Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що вона із відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 25 квітня 2009 року. Від шлюбу мають спільну дитину, сина [PERSON], [INFO] р. н., батьком якого є відповідач. Зараз вони з відповідачем проживають окремо, сімейні стосунки припинені, дитина знаходиться на її повному утриманні. Вона має матеріальні труднощі, пов'язані із утриманням дитини, а відповідач натомість ухиляється від надання їй допомоги на утримання сина, хоча має самостійний неофіційний заробіток. На підставі переліченого просила суд з відповідача стягнути аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1000 грн. від усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Також зазначала, що вона безрезультатно докладала зусиль для стягнення у позасудовому порядку аліментів з відповідача на утримання сина. На підставі наведено просила суд стягнути з відповідача, починаючи з часу розлучення сторін до моменту подання позову до суду, аліменти на утримання спільної дитини в розмірі 33000 грн., виходячи зі сплати аліментів в розмірі 1000 грн. щомісячно. У судовому засіданні позивачка на задоволенні позову наполягала, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві до суду. Додала також, що з моменту розлучення вона намагалась мирним шляхом дійти згоди з відповідачем щодо його необхідності надавати кошти на утримання спільного сина, однак марно, оскільки відповідач ухиляється від свого обов'язку утримувати малолітнього [PERSON]. Просила суд задовольнити позов повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно за невідомих суду причин, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивачки суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. ст. 169, 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивачку, вивчивши письмові докази, вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі. За ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. На підставі ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви про стягнення аліментів. Згідно свідоцтва про народження, виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 916 від 2 жовтня 2009 року, [PERSON] народився [INFO] року, батьками якого зазначено [PERSON] та [PERSON] (а. с. 6). Згідно довідки житлового органу від 16 лютого 2015 року вбачається, що [PERSON] мешкає разом із сином, [PERSON], [INFO] р. н., по [ADDRESS] в м. Маріуполі (а. с. 8). Також у судовому засіданні були оглянуті надані [PERSON] фотознімки на підтвердження наявності у [PERSON] коштів достатніх для надання матеріальної допомоги позивачці на утримання спільного сина, 2009 р. н. При цьому згідно відомостей Державної служби статистики України вбачається, що середньомісячна заробітна плата станом на кінець 2014 року по Донецькій області складала 4057 грн. Враховуючи перелічене, суд зважає на те, що 1/4 частина від доходу для платника, який не працює, аліментів на утримання неповнолітньої дитини, виходячи з середньомісячної заробітної плати по Донецькій області, становить близька 1000 грн. у місяць. За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно від усіх видів заробітку відповідача до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Однак суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення аліментів з відповідача за період з червня 2012 року по момент звернення до суду із вказаним позовом є необґрунтованими, оскільки жодних доказів, які б підтверджували фактичні обставини необхідності стягнення аліментів на утримання сина на користь позивачки з вказаний період суду не було надано. Таким чином вимоги [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON] за минулий період в сумі 33000 грн. задоволенню не підлягають.

Outcome: partial