Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, вказавши, що вона працювала провідним бухгалтером в ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод» з 02.08.2012 року. Наказом №192-у від 01.08.2014 року була звільнена відповідачем на підставі п.1 ст.36 КЗпП України за згодою сторін. При розрахунку в день звільнення їй не виплатили заробітну плату за період із січня 2014 року по серпень 2014 року, компенсацію за невикористану щорічну відпустку, всього в сумі 9160,29 грн. Оскільки розрахунок з нею проведено несвоєчасно, тому відповідач повинен сплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 01 серпня 2014 року до дня проведення фактичного розрахунку. Крім того, діями відповідача, що виразилися у незаконній відмові своєчасно виплатити заробітну плату та інші виплати, передбачені законом, їй заподіяно моральної шкоди в сумі 3 000 грн. Моральну шкоду обґрунтовує моральними стражданнями, яких вона зазнала внаслідок відсутності коштів для утримання себе та родини, неможливістю реалізувати свої життєві плани, приниженням своєї гідності, необхідністю звертатися за відновленням своїх прав за юридичною допомогою. Просила суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 9160,29 грн., середній заробіток за весь затримки розрахунку при звільненні з 01.08.2014 року по день проведення остаточного розрахунку, моральну шкоду в сумі 3 000 грн. В судовому засіданні позивачка збільшила позовні вимоги, просила суд стягнути з відповідача також компенсацію втрати частини заробітної плати в сумі 316,95 грн., індексацію в сумі 17,47 грн., в іншій частині позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково, вказавши, що заборгованість із заробітної плати позивачки на час розгляду справи складає 8 539,45 грн. з утриманням податків та інших обов'язкових платежів, а середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні - 6 385,41 грн. після утримання ПДФО - 15 % та військового збору - 1,5 %. З моральною шкодою представник відповідача не згоден, оскільки через скрутне матеріальне становище підприємства у зв'язку з відсутністю замовлень та погіршенням політичної та економічної ситуації в Україні, неможливим стало виплачувати своєчасно заробітну плату працівникам в тому числі і позивачці. Позов в частині компенсації втрати частини заробітної плати та індексації грошових доходів представник позивача визнала, в сумі, зазначеній в позові. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачка перебувала в трудових відносинах з ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод», працювала провідним бухгалтером, наказом №192-у від 01.08.2014 року була звільнена на підставі п.1 ст.36 КЗпП України за згодою сторін. З розрахункових листів за січень - серпень 2014 року, довідки про заборгованість по заробітній платі слідує, що позивачу нараховувалася заробітна плата, проте в повному обсязі не виплачена, заборгованість станом на 11.11.2014 року складає 8 539,45 грн., з якої утримані податки. З розрахунку середнього заробітку [PERSON], наданого представником відповідача слідує, що середньогодинна заробітна плата позивачки - 12,10 грн. Станом на 11.11.2014 року середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні [PERSON] складає 6 969,60 грн., після утримання військового збору - 1,5 % та ПДФО - 15 % , до виплати 5 819,62 грн. Станом на 20.11.2014 року середній заробіток за час затримки після утримання податків складає - 6 385,41 грн. Позивачем надано розрахунок індексації заробітної плати за період з 08.2012 року до 12.2012 року, відповідно до якого індексація становить 17,47 грн. З розрахунку компенсації втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням термінів її виплати, розрахованого позивачкою вбачається, що компенсація становить 316, 95 грн., вказані суми сторони не оспорюють. Відповідно до ст.115 КзпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст.116 КзпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст.117 цього Кодексу, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст. 237-1 КзпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до п.8 Постанови КМУ №100 від 8 лютого 1995 р «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Відповідно до ст. 33, 34 Закону України «Про оплату праці», в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до ст. 4, 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.2001 року, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. Підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв'язку з індексацією за рахунок власних коштів. Згідно зі ст. 2,3,6 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Компенсацію виплачують за рахунок: власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об'єднання громадян; Розрахунок втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати проводиться відповідно до Порядку, затвердженого Постановою КМУ від 21.02.2001 року №159 із змінами. Відповідно до п.4 вказаного Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. З матеріалів справи вбачається, що позивачка була прийнята на роботу в ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод» 02.08.2012 року провідним бухгалтером та звільнена 01.08.2014 року за п.1 ст. 36 КзпП України за згодою сторін. Заборгованість по заробітній платі на час розгляду справи складає 8 539,45 грн., проти чого не заперечувала позивачка. Внаслідок несвоєчасної виплати заробітної плати позивачці, підприємство повинно сплатити їй компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати у сумі 316,95 грн. та індексацію грошових доходів в сумі 17,47 грн., оскільки вона нараховувалася відповідачем не у всіх місяцях та з вказаним розміром виплат погодилися сторони. Суд дослідивши розрахунок розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивача, зроблений представником відповідача вважає, що він відповідає вимогам п.8 Постанови КМУ №100 від 8 лютого 1995 р «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» та не суперечить ст.117 КзпП України, оскільки обрахований, виходячи з заробітку за останні два місяці роботи позивача - травень 2014 року та червень 2014 року та кількості відпрацьованих в цих місяцях робочих годин : (1 549,56 грн. + 774,78 грн.) : 192 год. = 12,10 грн. за 1 год. роботи, з чим погодилася позивачка. Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні [PERSON] складає - 7 647,20 грн. ( 12,10 грн. Х 632 год.). З них утримано 15% податку з фізичних осіб та 1,5 % військового збору, до виплати 6 385,41 грн. Враховуючи те, що з позивачем не проведено остаточного розрахунку в день звільнення 01.08.2014 року, на час розгляду справи заборгованість по заробітній платі існує, на підприємстві заробітна плата виплачувалася несвоєчасно, що стало підставою для нарахування [PERSON] компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, індексації, позивачка вказує на моральні страждання в зв'язку з порушенням її трудових прав, неможливість забезпечити дітей усім необхідним, приниження у зв'язку з необхідністю брати гроші в борг для лікування матері, неможливістю покращення свого стану здоров'я, який постійно загострюється, тому виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає, що розмір моральної шкоди завданої позивачу становить 1500 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст. 115, 116, 117, 237-1 КЗпП України, п.8 Постанови КМУ №100 від 8 лютого 1995 р «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», ст. 33, 34 Закону України «Про оплату праці», п. 4,5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою КМУ від 17.07.2003 року №1078, ст. 2,3,6 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року, п.4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою КМУ від 21.02.2001 року №159,

Outcome: partial