Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом в якому зазначила, що вона 07.11.1999 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON], який 14.04.2000 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 14.02.2005 року з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти в розмірі ? частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 04.01.2005 року і до повноліття дитини. В 2015 році [PERSON] закінчив 9 класів та вступив на денну форму навчання до ВСП Городищенський коледж Уманського НУС ВНЗ 1-2 рівня акредитації. На даний час навчається на 3 курсі, а закінчує курс навчання 30.06.2019 року. Доходів позивача [PERSON] не вистачає, так як на даний час вона перебуває у дикретній відпустці. Сину [PERSON] виповнилося 18 років, він продовжує навчання, в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. З урахуванням позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], аліменти на користь [PERSON], [INFO] на його утримання, на період навчання, ? частину всіх видів доходів, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до закінчення навчання. Також просить стягнути на її користь понесені нею судові витрати. Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 18.06.2018 року позовна заява була залишена без руху. Позивач вчасно та в повному обсязі усунула недоліки. Ухвалою суду від 04.07.2018 провадження по вищезазначеній справі відкрито та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 24.07.2018 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду. Відповідач у встановлений Законом строк подав відзив в якому позов не визнав та в його задоволенні просив відмовити в зв'язку з тим, що він добровільно сплачує аліменти та заборгованість. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив його задоволити. Відповідач [PERSON] позов не визнав та просив в його задоволенні відмовити, а також пояснив, що заборгованість по аліментам на даний час ним погашена, і аліменти на утримання сина він сплачує регулярно у добровільному порядку. Відтак вважає, що підстави для задоволення позову відсутні. Крім того вказав що він ніде не працює, живе за рахунок допомоги, яку надає його брат. Працевлаштовуватися наміру немає, оскільки вимога не працювати є умовою брата внаслідок виконання якої останній і надає йому допомогу. Позивач є працездатною особою, на обліку у центрі зайнятості не перебуває, оскільки «не хоче навантажувати собою державу». Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого 09.10.2000р. відповідач є батьком позивача [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Відповідно до Довідки №190 від 11.06.2018р. ВСП Городищенського коледжу Уманського НУС ВНЗ за 1-2 рівнем акредитації вбачається, що [PERSON] дійсно навчається в даному навчальному закладі з 01.09.2015р. по 30.06.2019р. на денній формі навчання (а.с. 16). Вирішуючи даний спір суд керується наступним. Положеннями ст. ст. 199, 200 СК України передбачено обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а також суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України судом при визначенні розміру мають бути враховані наступні обставини: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення… В п.20 ПП ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв'язку з цим стягуються аліменти. Відповідно до ст. ч. 3 ст. 181СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1ст. 182СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч. 1ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Суд вважає, що позивачка надала до суду достатньо доказів того, що її син потребує матеріальної допомоги у зв'язку з продовженням навчання. Разом з тим, оскільки [PERSON] дійсно навчається в даному навчальному закладі з 01.09.2015р. по 30.06.2019р. на денній формі навчання та немає змоги забезпечити своє навчання, то суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення аліментів на користь позивача в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача щомісячно підлягає до задоволення. Доводи відповідача стосовно відсутності заборгованості по сплаті аліментів суд не приймає до уваги оскільки вони не входять до кола обставин, які підлягають доказуванню у даній справі. Також суд не бере до уваги посилання відповідача на добровільну сплату аліментів, оскільки з наданих ним квитанцій неможливо встановити чи грошові кошти сплачені за ними в рахунок погашення заборгованості по аліментам чи в рахунок наступних платежів. Крім того, суду не надано доказів, що саме вказані суми відповідають ? частині доходу відповідача. Згідно з ч.1 ст.190 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України. Позивач є звільненим від сплати судового збору на підставі п.3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Оскільки позов задовольняється повністю, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі704,80 грн. Крім того відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтвердженні судові витрати у справі, а саме витрати за правничу допомогу в сумі 1200 грн., оскільки сплата саме такої суми підтверджена наданою представником позивачки квитанцією (а.с. 26). На підставі ст.ст. ст.199,200 СК України та

Outcome: approved