Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вона є співвласником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Іншим співвласником будинку був її брат [PERSON], померлий [INFO]. За життя брата разом з ним у вказаному будинку проживала та на даний час є зареєстрованою відповідачка [PERSON], яка фактично не проживає в будинку з березня 2013 року, не сплачує комунальні послуги. Позивачка після смерті брата сама обслуговує житловий будинок і вважає, що відповідачка втратила право на користування ним. Просить суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим будинком. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просить їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася по невідомим суду обставинам. Під час судового розгляду справи по суті судом були оглянуті наступні докази: витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08 серпня 2007 року; копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02 квітня 2003 року; копія домової книги; Акт про відсутність особи за місцем реєстрації від 12 квітня 2014 року; копії квитанцій про сплату комунальних послуг. Таким чином, суд, заслухавши пояснення позивачки та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Факт належності позивачці вищезазначеного житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08 серпня 2007 року. Копією домової книги підтверджується факт реєстрації відповідачки у вказаному будинку з 21 лютого 2008 року. Згідно Акту про відсутність особи за місцем реєстрації від 12 квітня 2014 року відповідачка не проживає у зазначеному житловому будинку з 15 березня 2013 року. У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. У ч.2 ст.405 ЦК України зазначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, позивачка є власником вищезазначеного житлового будинку, а реєстрація відповідачки в ньому створює позивачці перешкоди у розпорядженні будинком, відповідачка протягом більше одного року в будинку не проживає, у зв'язку з чим позовні вимоги щодо визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим будинком, підлягають задоволенню. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. На підставі викладеного,

Outcome: approved