Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину в розмірі 2500 гривень щомісячно, на утримання доньки [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 26 березня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №374, був зареєстрований шлюб між сторонами. У сторін є спільна дитина, донька [PERSON], [INFO]. У свідоцтві про народження доньки батьком записаний [PERSON]. Донька проживає разом з [PERSON] та знаходиться на її утриманні та вихованні. Як зазначила позивачка, знаючи, що малолітня дитина потребує постійної батьківської уваги та допомоги, відповідач належної матеріальної допомоги не надає. Позивач вказує, що між сторонами сімейне життя не складається, сторони спільного господарства не ведуть та шлюбні відносини не підтримують значний проміжок часу, а саме з серпня 2015 року. Примирення між ними не можливе. Шлюб фактично розпався та носить формальний характер, тому підлягає розірванню. Позивачка також просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 2500 гривень щомісячно з індексацією відповідно до закону, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання [PERSON], [INFO], до її повноліття, тобто до 01 вересня 2030 року. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси\~ від 01 серпня 2018 року, було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк\~ для подання відзиву на позовну заяву. Позивачка в судове засідання не зявилась та надала на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на його задоволенні в повному обсязі. (а.с. 23). Відповідач по справі також надав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. (а.с. 24). Згідно до вимог ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. Згідно до вимог ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 26 березня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №374, був зареєстрований шлюб між сторонами. (а.с.3). У сторін є спільна дитина, донька [PERSON], [INFO]. (а.с. 7). У свідоцтві про народження доньки батьком записаний [PERSON]. Донька проживає разом з [PERSON] та знаходиться на її утриманні та вихованні. Між сторонами сімейне життя не складається, сторони спільного господарства не ведуть та шлюбні відносини не підтримують значний проміжок часу, а саме з серпня 2015 року. Згідно ч.1\~ст. 24 СК\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч.3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушення прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до\~ст. 9 Конституції України\~є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від\~\~неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи.\~\~\~\~\~\~\~ Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов'язку її утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на їх утримання. У відповідності до\~ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.\~\~ Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1\~ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із штампом суду на позовній заяві, позивач подав її 20 липня 2018 року. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти потрібно стягувати з відповідача, починаючи з 20 липня 2018 року. Оцінивши шлюбні взаємовідносини\~сторін,\~суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сімї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам їхньої дитини, як це передбачено\~ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб між [PERSON] (дошлюбне прізвище Бучко)\~[PERSON] та [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню. Враховуючи матеріальний стан сторін,\~з врахуванням\~встановленого законом\~розміру прожиткового мінімуму\~для\~неповнолітніх дітей, суд вважає можливим, не порушуючи права сторін,\~стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання\~доньки аліменти в розмірі 2500 гривень щомісячно, з індексацією відповідно до закону, проте не менше 50% від прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку щомісячно, до її повноліття. Також, відповідно до положення\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним\~\~стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1409 гривень 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved