Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про визнання дій Дергачівського відділення АТ «Харківгаз» незаконними, зобов`язання поновити газопостачання за адресою [ADDRESS] , стягнути з АТ «Харківгаз» та Дергачівського відділення АТ «Харківгаз» моральну шкоду у розмірі 10000 гривень, посилаючись на те, що вона є власником домоволодіння за вищезазначеною адресою, відповідно договору про надання населенню послуг газопостачання № 38295 від 06.05.2012 р. є споживачем з постачання газу. 14.06.2019 р. за № 000806 позивачці надійшов припис в тім, що Дергачівська дільниця Дергачівського відділення ПАТ «Харківгаз» пропонує в термін до 24.06.2019 р. усунути порушення Правил безпеки систем газопостачання та ДБН: « не надано акт ДВК, опалювальний прилад не відповідає проектній документації». Постачання газу припинено 14.06.2019 р., тобто до дати, до якої пропонувалось усунути недоліки. В усній формі було повідомлено, що встановлений прилад АТОН-10 не відповідає проектній документації. До Дергачівського відділення ПАТ «Харківгаз» 24.06.2019 р. було подано претензію щодо безпідставного відключення газопостачання та вимог начальника проектного відділу Дергачівської філії ПАТ «Харківгаз» сплати 15000,00 гривень за виготовлення проекту на установку газового котлу АТОН-10. У відповіді на претензію від 10.07.2019 р. Дергачівське відділення ПАТ «Харківгаз» вказує, що за вищевказаною адресою 14.06.2019 р. виявлено порушення Правил безпеки систем газопостачання, а саме невідповідність встановленого газового обладнання проектній та виконавчо-технічній документації, а саме самовільна заміна газового опалювального приладу, на що був наданий припис на усунення виявлених недоліків. Вважає такі дії відповідача не відповідають нормам чинного законодавства, а тому є незаконними. Зазначені дії спричинили моральні страждання, оскільки призводять до погіршення здоров`я, психологічних розладів, безсонню, серцевих розладів, погіршення відношень в сім`ї позивачки. Ухвалою суду від 14.01.2020 р. провадження у даній справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У відповідності до ст. 178 ЦПК України 07.02.2020 р. представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що позовні вимоги є безпідставними. AT «Харківгаз» здійснює свою діяльність відповідно до Статуту, на підставі якого основним видом діяльності Товариства, є, зокрема, надання послуг з розподілу природного газу, нафтового газу та газу (метану) вугільних родовищ. 06.03.2012 р. між ПАТ «Харківгаз» (на теперішній час - AT «Харківгаз») та позивачкою було укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання № 38295 та відкрито о/р № 1320060979. За даними Товариства споживач, хоча і не повернув підписану заяву-приєднання, але періодично сплачує рахунки оператора ГРМ за спожитий природний газ, що свідчить про фактичне приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору). Аксонометричною схемою газової розводки (Ситуаційний план М 1:500), а також специфікацією Проекту газифікації житлового дому [ADDRESS] , який був узгоджений 29.07.2005 р. Дергачівського філією ВАТ «Харківгаз», передбачено встановлення в домоволодінні: побутового газового лічильника «Gallus-2000» G-4 (1 шт.), ПГ-4 (пічь побутова газова чотирьохкамфорна)-2 шт., котла АОГВ-7,5 (апарат опалювальний газовий водогрійний, потужністю 7,5 кВт)-1шт. Тобто, квартира споживача була газифікована у 2005 році відповідно до розробленого Дергачівського філією ВАТ «Харківгаз» проекту, яким передбачалося встановлення опалювального приладу АОГВ-7,5. Актом № 708 від 09.08.2005 р. підтверджується, що димові та вентиляційні канали за адресою- [ADDRESS] відповідають технічним вимогам нормативної документації та придатні до експлуатації. Актом на пуск газу № 124 від 30.08.2005 р. підтверджується факт пуску газу за вищезазначеною адресою. Нарядом-допуском № 229 від 30.08.2005 р. засвідчено виконання газонебезпечних робіт по об`єкту споживача. 14.06.2019 р. працівником AT «Харківгаз» при перевірці газового обладнання споживача виявлено наявність: газового опалювального приладу Атон-10 (потужність 10 кВт), про що був Припис на усунення порушень від 14.06.2019 р., яким пропонувалося споживачу у термін до 24.06.2019 р. усунути порушення вимог Правил ПБСГ, серед яких: невідповідність проектній документації фактично встановленому опалювальному приладу (газовий опалювальний прилад, потужністю 10 кВт). Документи, що підтверджували би проведення заміни опалювального приладу за вказаною адресою як стверджує споживач, в архіві підприємства та відповідні зміни у базі даних у Товариства відсутні. Споживач у разі необхідності заміни власного газового обладнання повинен був звернутися до суб`єкта господарювання, який має дозвіл на виконання зазначених робіт, з заявою на розробку проектної документації з врахуванням максимальної витрати