Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дружини. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 15 березня 2017 року вона уклала шлюб з відповідачем, про що Солонянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області був зроблений відповідний актовий запис за № 16. Вони з відповідачем мають малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Позивачка зазначає, що проживає разом з дитиною окремо від відповідача. Відповідач матеріально їй не допомагає, відмовляється добровільно надавати кошти на її утримання. Вона не працює, оскільки доглядає дитину. З посиланням на ст. 84 СК України, вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на її користь на її утримання в розмірі 1/5 частини від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка в судовому засіданні підтримала позов та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, згідно відзиву на позовну заяву пояснив, що він добровільно надає допомогу як на утримання дитини так і на утримання дружини, в зв`язку з чим заперечую проти задоволення позову в повному обсязі. Суд, заслухавши сторони, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Судом встановлено, що сторони 15 березня 2017 року уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, видане Солонянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 9). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане 03 серпня 2017 року Солонянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в період шлюбу у сторін народилась дитина донька [PERSON] , [INFO] (а.с 10). Згідно положень ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] здійснює догляд за малолітньою донькою [PERSON] , яка не досягла трирічного віку, при цьому відповідач працездатний, тобто має можливість утримувати дружину, у зв`язку з чим суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення на її утримання аліментів до досягнення дитиною трирічного віку є обґрунтованими і з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дружини, з якою проживає дитина віком до трьох років в розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу) щомісячно до 28 березня 2020 року включно, тобто до дати коли, [PERSON] досягне трирічного віку. Доводи позивачки, що вона потребує аліментів в більшому розмірі, судом не приймаються, оскільки на підтвердження цих обставин позивачкою. не надано жодних доказів. Суд також не приймає доводи відповідача, про те, що позивачка працевлаштована і тому не має права на аліменти, оскільки відповідачем на підтвердження вказаних обставин суду не надано жодного доказу, а вказане твердження є припущенням відповідача. У відповідність до положень ст. 430 ЦПК України, враховуючи, задоволення позовних вимог позивачки, слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial