Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 14.05.1994 року вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Жовківського районного суду від 21.10.2013 року розірвано. За час подружнього життя в них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO] Батьком дітей являється відповідач, що записано в свідоцтві про народження дітей. Відповідач не бажає виконувати свого батьківського обов»язку по утриманні дітей, не надає будь-яких коштів на їх утримання, не надає жодної допомоги для оздоровлення, отже діти повністю знаходяться на утриманні позивачки. У зв»язку із чим позивачка звернулася до суду та просить стягнути з відповідача на її користь кошти на утриання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не вилася, однак в поданій до суду позовній заяві зазначила, що просить справу розглядати у її відсутності. Просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з»явився, однак подав на адрес суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Просить такі задоволити. А тому, судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності сторін по справі та на підставі поданих до суду доказів. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Із копії паспорта громадянина України серія та номер КВ 807734 вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO] а. З копії свідоцтва про народження серія 1-СГ № 328402 вбачається, що [PERSON] народився 04.02.2004 року і його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно зі ст. 180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК). Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 р. № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Встановлено, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дітей. З позовної заяви вбачається, що дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Суд враховує те, що дитина проживає разом з матірю, а відтак, знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно свого обовязку по утриманню дитини не виконує, тому, суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує : - стан здоровя та матеріальне становище дитини, яка не хворіє, майна у власності не має, самостійних доходів не отримує, також вік дитини, яка в своєму віці потребує суттєвих матеріальних витрат на утримання; - стан здоровя та матеріальне становище матері дитини позивачки по справі, яка не хворіє, не працює, інших осіб на утриманні не має; - стан здоровя та матеріальне становище батька дитини відповідача по справі і платника аліментів, який не хворіє, інвалідності не має, місце праці не встановлено, однак, суд враховує те, що він є працездатним, а відтак, може надавати допомогу на утримання дитини, інших осіб на утриманні не має. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із заяви відповідача, поданої на адрес суду вбачається, що він позов визнає та просить його задоволити. А від так, суд приходить до переконання, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому у суду є всі підстави для задоволення позову А тому суд, з врахуванням всіх вище перелічених обставин, приходить до переконання, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини, а саме: сина [PERSON], [INFO], та стягувати такі в користь його матері [PERSON], в 1/3 частині від його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.06.2017 року. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог. Тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON].

Outcome: approved