Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів та стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що в шлюбі з відповідачем народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Рішенням Богородчанського районного суду від 16.11.2010 року їх шлюб розірвано. Відповідно до рішення Богородчанського районного суду від 16.09.2010 року відповідач сплачував аліменти на утримання дітей в розмірі по 300 грн. на кожного щомісячно. Однак відповідач свої зобов'язання по сплаті аліментів належним чином не виконував, тому станом на липень 2017 року утворилася заборгованість, загальна сума якої становить 10000 грн. Оскільки з часу призначення аліментів змінився прожитковий мінімум для дітей, син хворіє, що потребує значних коштів, а також змінилася цінова політика в державі, то просила змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення повноліття. Також просила стягнути з відповідача пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів в розмірі 4867 грн. В судове засідання позивачка та її представник не з'явилися, представник позивачки подала заяву у якій просила проводити розгляд справи у їх відсутності, вимоги позову підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні вимоги позову визнали частково. Відповідач пояснив, що через важке матеріальне становище не мав змоги сплачувати аліменти. Вказав, що в даний час в нього інша сім'я та неповнолітня дочка, яка з народження має поганий стан здоров'я, він здійснює догляд за перестарілою матір'ю, дружина хворіла і перенесла операції, що потребувало значних затрат і позбавило можливості сплачувати аліменти своєчасно. Також повідомив, що повернув всі кошти позивачці, однак не може підтвердити цей факт документально, оскільки кошти передав особисто. Не заперечував проти обов'язку сплачувати аліменти на утримання дітей, однак в меншому розмірі ніж просить позивач. Також просив врахувати важке матеріальне становище та зменшити розмір пені за прострочення сплати аліментів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення Судом встановлено, що відповідач є батьком народжених у шлюбі з позивачкою дітей сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO]. Рішенням Богородчанського районного суду від 16.09.2010 року присуджено стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання дітей по 300 грн. на кожного щомісячно. Оскільки відповідач свої зобов'язання по сплаті аліментів належним чином не виконував, то станом на липень 2017 року утворилася заборгованість, загальна сума якої становить 10000 грн. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зі змісту ст.180 СК України вбачається, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей на утримання яких слід стягувати аліменти, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів на утриманні неповнолітньої дитини та непрацездатної матері. З врахування вищенаведеного суд вважає, що розмір аліментів, встановлений рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 16.09.2010 року слід змінити та стягувати з відповідача аліменти в розмірі по 700 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Стягнення аліментів у новому розмірі розпочати з дня набрання рішенням законної сили. Як вбачається із долучених до матеріалів справи розрахунків заборгованості по аліментах, станом на липень 2017 року, заборгованість відповідача по сплаті аліментів по виконавчому листу 2-843/2010 від 30.09.2010 року становила 10000 грн. 24.07.2017 року стягувач подала заяву про відмову від аліментів і повернення виконавчого листа. Також позивачем подано розрахунок неустойки (пені) за прострочення позивачем сплати аліментів, розмір якої становить 4867 грн. Стаття 196 Сімейного кодексу України передбачає відповідальність за прострочення сплати аліментів. В ній зазначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. З урахуванням всіх обставин справи, а також складного матеріального становища платника аліментів суд вважає, що суму пені слід зменшити і стягнути з відповідача 1500 грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. На підставі викладеного та ст.ст. 180, 183, 192 СК України,

Outcome: partial