Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу та моральної шкоди. З урахуванням уточнених позовних вимог, просила стягнути з відповідача грошові кошти, передані йому в якості авансу в розмірі 165\~589, 20 грн., що еквівалентно сумі 6000 доларів США та стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 30\~000грн.. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що 05.12.2017 року позивачка особисто в присутності її чоловіка [PERSON] передала в руки [PERSON] грошові кошти в сумі 6000 доларів США в якості авансу за виділення земельної ділянки площею 17,5 соток по [ADDRESS] . На підтвердження вказаного факту відповідачем власноруч було написано розписку, оригінал якої з підписом відповідача знаходиться у [PERSON] . Станом на 10.08.2021 року відповідачем не виконані домовленості з позивачкою земельна ділянка не виділена та грошові кошти не повернуто. Згідно усної домовленості в лютому 2020 році відповідач пообіцяв позивачу сплачувати кошти у сумі 6000 доларів США, кожний місяць по 1000 доларів США протягом шести місяців, але обіцянку не виконав та борг не повернув. Позивачем 04.04.2020 року поштою направлено на адресу відповідача досудову вимогу про повернення коштів. Відповідач вимогу отримав, але грошові кошти не повернув. Крім того, незаконними діями відповідача, а саме не повернення своєчасно боргу, позивачці було завдано моральні страждання, які полягали в щоденних думках про наслідки неповернення коштів, негативних переживаннях, спогадах, тривогах, почуттях образи, обурення, приниження гідності. Ухвалою від 31.08.2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 25.11.2020 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала свої повноваження представнику, який подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач повідомлений про розгляд справи належним чином. В судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву у строк встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження у справі не надав, про причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку\~ст. ст. 280, 281 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно оригіналу розписки від 05.08.2017 року [PERSON] взяв 6000 доларів США за виділення земельної ділянки приблизно 17,5 соток на земельній ділянці кадастровий номер 6522185200811:018:0207 по [ADDRESS] у [PERSON] 04.04.2020 року позивач направила відповідачу досудову вимогу про повернення боргу. Відповідно до частини першої\~статті 16 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Згідно зі\~статтею 570 ЦК України\~завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Правові наслідки порушення або припинення зобов`язання, забезпеченого завдатком передбачені вимогами\~статті 571 ЦК України, зокрема: якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора; якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості; сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором; у разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. За змістом наведених норм\~ЦК України\~завдаток є доказом існування зобов`язання, виконує платіжну функцію та є способом забезпечення виконання зобов`язання. Згідно з положеннями статей\~546,\~548 ЦК України\~завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобов`язання, яке випливає із договору, укладеного сторонами. Відповідно до частини першої\~статті 635 ЦК України\~попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, -у письмовій формі. Згідно зі\~статтею 657 ЦК України\~договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Оскільки договору купівлі-продажу, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам законодавства між сторонами укладено не було, то передана позивачем грошова сума у загальному розмірі 6000 дол. США є авансом, який підлягав поверненню, а не завдатком. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13.02.2013 року у справі № 6-176цс12. Враховуючи наведене та положення\~ статті 570 ЦК України\~суд дійшов висновку про те, що сума, передана за розпискою, фактично є авансом, оскільки сторонами не дотримано умов, визначених\~статтею 570 ЦК України, а саме не укладено договору купівлі-продажу на виконання якого передано кошти. Що стосується вимог позивачки про відшкодування моральної шкоди, то суд виходить з наступного. Згідно з частинами першою та другою\~статті 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також Відповідно до частин третьої, четвертої\~ статті 23 ЦК України\~моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. Позивачем не доведено причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, а саме не повернення боргу відповідачем та її результатом моральними стражданнями позивача. Суд вважає, що позивач, у порушення ст. ст.\~12,\~81 ЦК України\~не надав суду доказів наявності умов для відшкодування моральної шкоди. Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задовлення позовних вимог про відшкодування позивачу моральної шкоди в сумі 30000 грн. Відповідно до змісту ч. 1ст.141 ЦПК України, судові витрати, а саме судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: partial