Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 15 липня 2011 року між ними був зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області, про що складено відповідний актовий запис за №213. Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивачка мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя, втрату поваги один до одного. Протягом останніх трьох років сімейні стосунки між ними погіршились, що призвело до постійних сварок, і як наслідок,до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Позивачка в судове засідання не з`явилася, проте згідно з адресованою до суду письмовою заявою заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на примирення не згодна та наполягає на розлученні. Просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання також не з`явився, проте згідно з адресованою до суду письмовою заявою просив справу розглядати без його участі. Заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15 липня 2011 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) зареєстрований 15 липня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області, про що складено відповідний актовий запис за №213(а.с.11). У відповідності до копії Свідоцтва про народження від 08 жовтня 2013 року, вбачається, що [PERSON] , народилася [INFO] та її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Судом достовірно встановлено, що сторони шлюбних стосунків не підтримують, категорично наполягають на розлученні, а отже бажання розірвати шлюб у сторін є взаємним. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст.294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище позивачу залишити « [PERSON] », оскільки про своє бажання змінити прізвище позивач не заявила. За таких обставин, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що сторони наполягають на розлученні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Крім того, суд залишає судові витрати за позивачем. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved