Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Комінтернівський ВДВС ХМУЮ про поновлення попереднього юридичного стану та видання виконавчого листа на примусове вселення. У судовому засіданні позивачка змінила свої позовні вимоги , просила лише поновити її право на проживання та користування квартирою № 22 , розташованої за адресою м. Харків пр.-т Маршала Жукова, 12-В. В обґрунтування заявлено позову позивачка та її представник пояснили, що заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.12.2012 року її було виселено з квартири № 22 , розташованої за адресою м. Харків пр.-т Маршала Жукова, 12-В. Вона не знала про винесення заочного рішення, так як не була присутня при розгляді справи, та під час його виконання Комінтернівським ВДВС ХМУЮ, коли з квартири були винесені її речи, знаходилася на стаціонарному лікуванні. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.02.2014 року за її заявою заочне рішення було скасовано, а 25.02.2014 року по заяві представника позивача позов [PERSON] до неї біло залишено без розгляду. Таким чином, позивачка була виселена з квартири, яка є для неї єдиним житлом, на виконання заочного рішення суду, яке було в подальшому скасовано, та провадження по справі залишено без розгляду. Позивачка просить поновити її право на проживання та користування квартирою № 22 , розташованої за адресою м. Харків пр.-т Маршала Жукова, 12-В. Відповідач до суду неодноразово не з*являвся, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином , про причини своєї неявки суд не повідомив. З наданого відповідачем заперечення проти позову вбачається, що він є власником квартири № 22 , розташованої за адресою м. Харків пр.-т Маршала Жукова, 12-В. Позивачка в квартирі не зареєстрована, на момент її виселення займала квартиру незаконно, тому суд своїм рішенням і виселив її з квартири. Відповідач вважає, що у задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити. Представник третьої особи - Комінтернівського ВДВС ХМУЮ до суду не з*явився, подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, та надав суду витяг з ЄДРВП постанову про закінчення виконавчого провадження від 13.05.2013 року. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.12.2012 року по справі № 2020/12526/2012, провадження № 2/2020/3030/2012 було задоволено позов [PERSON] і [PERSON] було виселено з квартири № 22 , розташованої за адресою м. Харків пр.-т Маршала Жукова, 12-В. 13.05.2013 року державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження у зв*язку з виконанням в повному обсязі виконавчого листа № 2/2020/3030/2012, виданого 18.01.2013 року Комінтернівським районним судом ми. Хароква про усунення перешкод у здійсненні [PERSON] права користування та розпорядження своїм майном та виселення [PERSON] з квартири № 22 , розташованої за адресою м. Харків пр.-т Маршала Жукова, 12-В. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.02.2014 року задоволена заява [PERSON] та скасовано заочне рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.12.2012 року по справі за позовом [PERSON] і [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю та виселення. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.02.2014 року за заявою представника позивача залишений буз розгляду позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю та виселення. Згідно ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку передбаченим законом. Відповідно до ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Частиною 3 ст. 47 Конституції України встановлено, що позбавити громадянина житла можна лише на підставі закону за рішенням суду. Статтею 233 ЦПК України передбачено, що заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку , встановленого цим Кодексом. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позивачка [PERSON] була виселена 13.05.2013 року державним виконавцем Комінтернівського ВДВС ХМУЮ з квартири № 22 розташованої за адресою м. Харків пр.-т Маршала Жукова, 12-В та підставі заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.12.2012 року, яке ухвалою тогож суду від 18.02.2014 року було скасовано, а ухвалою суду від 25.02.2014 року позов, пред*явлений [PERSON] залишений без розгляду. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із передбачених законом способів захисту цивільних інтересів є відновлення становища, яке існувало до порушення . Таким чином, суд вважає, що право [PERSON] на проживання та користування квартирою № 22, розташованої за адресою м. Харків пр. Маршала Жукова б. 12-Б, яке існувало до постановлення Комінтернівським районним судом м. Харкова заочного рішення від 19.12.2012 року по справі 2020/12526/2012, яке було в подальшому скасоване, повинно бути поновлено судом . Суд не може прийняти до уваги заперечення відповідача по справі на ту обставину, що позивачка не є власницею квартири, та не зареєстрована в ній, так як зустрічного позову відповідач до суду не пред*являв і ці обставини не є предметом розгляду справи по суті в цьому провадженні. У зв*язку з тим, що позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю та виселення [PERSON], був залишений по заяві його представника без розгляду ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.02.2014 року, суд роз*ясніє відповідачу його право, встановлене ч. 2 ст. 207 ЦПК України, згідно до якої особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суд повторно.

Outcome: approved