прокуратури м. Житомира Пустовіт М.Л. зазначила, що позовні вимоги підлягають задоволенню та не суперечать інтересам дитини. Дослідивши матеріали справи, думку позивача, представника орган опіки та піклування Житомирської міської ради, прокурора, суд приходить до наступного висновку. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Відповідно до акту гімназії № 23, з метою захисту дитини [PERSON] соціальна служба гімназії просить посприяти позивачці у позбавленні батьківських прав [PERSON] Згідно довідки №291/3 Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції за відповідачем по справі рахується заборгованість по стягненню аліментів на користь позивача на утримання дитини [PERSON] в сумі 19547,30 грн. За висновком виконавчого комітету Житомирської міської ради від 31.10.2014 року № 483 визнано за доцільне позбавити батьківських прав відповідача відносно [PERSON] Таким чином, судом встановлений факт ухилення від виконання відповідачем батьківських обов'язків, що є підставою відповідно до ст. 164 СК України для позбавлення батьківських прав. У відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 243, 60 грн.

Outcome: approved