Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом про індексацію аліментів та зміну способу стягнення аліментів, вказавши, що рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 18.11.2014р. з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON], [INFO] у розмірі 500,00 грн. щомісяця, починаючи з 26.08.2014р. і до закінчення навчання або до досягнення [PERSON] 23-річного віку. На виконання зазначеного рішення суду відповідач щомісячно сплачує аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 500,00 грн. Відповідно до ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. У травні 2017 року позивач звернулася до Вознесенівського ВДВС з заявою про індексацію аліментів, проте листом № 46991804 від 22.06.2017р. було повідомлено, що розмір аліментів може бути зменшено або збільшено тільки за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану. Підставою для проведення індексації є перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації в розмірі 101 % до 24.12.2015р. і 103 % після цієї дати. Крім того, [PERSON] продовжує навчання, вона є студенткою 4 курсу денного відділення факультету енергетики, електроніки та інформаційних технологій Запорізької державної інженерної академії. Також вона є студенткою 3 курсу факультету економіки та менеджменту Запорізької державної інженерної академії, де навчається заочно за контрактом, вартість навчання становить 6600 грн. на рік. Відповідач має постійний заробіток працює асфальтобетонщиком в КП «Експлуатаційне лінейне управління автошляхів» і має матеріальну можливість утримувати її. У звязку зі зміною матеріального становища позивача через отримання нею другої вищої освіти за контрактом, значною інфляцією, а також урахуванням наявності у відповідача постійного місця роботи з регулярним заробітком, позивач вважає, що має бути змінено спосіб стягнення аліментів з відповідача з твердої грошової суми на частку від заробітку. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь [PERSON], [INFO] 7811,27 грн. в рахунок відшкодування суми індексації аліментів. Змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для особи відповідного віку. Стягнути з відповідача сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 640,00 грн. У судовому засіданні позивач підтримала доводи позовної заяви і просила її задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. У судові засідання, призначені на 28.11.2017 року, 30.01.2018 року відповідач у справі не зявився, суд вважає відповідача повідомленим належним чином про час та місце судового розгляду, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань до суду не надавав. У судове засідання представник третьої особи - Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області не зявився, про час, дату та місце розгляду був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи до суду не надходило. Його неявка не перешкоджає розгляду даної заяви. Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, згідно з вимогами ст. ст. 128, 131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з'явився у судове засідання без поважних причин. Статтею 210 ЦПК України визначено, що суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті. Крім того, однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених уст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»: - при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та обєктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух. З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Виходячи з зазначених нормативно-правових актів України, наведених рішень Європейського суду з прав людини, взявши до уваги заяву позивача та з урахуванням того, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з'явився в судове засідання без поважних причин, суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та третьої особи по справі та ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши думку позивача, третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 18.11.2014р. з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON], [INFO] у розмірі 500,00 грн. щомісяця, починаючи з 26.08.2014р. і до закінчення навчання або до досягнення [PERSON] 23-річного віку (а.с.8). На виконання зазначеного рішення суду відповідач щомісячно сплачує аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 500,00 грн. [PERSON], будучи повнолітньою особою, яка не досягла віку 23 років, з 01.09.2014р. навчається в Запорізькому державній інженерній академії на денній формі навчання, термін закінчення навчання 30.06.2018р., що підтверджується відповіддю №343 від 06.09.2017р. зазначеного навчального закладу (а.с.10). Згідно довідки про доходи, виданої Запорізькою державною інженерною академією, [PERSON] отримувала стипендію за період з\~січня 2017 року по червень 2017 року у розмірі 1400,00 грн. щомісяця (а.с.13). Іншого джерела доходів [PERSON] судом не встановлено. Також [PERSON] є студенткою 3 курсу факультету економіки та менеджменту Запорізької державної інженерної академії, де навчається заочно за контрактом, вартість навчання становить 6600 грн. на рік (а.с.11-12). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 6 листопада 2013 року розглянув справу № 6-113 цс 13, предметом якої був спір про збільшення розміру аліментів та стягнення суми індексації. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2 ст. 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно п. 8 ст. 8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення». Згідно ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» надано визначення наступних термінів: індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; Відповідно до ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» встановлено, що: «Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.» Пунктом 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, передбачено, що сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Тобто вік дитини ніяк не впливає на розмір аліментів, який підлягає індексації. Розрахунок за формулою: частина доходу, яка підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб х величина приросту індексу споживчих цін /100. Таким чином, підлягає індексації сума стягнутих з відповідача аліментів з грудня 2014 року по січень 2017 року в сумі 885,00 грн. (103%х103,1%х105,3%х110,8%х114%х102,2%х100,4%х99%х99,2%х102,3%х98,7%х102%х100,7%х100,9%х99,6%х101%х103,5%х100,1%х98,8%х99,9%х99,7%х101,8%х102,8%х101,8%х100,9% 101,1%х101%х101,8%х100,9%х101,3%х101,6%х100,2%х99,9% = 1,77 х 500,00 = 885,00 грн.). Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05. 2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Таким чином, у разі зміни матеріального становища та сімейного стану платника аліментів, він має право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 05.02. 2014 р. (справа № 143 цс 13). Позивачка [PERSON] навчається, самостійних доходів не має і потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. При цьому, судом також врахована реальна спроможність відповідача сплачувати аліменти в зазначеному розмірі, та достатність цієї суми для забезпечення належного матеріального утримання. Аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання цим рішенням законної сили, що відповідає положенням ст. 192 СК України, щодо стягнення аліментів в зміненому розмірі та роз'ясненням, викладеним у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». За змістом статті 141 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача сплачений за подачу позову судовий збір у сумі 640,00 грн.

Outcome: partial