Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що вона перебувала з відповідачем у шлюбних відносинах, від якого у них є повнолітній син [PERSON], [INFO]. 24.03.2010 року шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Син проживає разом з матір'ю та знаходиться на повному її утриманні. На даний час син [PERSON] є студентом 5 курсу денної форми навчання приватного вищого навчального закладу «Університет сучасних знань», на контрактній основі, стипендію не отримує. Позивачка щороку сплачує за навчання 17 010 грн. 02 коп., відповідно до додаткової угоди до договору про надання освітніх послуг №К-010288 від 20.08.2018 року. Зазначає, що відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість. В зв'язку з цим просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку /доходу/ щомісячно, на час його навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-х років. Позивач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить задовольнити вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.06.2015 року стягнуто з [PERSON], [INFO](уродженець м. Біла Церква, зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS], ідентифікаційний номер: [NUMBER]) аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON] на час навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, починаючи з 29.04.2015 року по 30.06.2018 року, але не більше ніж до 23-х років. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є студентом 5-го курсу приватного вищого навчального закладу «Університет сучасних знань», денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2018, що підтверджується договором №К-010288 від 20.08.2018 року. Загальна вартість навчання за весь період навчання відповідно до договору №К-010288 від 20.08.2018 року становить 28 500,00 грн. Також встановлено, що позивач [PERSON], зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] разом з нею зареєстрований син [PERSON], що підтверджується копією паспорта позивачки серії [NUMBER] та копією паспорта [PERSON] серії [NUMBER]. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка працює у ТОВ «ПРІВАТ-ФУД ЦЕНТР» на посаді бухгалтера, що підтверджується довідкою про доходи № 341 від 07.11.2018 року, видної ТОВ «ПРІВАТ-ФУД ЦЕНТР». Сума доходу згідно вказаної довідки за період з 28.09.2018 року по 31.10.2018 року становить 4 320 грн. 00 коп. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і /або/ у частці від заробітку /доходу/ платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як передбачено ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як роз'яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття /незалежно від форми навчання/, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як вказано вище, син позивачки народився 07.01.1997, тобто, досяг повноліття та продовжує навчання. Суд також вважає, що він в зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, оскільки не працює, навчається на денному відділенні навчального закладу, йому необхідні кошти для оплати за навчання, проживання, на проїзд, на харчування, для придбання одягу, необхідних для навчання канцелярських знарядь, підручників. Відповідач [PERSON] є працездатним за віком та станом здоров'я, тобто, є спроможним надавати матеріальну допомогу своєму сину. Судом при вирішенні спору приймаються до уваги також ті обставини, що відповідач, як батько, зобов'язаний приймати участь у наданні матеріальної допомоги сину у зв'язку з навчанням, тягар його утримання не може бути покладений тільки на матір, а безспірних доказів, які б свідчили про те, що відповідач є неспроможним надавати таку допомогу, суду не надано. Враховуючи наведене вище, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання повнолітнього сина, на період його навчання в розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/ відповідача щомісячно, оскільки суд вважає, що відповідач має можливість надавати таку матеріальну допомогу повнолітньому сину в зв'язку з його навчанням. За ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, в даному випадку з 08.11.2018 року. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір належить стягнути з відповідача на користь держави в розмірі 704 грн. 80 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved