Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, просила суд стягнути з відповідача на її користь грошову суму у розмірі 5000,0 гривень, посилаючись на ті обставини, що відповідачем не у повному обсязі виконані умови договору комісії, що був укладений між сторонами. [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом, просив зобов'язати [PERSON] повернути [PERSON] грошові кошти у розмірі 5000,0 гривень, отримані [PERSON] в рахунок комісійної винагороди за договором комісії від 20 листопада 2012 року; визнати за [PERSON] право власності на нежитлову будівлю, загальною площею 32,7 кв.м. за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову посилався на наступне. На підставі договору купівлі-продажу від 28.11.2005 року [PERSON] придбав у власність нежитлову будівлю загальною площею 32,98 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS]. У листопаді 2012 року позивачем було прийнято рішення щодо проведення капітального ремонту належної йому нежитлової будівлі, проведення комунікації для поліпшення експлуатації будівлі. Для виконання зазначених робіт між сторонами 20 листопада 2012 року укладено договір комісії на проведення капітального ремонту об'єкту нерухомості. Втім, відповідачка свої зобов'язання виконала не в повній мірі, оскільки встановлена договором винагорода комісіонера була обумовлена не лише за виконання фактичних дій для проведення капітального ремонту, але й за оформлення правовстановлюючих документів на будівлю. При підписанні акту відповідачка пообіцяла передати правовстановлюючі документи на нежитлову будівлю до кінця березня 2013 року, втім, до цього дня свого обов'язку не виконала. У зв'язку із зазначеним позивач змушений звернутись до суду із вказаним позовом за захистом своїх прав та інтересів. [PERSON] у судове засідання не з'являлась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, поважних причин неявки в судове засідання суду не представила. Суд у зв'язку з її неявкою та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явилась, у порядку заочного розгляду справи. Позивач за зустрічним позовом надав суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, у задоволенні первинних позовних вимог просив відмовити у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом установлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторони, представлених письмових доказів. На підставі договору купівлі-продажу від 28.11.2005 року [PERSON] придбав у власність нежитлову будівлю загальною площею 32,98 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS]. Вказана будівля розташована на земельній ділянці, право на користування якою позивач набув у встановленому законом порядку. У листопаді 2012 року позивачем було прийнято рішення щодо проведення капітального ремонту належної йому нежитлової будівлі, проведення комунікації для поліпшення експлуатації будівлі. Для виконання зазначених робіт між сторонами 20 листопада 2012 року було укладено договір комісії на ремонтні роботи об'єкту нерухомості. Згідно із умовами зазначеного договору відповідачкою було взято на себе зобов'язання виконати всі фактичні і юридичні дії для проведення капітального ремонту нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS], а також оформити в установленому законом порядку правовстановлюючі документи на об'єкт нерухомості з ціллю передачі вказаного об'єкту у власність позивача. Згідно п.4.2. договору 5000,0 гривень комісіонер отримує за проведення фактичних ремонтних робіт, а ще 5000,0 гривень за оформлення належним чином правовстановлюючих документів. Згідно п.3 Акту прийому-передачі виконаних робіт комітент передає комісіонеру плату у розмірі 5000,0 гривень за виконання комісіонером доручення по проведенню ремонтних робіт. Відповідно до п.6.1 умов договору комісії відповідачка повинна була виконати зобов'язання щодо оформлення правовстановлюючих документів на будівлю до 20 березня 2013 року, однак до цього часу документи позивачем не отримані. Нежитлова будівля перебуває у користуванні позивача з 2005 року. Позивач несе тягар її утримання, сплачує всі необхідні платежі. Розташування цієї споруди та склад приміщень визначено технічним висновком про стан конструкцій та можливості експлуатації нежитлової будівлі, за адресою: [ADDRESS]. Зазначеним технічним висновком встановлено, що експлуатація нежитлової будівлі є можливою, а його технічний стан відповідає діючим нормативно-технічним вимогам. При експлуатації зазначеної будови дотримано будівельних, санітарних, протипожежних та інших норм та правил. При цьому в результаті проведеного капітального ремонту споруда відповідає певним нормам, що висуваються до подібного роду будівель, та може бути самостійним об'єктом права власності, перебуває в особистому користуванні позивача. Таким чином, враховуючи, що споруда є ізольованою, річ, отримана після капітального ремонту - відповідає всім нормам та правилам, беручи до уваги обставини справи, зокрема, неможливість вирішення цього питання в іншому порядку, ніж судовому, суд вважає за можливе захистити право позивача шляхом визнання за ним права власності на вказане майно. За правилом ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Втім, в частині позовних вимог про зобов'язання відповідача сплатити позивачу грошові кошти у розмірі 5000,0 гривень, отримані відповідачем в рахунок комісійної винагороди за договором комісії від 20 листопада 2012 року, суд має відмовити, оскільки позивачем не надано належних доказів щодо сплати зазначених коштів. За наведених обставин, а також, враховуючи, що задоволення зустрічних позовних вимог виключає можливість задоволення первинних позовних вимог, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON], оскільки у судовому засіданні встановлено факт неналежного виконання позивачкою своїх обов'язків за договором, укладеним між сторонами. Щодо підсудності вказаного позову судом враховано, що згідно ч.2 ст.113 ЦПК України зустрічний позов незалежно від його підсудності пред'являється в суді за місцем розгляду первісного позову. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: partial