Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Позивачка звернулася до Заводського районного суду міста Миколаєва із вказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначено, що вона є власником будинку [ADDRESS] Відповідач [PERSON] був зареєстрований за вказаною адресою у грудні 2015 року за згодою позивачки, хоча фактично від дня реєстрації у будинку не проживав та не проживає без поважних причин. З огляду на викладене, оскільки відповідач не проживає у спірному приміщенні понад рік, позивач просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS] Позивачка підтримала вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду пред'явленого позову був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надходило, таким чином, в силу ч. 2 ст. 77 ЦПК України суд вважає, що відповідачі не з'явилися до суду без поважних причин. З урахуванням заяви позивачки про відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи відповідно до вимог ст. 164 ч. 4, ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим прийняти заочне рішення на підставі доказів, що є у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права володіти й користуватися майном. Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користується ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, у тому числі, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Судом встановлено, позивач є власником будинку [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради 12.07.2008 року, зареєстрованим в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 12.07.2008 року за №22526. Аналогічні відомості містяться в інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна №79628622 від 06.02.2017 року. За даним адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Миколаївській області, відповідач[PERSON] зареєстрований у [ADDRESS] з 15.12.2015 року. Згідно акту/заяви про не проживання, посвідченого ЖКП Миколаївської міської ради «БРИЗ» ЖЕК №3, [PERSON] з 19.12.2015 року не мешкає за адресою: [ADDRESS]. Відповідач будь-яких доказів на спростування вказаних обставин не надав. З огляду на викладене, суд, дослідивши та проаналізувавши надані докази у їх сукупності, перевіривши відповідність заявлених вимог діючому законодавству України, дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про визнання відповідача, який не мешкає у належному позивачу будинку понад рік, таким, що втратили право користування спірним житловим приміщенням. На підставі викладеного та

Outcome: approved