Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним вище позовом та просила суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності померлій 16.06.2012 року [PERSON] Державного Акту про право приватної власності на земельну ділянку площею 2,84 га, виданого на підставі розпорядження Біляївської районної державної адміністрації від 19.04.2007 року № 290/202, розташовану на території Біляївської міської ради Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 317, виданого Біляївською районною державною адміністрацією 20.08.2002 року. Також просила визнати за нею право власності у порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 2,84 га кадастровий номер 5121010100:01:001:0242 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованого на території Біляївської міської ради Одеської області, яка належала померлій 16.06.2012 року [PERSON] Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 16.06.2012 року померла її тітка [PERSON], яка при житті написала на імя позивачки заповіт на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Біляївської міської ради Одеської області. У судовому порядку було встановлено факт постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON], що підтверджується рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 30.08.2017 року. 12.12.2018 року позивачка звернулася до Державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлої тітки [PERSON] Нотаріус надав їй запити для виготовлення технічної документації та присвоєння кадастрового номера, проведення експертної оцінки зазначеної земельної ділянки. Згідно угоди з землевпорядною організацією «Держгеокадастром» земельній ділянці присвоєний кадастровий номер 5121010100:01:001:0242 та виготовлений кадастровий план земельної ділянки. При зверненні позивачки до Державного нотаріуса для видачі свідоцтва про право власності на спадщину, при огляді документів встановлено, що у Державному акті на право приватної власності на землю серії РІ №473008, виданого Біляївською районною державною адміністрацією Одеської області від 20.09.2002 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на землю під №317, що належав [PERSON], її прізвище вказано як «Подмазко», замість «Підмазко». Аналогічну помилку було допущено при виготовленні витягу з Державного земельного кадастру від 21.02.2018 року серії НВ-5105930942018. Державним нотаріусом було надано відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину та запропоновано звернутися до суду. У звязку з тим, що порушено право позивачки на спадкування і отримання свідоцтва про право на спадщину, вона звернулася до суду із зазначеним позовом. Позивачка у судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву, в якій просила зазначену справу розглядати за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі (а.с.50). У судове засідання представник відповідача не зявився, але від нього надійшла заява про розгляд справи без їх участі, не заперечували проти позовної заяви (а.с.51). Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 16.06.2012 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 307966 від 19.06.2012 року, яка була тіткою [PERSON] (а.с.10). При житті [PERSON] 12.12.2011 року склала на імя [PERSON] заповіт, який зареєстрований в реєстрі під № 1738, посвідченого приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Біляївської міської ради Одеської Області. У судовому порядку було встановлено факт постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON], що підтверджується рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 30.08.2017 року. Згідно ст. 1268 ч. 3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 12.12.2018 року позивачка звернулася до Державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] Заяву було прийнято і відкрито спадкову справу. Нотаріусом було надано запити на виготовлення технічної документації, присвоєння земельній ділянці кадастрового номера та експертної оцінки земельної ділянки, яка належала [PERSON] на праві власності згідно державного акту про право приватної власності на землю серії Р1 №473008 року площею 2,84 га на території Біляївської міської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №317, виданого Біляївською районною державною адміністрацією 20.09.2002 року. Згідно угоди з землевпорядною організацією «Держгеокадастром» земельній ділянці присвоєний кадастровий номер 5121010100:01:001:0242, відповідно до витягу з Державного земельного кадастру (а.с.16), та виготовлений кадастровий план земельної ділянки (а.с.17). Позивачка звернулася до Державного нотаріуса для видачі свідоцтва про право власності на спадщину, при огляді документів встановлено, що у Державному акті на право приватної власності на землю серії РІ №473008, виданого Біляївською районною державною адміністрацією Одеської області від 20.09.2002 року, зареєстрованого в книзі записів державниї актів на землю під №317, що належав [PERSON], її прізвище вказано як «Подмазко», замість «Підмазко», як вказано у свідоцтві про смерть серії І-ЖД №307966, виданого 19.06.2012 року. Аналогічну помилку було допущено при виготовленні витягу з Державного земельного кадастру від 21.02.2018 року серії НВ-5105930942018 від 21.02.2018 року, де у графі «відомості про право власності постійного користування» вказано прізвище «Подмазко» (а.с.16) 23.03.2018 року Державним нотаріусом було надано відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину № 111/02-16 та запропоновано звернутися до суду. Згідно ст. 116 ч. 1 Земельного кодексу України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії РІ №473008 від 20.08.2002, виданого [PERSON] на підставі розпорядження Біляївської районної державної адміністрації від 19.03.2002 року №209/202, передається у приватну власність земельна ділянка площею 2,84 гектарів у межах Біляївської міської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 317. Згідно довідки, виданої Управлінням містобудування, землевпорядкування та комунального майна Біляївської міської ради №577 від 23.04.2018 року, вбачається, що при видачі державного акту на право приватної власності на землю було зроблено помилку в прізвищі [PERSON], внесено прізвище [PERSON] замість [PERSON]. Фактично земельна ділянка площею 2,84 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належить [PERSON]. Крім того, даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 307966 від 19.06.2012 року, де вказано прізвище [PERSON], а не [PERSON]. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки у судовому засіданні було встановлено, що при виготовленні державного акту була допущена помилка та прізвище тітки заявниці вказано «Подмазко» замість «Підмазко», заява підлягає задоволенню. Відповідно до п. 23 ППВСУ від 30 травня 2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Суду не було надано доказів звернення до нотаріуса щодо спадкування земельної ділянки площею 2,84 га кадастровий номер 5121010100:01:001:0242 га, розташовану на території Біляївської міської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій 16.06.2012 року [PERSON] та відповідно не було надано відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, а тому суд вважає передчасним звернення [PERSON]М до суду з вимогою щодо визнання за позивачкою право власності у порядку спадкування на вказану земельну ділянку.

Outcome: partial