Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про визнання права користування нерухомим майном за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні 6 жовтня 2014 року представник позивача зазначила, що згаданий об'єкт нерухомості побудувала її бабка. Позивачка постійно проживає і зареєстрована за зазначеною адресою, утримує будинок і земельну ділянку під ним, робить ремонти, сплачує послуги з тепло-, водо-, газо-, енергопостачання. Визнання права користування необхідно позивачці для закріплення земельної ділянки та оформлення у позасудовому порядку права власності на житло, а розпочати цю процедуру без визнання права користування неможливо. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала повністю, пояснивши суду, що комісією районної адміністрації проведено обстеження нерухомого майна за вказаною адресою, внаслідок чого встановлено, що земельна ділянка площею 600 квадратних метри відведена в 1954 році, вона на час огляду не є приватизованою, в технічній документації на нерухоме майно, яка складена у лютому 2014 року, позивач зазначена як його користувач. Житловий будинок є глинобитним, перебуває в занедбаному стані, користувачем здійснюються роботи з благоустрію земельної ділянки. В судове засідання 14 жовтня 2014 року ані представник позивача, ані представник відповідача не з'явилися, надавши письмові звернення про вирішення справи у їхню відсутність. Заява представника відповідача містить повне визнання позову. За згаданих обставин у відповідності до ст. ст. 158, 169 ЦПК України суд вважає за можливе вирішувати спір без участі зазначених осіб. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань. В силу ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Судом встановлено, що на земельній ділянці за зазначеною адресою розташовані самочинно побудовані: житловий будинок, зазначений в технічній документації літерою А, площею 27,3 квадратних метри, 1954 року забудови, паркан № 1, зливна яма № 2. Надані суду фактичні дані, зокрема: копія технічного паспорту на будинок (а.с. 5-8), відомості про реєстрацію позивачки в паспорті громадянина України та в домовій книзі, довідка з місця помешкання (а. с. 14), акт комісійного обстеження індивідуального житлового будинку та господарчих будівель (а. с. 11-12), показання допитаних судом 6 жовтня 2014 року свідків [PERSON], [PERSON], що вказали на постійне користування позивачкою нерухомим майном та земельною ділянкою протягом останніх восьми років, також інші фактичні дані переконують суд в тому, що заявниці постійно та безперервно користуються нерухомим майном за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, суд вважає, що позивач, яка постійно користується самочинним житлом протягом тривалого часу, сплачує отримані за вказаною адресою житлово-комунальні послуги, утримує будинок і земельну ділянку, набула права користування нерухомим майном, що дає суду підстави для задоволення її вимог, тому що від цього залежить реалізація позивачкою права на оформлення речових прав на земельну ділянку та самочинно побудоване на ній нерухоме майно.

Outcome: approved