Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що з нею проживає спільний син сторін [PERSON] , [INFO] , який наразі продовжує навчання у вищому навчальному закладі та потребує матеріальної допомоги. Позивачка вказала, що відповідач добровільно матеріальну допомогу чину не надає, хоча має таку можливість та є матеріально забезпеченим. У зв`язку з наведеним, позивачка просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5000 грн щомісячно та 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 01 вересня 2019 року. Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що йому не було відомо про те, що його син навчається, а позивачка жодного разу не зверталася до нього для отримання допомоги на його утримання. Також відповідач вказав, що позивачка не надала доказів на підтвердження наявності у їхнього сина потреби в отриманні матеріальної допомоги. Крім того, відповідач повідомив, що він не працює та будь-яких доходів не має. У зв`язку з наведеним, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову (а.с. 53-56). У судове засідання з`явилися представник позивачки, також відповідач та його представник. Відповідач та його представник просили відмовити в задоволенні позову у зв`язку відсутністю доходу та потребою в догляді непрацездатного батька. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Згідно з довідкою Національного авіаційного університету від 06 вересня 2019 року [PERSON] є студентом І курсу денної форми навчання інституту (факультету) кібербезпеки, комп`ютерної та програмної інженерії Національного авіаційного університету IV рівня акредитації. Термін навчання з 01 вересня 2019 року до 30 червня 2022 року (а.с. 13). За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 16) станом на 25 грудня 2019 року за відповідачем було зареєстровано право власності на: земельну ділянку прощею 0,0161 га, кадастровий номер 1822082200:03:001:0821; житловий будинок площею 57,1 кв. м, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства прощею 0,0975 га, кадастровий номер 1822082200:03:001:0743, яка розташована за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Дениші; земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0615 га, кадастровий номер 1822082200:03:001:0742, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . 24 березня 2020 року вищезазначене майно було зареєстровано за теперішньою дружиною відповідача [PERSON] на підставі договорів дарування (а.с. 60, 73-74). Станом на 06 травня 2020 року за відповідачем було зареєстровано два автомобілі, а саме: Chevrolet Aveo, 2006 року випуску, та ВАЗ 21213, 1996 року випуску (а.с. 77). Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (ч. 2 ст. 199 СК України). Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч. 3 ст. 199 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч. 2 ст. 200 СК України). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи той факт, що повнолітній син сторін, який навчається у вищому навчальному закладі, проживає разом з матір`ю та перебуває на її забезпеченні, на думку суду, стягнення аліментів з батька на його утримання є необхідним, оскільки такий обов`язок покладається на обох батьків, а [PERSON] дійсно потребує фінансового забезпечення у зв`язку із навчанням. Посилання працездатного відповідача на те, що він не працює, а тому не може сплачувати аліменти на повнолітнього сина, є безпідставними, оскільки зазначене не може свідчити про наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють надання батьком матеріальної допомоги. З огляду на наведене, суд враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, наявність у нього непрацездатного батька, наявність на праві власності майна та інші обставини, що мають значення, суд вважає за потрібне задовольнити позов частково та стягувати з відповідача аліменти на користь позивача на утримання сина в сумі 1000 грн, оскільки саме такий розмір є обґрунтованим, достатнім та таким, що забезпечить потреби сина та не буде порушувати прав відповідача. Зважаючи на відсутність доказів того, що позивачка вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача, суд не вбачає підстав для стягнення аліментів за минулий час, у зв`язку з чим вважає за потрібне стягувати аліменти з дня звернення позивачки до суду, а саме з 27 грудня 2019 року. Також суд,

Outcome: partial