Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом в якому просить встановити факт родинних відносин, а саме, що вона є рідною сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] , та визнати за нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок [ADDRESS] , що належав померлій на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлі від 01 лютого 1951. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після смерті останньої відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] , який належав померлій на підставі свідоцтва про право приватної власності на будівлі від 01 лютого 1951 року, видане па підставі рішення виконкому Чаплинської районної ради депутатів трудящих від 11.06.1959 р. За життя [PERSON] залишила заповіт від 07 серпня 1991 року, яким заповідала позивачеві вищевказаний житловий будинок. Однак при складанні заповіту була допущена помилка в прізвищі і зазначено як « [PERSON] » замість « [PERSON] ». 18 березня 2019 року державним нотаріусом Чаплинської державної нотаріальної контори Херсонської області винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. а саме: [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв`язку з тим, що заповіт, посвідчений від імені [PERSON] на житловий будинок на ім`я [PERSON] , а за оформленням в правах спадщини звернулась [PERSON] , спадкоємцем не надано документів, що підтверджують родинні відносини спадкоємця [PERSON] та спадкодавця [PERSON] та не можливо встановити адресу спадкового будинку, так як у свідоцтві про право особистої власності на будівлю зазначено адресу: [ADDRESS] , а в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності зареєстровано будинок за адресою: смт. Чаплинка Чаплинського. Позивачка в судове засідання не з`явилась, її інтереси в судовому засіданні представляла адвокат Кушнеренко Т.В., яка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з`явився, надав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, проти позову не заперечує. В судовому засіданні свідки, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які, будучи попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від давання показань, вказали, [PERSON] являється рідною сестрою [PERSON] . [PERSON] постійно приїздила та допомагала сестрі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] , який належав померлій на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлі від 01 лютого 1951 року, видане па підставі рішення виконкому Чаплинської районної ради депутатів трудящих від 11.06.1959 року тв. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №157605044. За життя [PERSON] залишила заповіт від 07 серпня 1991 року, яким заповідала позивачці вищевказаний житловий будинок, однак при складанні заповіту була допущена помилка в прізвищі і зазначено прізвище позивачки як « [PERSON] » замість « [PERSON] ». 18 березня 2019 року державним нотаріусом Чаплинської державної нотаріальної контори Херсонської області винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а саме: [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв`язку з тим, що заповіт, посвідчений від імені [PERSON] на житловий будинок на ім`я [PERSON] , а за оформленням в правах спадщини звернулась [PERSON] , спадкоємцем не надано документів, що підтверджують родинні відносини спадкоємця [PERSON] та спадкодавця [PERSON] та не можливо встановити адресу спадкового будинку, так як у свідоцтві про право особистої власності на будівлю зазначено адресу: [ADDRESS] , а в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності зареєстровано будинок за адресою: смт. Чаплинка Чаплинського. Відповідно до наданої суду копії спадкової справи №163/2018 вбачається, що позивачка 09 липня 2018 року звернулася до державного нотаріусу Чаплинського державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Також з відповідною заявою звернулась [PERSON] . В матеріалах спадкової справи містяться заповіти складені на ім`я позивачки [PERSON] та [PERSON] , зокрема, померла [PERSON] заповіла позивачці належний їй будинок, а [PERSON] належну померлій земельну ділянку, площею 10,08 га., і відповідно [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 06.03.2019 року. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , її батьками с [PERSON] та [PERSON] . В той час як відповідно до свідоцтва про народження позивачки, [INFO] (дівоче прізвище [PERSON]), серії [NUMBER] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Як встановлено в судовому засіданні, спадкодавиця та спадкоємиця були рідними сестрами та мали одних батьків, однак в після воєнні роки позивачка через втрату обох батьків потрапила до дитячого будинку. Документ про народження позивач отримала у дитячому будинку, відомості про батьків були записані зі слів. Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин. Так, відповідно до частини першої статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1233 ЦК України регламентує, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. У відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. У судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , за життя набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розміщений в [ADDRESS] , відповідно до чинного на час набуття такого права законодавства. Отже, із вищевикладеного та зазначених положень цивільного законодавства вбачається, що позивачка є спадкоємцем за заповітом, яка прийняла спадщину після смерті сестри, шляхом звернення 09 липня 2018 року з відповідною заявою до державного нотаріуса, а отже має право ставити на вирішення суду питання про перехід власності належної спадкодавцю до неї у порядку спадкування. Факт родинних відносин позивачки з [PERSON] , які є рідними сестрами, підтверджується показами свідків та наявними матеріалами справи. Обраний позивачкою спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин, а отже позов підлягає задоволенню. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved