Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить суд позбавити відповідача [PERSON], батьківських прав відносно його малолітньої доньки, [PERSON], [INFO] В обґрунтування своїх вимог позивачка покликається на те, що за час перебування у шлюбі з відповідачем [PERSON], який розірвано 05.11.2012 року, у них народилась донька [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні. Відповідач, як батько дитини зовсім не піклується про доньку, не надає жодних коштів на її утримання, не купує жодних речей і не спілкується з дитиною. Не цікавиться її життям та здоров'ям. Позивачка вказує, що на зустрічі з дитиною відповідач приходить перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, у присутності дитини вживає нецензурну лексику. Неодноразово при дитині відповідач вчиняв відносно позивачки як психологічне так і фізичне насильство, що негативно впливає на психічний розвиток дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] щодо позбавлення його батьківських прав відносно його малолітньої доньки, [PERSON] [INFO] не заперечив. Представник служби у справі дітей Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла заява в якій просить суд справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги позивачки підтримує. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. N З «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 28.12.2016 року опікунська рада вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO] Таким чином, наведеними доказами в їх сукупності та враховуючи безумовне визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що встановлено достатньо вагомих підстав, що стверджують про умисне ухиляння та небажання відповідача виконувати свої батьківських обов'язків щодо своєї малолітньої дитини, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved