Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] . У вищевказаному будинку крім позивачки та її чоловіка зареєстрований, однак фактично з грудня 2018 року не проживає відповідач по справі [PERSON] . Разом з тим, реєстрація відповідача [PERSON] у вищевказаному житловому будинку не дозволяє позивачці розпоряджатись ним на власний розсуд та значно обмежує її законні права, як власника будинку. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що відповідач не оплачує комунальні послуги та не приймає участі в утриманні будинку за місцем реєстрації. При цьому, в позасудовому порядку вирішити спірні відносини щодо зняття відповідача з реєстрації вона не має можливості, оскільки їй не відома адреса його фактичного місця проживання. Враховуючи вищезазначене, позивачка просить суд, визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Судовий збір з відповідача просить не стягувати. Позивачка та її представник адвокат Гарастівський С.А. в судове засідання не з`явилися. Від представника позивачки на адресу суду надійшла заява в якій він просить розгляд справи провести у його відсутність та у відсутність позивачки, позовні вимоги підтримують, позов просять задовольнити. Проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи, відзиву, не подавав. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Статтею 280 ЦПК України\~передбачено, що\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, та не подано відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі вищевикладеного, суд, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по ній, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно копії договору дарування жилого будинку від 25 листопада 2003 року посвідченого приватним нотаріусом Андрушівського районного нотаріального округу Житомирської області Мондель Т.С. вбачається, що [PERSON] подарував [PERSON] житловий будинок з господарчими будівлями, що розташований в [ADDRESS] (а.с.7). Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.01.2004 вбачається, що [PERSON] оформила право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Згідно довідки виданої Андрушівською міською радою Житомирської області від 10.02.2021 №76 вбачається, що до складу сім`ї [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , належать: чоловік - [PERSON] , [INFO] , квартиронаймач - [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за вказаною адресою з 20.11.2018, однак не проживає за зареєстрованим місцем проживання з 20.12.2018, його місце перебування невідоме (а.с.9). \~\~\~Статтею 41\~Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України\~від 17\~липня 1997\~року №\~475/97-ВР\~«Про ратифікацію\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод»\~1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися й розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що передбачено і положеннями ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України, а обмеження чи втручання у право власника можливо лише з підстав, передбачених законом. \~\~Згідно зі ст.319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, що не суперечать закону. \~\~В силу ч.1 ст.321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. \~\~Згідно ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~\~Відповідно до ст.ст.71, 72 ЖК Української РСР, якщо особа не проживає в жилому приміщенні без поважних на те причин понад встановлені законом строки, вона може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Згідно положень ст.156\~ЖК Української\~РСР,\~ члени сім`ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користуватися займаним приміщенням. Таке право вони втрачають лише в разі вибуття на інше постійне місце проживання і припинення внаслідок цього сімейних стосунків з власником. \~\~Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» №1382-ІУ від 11.12.2003, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщення. Зазначена норма вказує на достатність рішення суду, яке набрало законної сили про визнання особи такою, що втратила право користування житлом для зняття її з реєстраційного обліку відповідним органом. \~\~ Відсутність відповідача по справі [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання в [ADDRESS] , без поважних причин та відсутність іншої домовленості між позивачкою та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач [PERSON] не проживаючи в спірному житловому будинку більше року, а саме з 20.12.2018, без поважних причин, є таким, що втратив право користування житловим приміщенням, в зв`язку з чим поданий позов підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved