Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить позбавити його батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що він ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, тривалий час не бажає з донькою спілкуватися, не утримує її, не займається вихованням та розвитком, не піклується про фізичний та духовний розвиток. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з*явився,повідомлявся належним чином та своєчасно, про причини неявки до суду не повідомив. Представник третьої особи - управління служб у справах дітей Харківської міської ради підтримала позовні вимоги. Зі згоди позивачки суд проводить заочний розгляд справи у відсутність відповідача, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачки, показання свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази, заслухавши думку дитини [PERSON], оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.157 СК України той з батьків, що проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Стаття ст..164 СК України передбачає підстави позбавлення батьківських прав, одна з яких, передбачена п.2ч.1 цієї статті - це ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов*язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов*язками. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є [PERSON], [INFO] (а.с.6). Сторони знаходилися в зареєстрованому шлюбі і 29.11.2011 року розірвали шлюб ( а.с.5,7). Дитина залишилася проживати з матір'ю і знаходитися на її утриманні. З часу розірвання шлюбу сторін і до теперішнього часу, тобто на протязі близько 5 років батько відмовляється та уникає спілкування з донькою. Відповідач не утримує дитину, , не робить їй подарунків, не займається розвитком, відпочинком, ніколи не поздоровляє із святами, не цікавиться взагалі її здоров'ям, навчанням та таке інше. Вказані обставини підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] та сама дівчинка. [PERSON] навчається в Харківській загальноосвітній школі №85, з відповіді з якої встановлено, що за час навчання батько не цікавився навчанням дитини, не приходив до школи, не відвідував батьківські збори(а.с.35). Оздоровленням дитини займається лише мати, про що свідчить довідка з ПАТ «Завод Південкабель» (а.с.34). З довідки з 9 -ї поліклініки встановлено, що під час хвороби дитини піклуванням за його здоровьям відбувалося тільки мамою та бабусею (а.с.10). Аналізуючи надані суду докази, суд приходить до висновку, що вказані дії відповідача, який не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, взагалі не спілкується з донькою, не займається та не цікавитьс яїї здоров*ям та оздоровленням, навчанням та розвитком кругозору, не водить до цирку, зоопарку, театрів, виставок і таке інше, що дозволило б говорити про піклування в розвитку дитини, хоча і мав таку можливість, свідчать про те, що він ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. На обсяг батьківських прав та обов'язків не впливає та обставина, що один із батьків проживає окремо від дитини і виконувати батьківські обов'язки належним чином потрібно не тільки відносно дитини, яка проживає разом з батьком, а й в такому ж обсязі й відносно дитини, яка проживає окремо. Суд також враховує висновок органу опіки та піклування в особі управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради , тобто органу, який безпосередньо займається проблемами виховання дітей, згідно з яким цей орган вважає доцільним та необхідним позбавити відповідача батьківських прав відносно його доньки [PERSON] ( а.с.30-31). На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що відповідач з моменту розірвання шлюбу з позивачкою і до теперішнього часу на протязі тривалого часу - близько п*яти років ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно доньки [PERSON], [INFO], його поведінка відносно дитини свідома, і його необхідно позбавити батьківських прав, а позовні вимоги законні, обґрунтовані, підтверджені доказами, тому їх необхідно задовольнити. В порядку ст..88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки суд стягує понесені нею витрати на оплату судового збору в розмірі 551 грн. 20 к.

Outcome: approved