лічильника газу та максимальної витрати газоспоживаючого обладнання і здати екземпляр до архіву газорозподільного підприємства, чого він не зробив в порушення п. 5.5. Правил ПБСГ. Що стосується стягнення моральної шкоди в сумі 10000 гривень, то до позовних вимог не додано жодних документів, які би підтверджували спричинення моральних страждань позивачці. Товариство намагалось відновити газопостачання на газовий опалювальний прилад споживача, але побутовий споживач відмовив в доступі працівникам Дергачівського відділення AT «Харківгаз» до власного об`єкта, про шо був складений відповідний акт про порушення № 002830 від 03.02.2020 р. На підставі ст. 179 ЦПК України 11.02.2020 р. позивачкою подано відповідь на відзив, в якому вона зазначила, що відповідачем не надано належних пояснень щодо наявності законних підстав припинення газопостачання до домоволодіння, розташованого за адресою [ADDRESS] . Відсутність в архіві підприємства документів, що підтверджували би проведення заміни опалювального приладу за вказаною адресою та відповідних змін у базі даних Товариства є недбалістю товариства. У домоволодінні зареєстрована та постійно мешкає мати позивача, [PERSON] , 1948 року народження, ветеран праці з 2004 року. Мешкання людини похилого віку у домоволодінні у осінній та зимовий період без опалення негативно вплинуло на взаємовідношення між позивачкою та матір`ю, яка вимушена за необхідністю спробувати опалювати приміщення за допомогою газової плити, що може привести до отруєння угарними газами.Про поновлення газопостачання позивача було повідомлено за телефоном 04.02.2020 р., газопостачання відновлено 05.02.2020 р., про що складено відповідний Акт. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач АТ «Харківгаз» своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався. Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Встановлено, що 06.03.2012 р. між позивачкою та Дергачівським відділенням АТ «Харківгаз» укладено типовий договір про надання населенню послуг з газопостачання,за умовами якого встановлено лічильник газу за адресою [ADDRESS] , а саме Галлус 64, а також газовий прилад - котел Атон-10. Згідно припису № 000806 від 14.06.2019 р., складеного представником Дергачівського відділення АТ «Харківгаз» позивачкою не надано акт ДВК, опалювальний прилад не відповідає проектній документації. 24.06.2019 р. позивачка [PERSON] звернулась до Дергачівського відділення АТ «Харківгаз» з претензією про поновлення газопостачання за вищезазначеною адресою, посилаючись на те, що опалювальний прилад - Атон-10 зазначений у договорі про надання населенню послуг з газопостачання. У своїй відповіді на претензію від 10.07.2019 р. відповідач Дергачівське відділення АТ «Харківгаз» повідомив позивачку про виявлення 14.06.2019 р. порушення Правил безпеки системи газопостачання за адресою [ADDRESS] , 13, що виявилось у невідповідності встановленого газового обладнання проектній та виконавчо-технічній документації, а саме: самовільна заміна газового опалювального приладу, на що був наданий припис на усунення виявлених порушень, газопостачання припинено 14.06.2019 р. 09.07.2019 р. відключено газопостачання за вищезазначеною адресою у зв`язку з порушенням споживачем Правил безпеки систем газопостачання, що створює загрозу виникнення аварійної ситуації, про що представниками АТ «Харківгаз» складено відповідний акт. Відповідно до акту, складеного 05.02.2020 р. представниками АТ «Харківгаз» за підписом споживача [PERSON] , відновлено газопостачання на об`єкт (газові прилади) споживача за адресою [ADDRESS] . Згідно акту № 124 від 30.08.2005 р. проведено газопостачання у домоволодінні за адресою [ADDRESS] що належить [PERSON] , з підключенням апаратури: «Gallus» G-4, АОГВ, ПГ-4. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України). Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до преамбули Закону України «Про захист прав споживачів» він регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Відносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу регулюються Правилами надання населенню послуг з газопостачання; постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, від 20 червня 2013 року № 709 «Про підвищення якості обслуговування споживачів природного газу»; Порядком відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, а також споживачеві природного газу внаслідок порушення газопостачальним або газорозподільним підприємством Правил надання населенню послуг з газопостачання, затвердженим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 28 жовтня 2014 року №184. Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 20 червня 2013 року № 709 «Про підвищення якості обслуговування споживачів природного газу» споживач має право, зокрема, на розірвання договору та/або відшкодування збитків згідно з Порядком відшкодування збитків, завданих споживачеві природного газу внаслідок порушення газопостачальним або газорозподільним підприємством Правил. Порядок відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, а також споживачеві природного газу внаслідок порушення газопостачальним або газорозподільним підприємством Правил надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 28 жовтня 2014 року № 184, встановлює механізм відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246, а також споживачеві природного газу внаслідок порушення газопостачальним або газорозподільним підприємством Правил. Дія цього Порядку поширюється на газопостачальні, газорозподільні підприємства та побутових споживачів газу (населення). Підпунктом 6 пункту 2 розділу ІІІ «Розрахунок збитків, які відшкодовуються газопостачальним/газорозподільним підприємством споживачеві» указаного вище Порядку передбачено, що відшкодування збитків здійснюється, зокрема, за таке порушення газопостачальним/газорозподільним підприємством Правил, як безпідставне припинення газопостачання. Положеннями підпункту 6 пункту 3 указаного вище Порядку встановлено, що у разі безпідставного припинення газопостачання газопостачальне/газорозподільне підприємство відшкодовує споживачеві збитки (обсяг недовідпущеного газу), які обчислюються за проектною номінальною потужністю газових приладів і пристроїв споживача (до яких здійснюється газопостачання) з урахуванням кількості годин роботи цих приладів і пристроїв. У разі якщо безпідставне припинення газопостачання завдало споживачеві матеріальної та/або моральної шкоди, газопостачальне/газорозподільне підприємство відшкодовує її на підставі рішення суду. Безпідставне припинення газопостачання - це припинення газопостачання споживачеві, здійснене незважаючи на те, що споживачем не порушуються умови договору про надання послуг з газопостачання, і воно здійснене з порушенням умов Правил (без установленого Правилами письмового попередження про припинення газопостачання, відключення від газопостачання в останній робочий день перед вихідними та святковими днями, крім випадків аварійних ситуацій у системах газопостачання). Пунктом 36 Правил надання населенню послуг з газопостачання передбачено, що газопостачальне та газорозподільне підприємство несуть відповідальність згідно із законодавством, у тому числі, за безпідставне припинення газопостачання. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. У ч. 1 ст. 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Позивачка, звертаючись до суду з дійсним позовом, просила визнати дії Дергачівського відділення АТ «Харківгаз» незаконними та зобов`язати поновити газопостачання за адресою [ADDRESS] . Як убачається з акту, складеного 05.02.2020 р. представниками АТ «Харківгаз» за підписом споживача [PERSON] , відновлено газопостачання на об`єкт (газові прилади) споживача за вищезазначеною адресою. Оскільки право позивачки на отримання послуг з газопостачання відновлено відповідачем АТ «Харківгаз», відсутні підстави для задоволення її позовних вимог в цій частині. Обраний спосіб захисту у вигляді визнання дій відповідача незаконними не створює юридичних наслідків для сторін, не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом, а тому у задоволенні позову в цій частині також необхідно відмовити. Стаття 23 ЦК України закріплює, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння (бездіяльності) її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Суд виходить з того, що між позивачкою та Дергачівським відділенням АТ «Харківгаз» укладено типовий договір про надання населенню послуг з газопостачання за адресою [ADDRESS] . Посилання позивачки на те, що за зазначеною адресою проживає її мати [PERSON] , 1948 року народження, яка не має можливості у повній мірі здійснювати опалення будинку, є необґрунтованими, оскільки будь-яких доказів про зареєстрованих осіб у зазначеному будинку позивачкою не надано. При цьому позивачка зареєстрована за адресою [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту серії [NUMBER] . В зв`язку з чим припинення газопостачання споживачу не свідчить про суттєве порушення та обмеження її побутових потреб, вимагання від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню, оскільки нею не надано доказів, які б підтверджували факт заподіяння їй моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру. Доказів спричинення моральних страждань відповідачами АТ «Харківгаз», Дергачівським відділенням АТ «Харківгаз» позивачка не довела, чим не виконала вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилалась в обґрунтування позову. Сам факт припинення газопостачання не є доказом заподіяння їй моральної шкоди. Лише сама по собі констатація факту заподіяння моральної шкоди не є достатньою і безумовною підставою для її стягнення. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed