Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

Позивачка звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та зміну розміру аліментів, в якому з урахуванням уточнень просить позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини на тверду грошову суму в розмірі 1600 гривень щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. При цьому позивач вказує, що від фактичних сімейних стосунків з відповідачем вони мають малолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . Відносини з відповідачем припинені у 2006 році, коли дитині було десять місяців. Саме з того часу відповідач самоусунувся від виховання та утримання дитини і до теперішнього часу долею доньки, її вихованням та утриманням не займається, не турбується і не цікавиться про її фізичний і духовний розвиток, не вітає з днем народження, не телефонує, не відвідує дитину, загалом не проявляє про неї щонайменшої батьківської турботи. Відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню своєї доньки, а тому просить суд позбавити відповідача батьківських прав та змінити розмір аліментів з 1/4 на тверду грошову суму в розмірі 1600 гривень, щомісячно, оскільки відповідач не має постійного заробітку. Позивачка та її представник - адвокат Сковорцова О.В., в судове засідання не з`явилися, надавши суду заяву про розгляд справи за їх відсутності на задоволенні позову наполягають. Проти заочного розгляду справи не заперечують. В судовому засіданні, яке відбулося 17 травня 2019 року представник позивача підтримала позов на підставі викладених у позові обставин. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день слухання справи був повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавав. Через неявку відповідача у судове засідання, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Представник третьої особи (ООП ВК ММР ЗО), [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, звернувшись з клопотанням про розгляд справи за її відсутності та просить прийняти рішення на підставі матеріалів, наявних у справі. Представник третьої особи (ООП Балаклійської районної державної адміністрації), в судове засідання не з`явилася надавши суду висновок органу опіки та піклування щодо позбавлення батьківських прав відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою відео-(звуко)-записувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків [PERSON] та [PERSON] , дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Від фактичних шлюбних відносин сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с.13). В судовому засіданні встановлено, що шлюбні відносини сторони припинили з 2006 року. З того часу відповідач долею доньки не цікавиться, її вихованням та утриманням не займається, не турбується про її фізичний і духовний розвиток, не вітає з днем народження, не телефонує, не відвідує дитину та в загалі не проявляє до неї батьківської турботи. Відповідно до довідки від 12.11.2018 року наданої директором шкільного навчального закладу ЗОШ 1-3 ступенів № 14», розташованого у м. Мелітополі запорізької області [PERSON] , [PERSON] [INFO]. навчається у 7 класі вказаного шкільного закладу. Батько не займається вихованням дитини, не спілкується з класним керівником, не відвідує батьківські збори, не приходить до школи (а.с.10). Відповідно до довідки лікаря [PERSON] від 16.11.2018 року, наданої на адвокатський запит, батько дитини [PERSON] не цікавиться здоров`ям дитини, до лікаря на прийом з дитиною не приходив (а.с.9). Позивач зазначає в позові, що не перешкоджає на даний момент и ніколи не перешкоджала відповідачу приймати участь у вихованні, спілкуванні, піклуванні та утриманні дитини. Однак відповідач не вчиняє та не вчиняв конкретні дієві спроби, намагання виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню та утриманню доньки, дитина взагалі не знає свого біологічного батька. З 2013 року позивачка постійно проживає в м. Мелітополь Запорізької області, разом зі своїми дітьми та чоловіком, [PERSON] , що підтверджується довідкою голови квартального комітету від 25.11.2018 року (а.с.15). З 15 вересня 2015 року позивач перебуває у шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 15.09.2015 року (а.с.8). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , суду пояснив, що він є чоловіком позивачки. З 2013 року вони стали мешкати разом, а у 2015 році офіційно зареєстрували шлюб. Разом з дружиною він виховує її двох неповнолітніх дітей від попередніх шлюбних стосунків, дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] За час сумісного проживання з позивачкою вони з дітьми планували виїзд за межі України і їм доводилося розшукувати відповідача, щоб отримати необхідний для виїзду дитини дозвіл батька. У червні 2015 року він зустрічався з відповідачем [PERSON] та той безпідставно відмовився від надання дозволу на виїзд з дитиною за межі України, повідомивши, що йому потрібні гроші. Лише після надання «фінансової допомоги», відповідач надав такий дозвіл. В останнє він бачив відповідача влітку 2017 року, коли в черговий раз розшукав його в Харківській області для надання дозволу на виїзд дитини. Відповідач знов надав такий дозвіл лише через отримання «фінансової допомоги». Зі спілкування з відповідачем, він зрозумів, що той ніде не працює, зловживає алкоголем. За весь час його сумісного проживання з позивачкою та її дітьми він жодного разу не бачив, щоб відповідач приїздив до дитини, привітав її з днем народження, надав матеріальну допомогу, або в інший спосіб намагався брати участь у житті доньки. Після спілкування з відповідачем в нього склалося враження, що дитина йому взагалі не потрібна та йому до неї байдуже. Він навіть надав йому згоду на всиновлення дочки, підписавши у нотаріуса відповідну заяву. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є подругою позивачки та хрещеною матір`ю молодшого сина позивачки. Їй відомо, що з 2005 по 2006 роки [PERSON] проживала в м.Мелітополі, перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем [PERSON] . Від даних відносин у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] . Коли дитині ще не виповнився 1 рік батько перестав приймати участь у вихованні дитини та вони розірвали фактичні шлюбні стосунки. Відповідач [PERSON] ще декілька разів навідував дитину, але на святкування першого дня народження дитини вже не приїхав та не привітав у інший спосіб. З того часу вона жодного разу не бачила і не чула, щоб [PERSON] відвідував дитину. З 2006 року відповідач не приймав участь у вихованні дитини, не цікавився її життям, здоров`ям, не надавав матеріальної допомоги в утриманні дочки, не вітав з днем народження. Всі турботи по вихованню дочки [PERSON] несла мати дитини, позивач по справі, а з 2013 року в цьому їй допомагає її чоловік [PERSON] . Згідно висновку органу опіки та піклування Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області № 01-50/812 від 06.03.2019 року, про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його доньки [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування,

Outcome: approved