Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідачів, мотивуючи свої вимоги тим, що між ними та сином позивачки [PERSON] , який помер [INFO] , був укладений договір купівлі - продажу садиби по [ADDRESS] . [PERSON] в 2013 році передав відповідачам в якості оплати за куплене житло обумовлену договором суму коштів в розмірі 17 500 грн. 00 коп., які були власністю позивачки, оскільки були отримані за продаж належної їй на праві приватної власності худоби. Однак відповідачі стали оформляти договір купівлі - продажу садиби не на [PERSON] , а на іншу особу і в той же час не повернули позивачці кошти, отримані в якості оплати за продане господарство. Тому [PERSON] звернулася до суду та просила стягнути з відповідачів на її користь кошти за садибу в розмірі 17 500 грн. 00 коп. та завдану ними моральну шкоду в сумі 10 000 грн. 00 коп. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідачі в судове засідання не з`явился, причин неявки суду не повідомили, хоча про дату, час і місце розгляду справи були сповіщені належним чином. З паспорта та картки (а.с. 6), досліджених в судовому засіданні вбачається, що позивачкою є [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Катеринівка Лебединського району Сумської області, мешканка [ADDRESS] , і/н [NUMBER] . З свідоцтва, заяви, витягу (а.с. 7-9), досліджених у судовому засіданні вбачається, що [PERSON] помер [INFO] в с. Олександрівка Томашпільського району Вінницької області, актовий запис № 19. Після смерті сина позивачка прийняла належне йому спадкове майно. З заяви (а.с. 10), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що 27.08.2013 року [PERSON] нотаріально скасувала довіреність, видану нею на ім`я [PERSON] та [PERSON] на право продажу належної їй квартири та земельної ділянки по [ADDRESS] . З розписки (а.с. 11), дослідженої у судовому засіданні, вбачається, що [PERSON] 28.08.2013 року було передано [PERSON] та її дочці [PERSON] з метою придбання житла 17 500 грн. 00 коп. З висновку (а.с. 12), дослідженого у судовому засіданні, вбачається, що 26.08.2012 року [PERSON] звертався до Лебединського МВ УМВС України в Сумській області із заявою, в якій просив прийняти міри до [PERSON] , яка шахрайським шляхом заволоділа його грошима та за них придбала будинок. Перевірка по даному факту була припинена, так як в даному випадку вбачалися цивільно - правові відносини. З протоколу (а.с. 13-16), дослідженого у судовому засіданні, вбачається, що [PERSON] під час досудового розслідування кримінального провадження № 12016200090000505 від 01.09.2016 року підтвердила факт продажу належної їй на праві власності квартири та земельної ділянки по [ADDRESS] за 23 000 грн. 00 коп., з них 17 500 грн 00 коп. належали [PERSON] , а решта - [PERSON] 15.02.2013 року нею було видано довіреність на ім`я [PERSON] та [PERSON] на право продажу належної їй квартири та земельної ділянки по [ADDRESS] , але коли їй стало відомо, що [PERSON] хотіла оформити дане майно лише на себе, вона відкликала вказану довіреність, так як більша сума грошей була передана [PERSON] . Розписка від 28.08.2013 року була написана нею власноручно. З листа та спадкової справи (а.с. 57 - 60), досліджених в судовому засіданні вбачається, що після смерті [PERSON] 26.11.2015 року заведена спадкова справа № 224/2015, спадкоємцем є позивачка. З інвентарної справи Лебединського БТІ № 31358935 від 30.08.2010 року, дослідженої в судовому засіданні вбачається, що власником 1/2 частини житлового будинку по [ADDRESS] з 20.05.2011 року є [PERSON] . Вислухавши позивачку та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований, між сторонами склалися цивільні правовідносини, позовні вимоги пов`язані з спорами, що виникають із відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди і підлягають до задоволення, так як в судовому засіданні було встановлено, що між відповідачми та сином позивачки, який помер [INFO] , була досягнута домовленість про укладення договору купівлі - продажу садиби по [ADDRESS] . Син позивачки, [PERSON] за життя - в 2013 році передав відповідачам обумовлену суму коштів в розмірі 17 500 грн. 00 коп. Ці кошти були власністю позивачки, і поскільки відповідачі договір купівлі - продажу садиби на ім`я [PERSON] не оформили і ухиляються від виконання своїх зобов`язань за цим договором та від повернення отриманих коштів, [PERSON] звернулася до суду та просила стягнути з відповідачок на її користь 17 500 грн. 00 коп. та завдану діями відповідачів моральну шкоду в сумі 10 000 грн. 00 коп. Вказані обставини були встановлені з пояснень позивачки і матеріалів справи та не були оспорені в судовому засіданні. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно п. 4 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Суд враховує те, що відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, але від них не надійшло повідомлення про причини неявки, заяви про розгляд справи за їх відсутності чи про відкладення її розгляду. Крім цього, суд бере до уваги те, що позивачка не заперечує проти ухвалення рішення у відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі доказів. Також суд бере до уваги, що згідно вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що в судовому засіданні позивачкою було доведено, що її син [PERSON] за життя, в 2013 році з метою купівлі житла, розташованого по [ADDRESS] передав відповідачам в якості оплати обумовлену договором суму коштів в розмірі 17 500 грн. 00 коп., які були власністю позивачки. Однак відповідачі не оформили договір купівлі - продажу садиби на [PERSON] і в той же час не повернули позивачці кошти, отримані в якості оплати за продане господарство, чим спричинили відповідачці матеріальну шкоду в сумі 17 500 грн. 00 коп. та моральну шкодув розмірі 10 000 грн. 00 коп. Вказані обставини стверджуються матеріалами справи (а.с. 10-12, 13-16) і не були оспореними в судовому засіданні. Тому суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги повністю та враховуючи обставини справи вважає необхідним здійснити стягнення матеріальної шкоди в солідарному, а стягнення моральної шкоди в дольовому порядку. Також суд вважає необхідним на підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідачів судовий збір на користь держави. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved