Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона, як спадкоємець за заповітом після смерті свого дядька [PERSON], померлого [INFO], не може оформити належним чином право на спадщину, а саме належну померлому на підставі державного акту серії IV-ОД № 030595 земельну ділянку розміром 3.27 га, розташовану на території Голицької сільської ради Болградського району Одеської області. При зверненні до держнотконтори, позивачці було відмовлено в оформлені її спадкових прав, оскільки на цю земельну ділянку не присвоєно кадастровий номер, що не дає можливості одержати у відділі Держкомзему у Болградському районі Одеської області Витяг з державного реєстру земель і поземельної книги на вказану землю, що порушує вимоги ст. 377 ЦК України і ст. 120 Земельного кодексу України. Позивачка в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялася відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.13). Надала заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с.21). Відповідач Голицька сільська рада Болградського району Одеської області до суду не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до чинного законодавства (а.с.13). Позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглянути справу без участі їх представника, про що надав відповідну заяву (а.с.22). Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦПК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов'язання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої також входить і земельна ділянка загальною площею 3.27 га у межах згідно з планом, розташована на території Голицької сільської ради Болградського району Одеської області, яка належала померлому на підставі державного акту серії IV-ОД № 030595 від 4 червня 2000 року (а.с.8). Відповідно до витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки Відділу держземагентства у Болградському районі Одеської області від 05.12.2013 року за № 7-7-06/4848 власником земельної ділянки загальною площею 3.27 га, що знаходиться на території Голицької сільської ради Болградського району Одеської області є [PERSON] (а.с.9). На день смерті спадкодавець [PERSON] був зареєстрований та проживав в домоволодінні за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою Червоноармійської сільської ради Болградського району Одеської області від 28.11.2013 року № 349 і з якої вбачається, що разом зі спадкодавцем ніхто не проживав (а.с.10). Вказану спадщину прийняла позивачка [PERSON], [INFO], за заповітом від 12.10.2011 року, посвідченого секретарем Голицької сільської ради Болградського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі № 89 (а.с.7) шляхом подачі заяви 24.10.2012 року до Болградської районної нотаріальної контори Одеської області, що підтверджується спадковою справою № 420/2012 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.15-20). Однак, державним нотаріусом 28.11.2013 року за № 1647/0217 позивачці було відмовлено в оформленні прав власності на земельну ділянку розміром 3.27 га в межах згідно з планом згідно державного акту як за спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] в зв'язку з відсутністю на цю земельну ділянку у відділі Держкомзему у Болградському районі Одеської області не присвоєно кадастровий номер, що не дає можливості одержати Витяг поземельної книги на вказану земельну ділянку (а.с.11). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Частиною 1 ст. 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до копії спадкової справи, наданої Болградською районною нотаріальною конторою Одеської області від 03.02.2014 року за № 212/01-16 до майна померлого [PERSON] та витягу зі Спадкового реєстру № 36509398 від 03.02.2014 року - з заявою від 24.10.2012 року про прийняття спадщини звернулася [PERSON], племінниця померлого, позивачка по справі (а.с.15-20). Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Частиною 2 ст. 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності та його державної реєстрації. Таким чином, позивачка, як спадкоємиця за заповітом, вважається такою, що прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті дядька [PERSON]. На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, позивачка набула право на це майно, тобто на земельну ділянку загальною площею 3.27 га у межах згідно з планом, розташовану на території Голицької сільської ради Болградського району Одеської області. При таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги позивачки про визнання права власності на земельну ділянку є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 25, 116,125 Земельного Кодексу України, ст.ст.328, 373, 1216-1218, 1223, 1261, 1268, 1270 ЦК України та

Outcome: approved