Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі по 1500 гривень щомісячно, до досягнення нею повноліття та на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку по 800 гривень щомісячно. В позовній заяві позивачка посилається на те, що проживала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 02.03.2013 року, від якого у них народився син [PERSON] - [INFO]. Причиною розірвання шлюбу позивачка зазначає погіршення взаємовідносин та постійні непорозуміння між ними, із-за цих обставин вони припинили спільне проживання і вже з жовтня 2015 року вони живуть окремо, наміру примиритися вона немає і не бажає зберігати шлюбні відносини. На її утриманні також знаходиться неповнолітній син [PERSON] [INFO]., доглядом якого вона займається і перебуває у відпустці до досягнення дитиною трьохрічного віку. Через вказану обставину вона не може працювати і потребує додаткових коштів для створення належних умов виховання дитини. Тому просить суд стягувати з відповідача на її утримання також по 800 гривень на час перебування у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON]. Просила суд задовольнити позовні вимоги в повному об'ємі. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити виходячи з встановлених в судовому засіданні доказів. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, суду пояснив, що дійсно їхні взаємовідносини з позивачкою погіршилися, внаслідок чого шлюб між ними існує формально і вони спільно не проживають. Позивачка сама не бажає проживати з ним у шлюбі, такі шлюбні відносини між ними слід розірвати. Позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини визнав в повному обсязі. Стосовно стягнення аліментів на утримання дружини заперечив, пояснивши, що на даний час він не має постійного місця роботи, отримує мінливий дохід. Тому просить позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини на час догляду за неповнолітньою дитиною до трьох років відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають у шлюбі, який зареєстрований 02 березня 2013 року у відділі РАЦСу Хустського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 41. Від шлюбу у сторін народилася син [PERSON] - [INFO], якого виховує та утримує позивачка. Вказана обставина стверджена в судовому засіданні дослідженими свідоцтвом про народження дитини. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує формально та не виконує свого призначення, сторони спільно не проживають з жовтня 2015 року і не бажають примирення, в своїх поясненнях позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу. Наведене вище дає суду підстави зробити висновки про можливість задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу між сторонами. Оцінивши в сукупності встановлені по справі докази, з врахуванням віку неповнолітньої дитини, та потреб для її нормального утримання і виховання, суд прийшов до висновку, що позивачка обґрунтовано та правомірно ставить свої позовні вимоги, про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки, так як відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний забезпечити утримання своєї неповнолітньої дитини, до досягнення нею повноліття. Вирішуючи питання позовних вимог про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дитини, суд звертає увагу на те, що позивачка просить стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі щомісячно по 1500 гривень на дитину. В судовому засіданні відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги в цій частині повністю, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 1500 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, задовольнивши позовні вимоги позивачки. Позивачкою також пред'явлено вимоги про щомісячне стягнення з відповідача на її утримання по 800 гривень, до досягнення трьох річного віку їхнім сином [PERSON], [INFO], оскільки вона зайнята його доглядом та вихованням і перебуває у вимушеній відпустці. Однак, в судовому засіданні позивачкою не надано достатніх доказів, які б давали суду підставу для задоволення вказаної позовної вимоги. Так, відповідно до ст. 84 СК України надано право дружині на її утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини, до досягнення нею трьох років. Вказане утримання у вигляді аліментів стягується з відповідача - чоловіка за умови, що останній може надавати матеріальну допомогу. Виходячи з наявних матеріалів справи, та відсутності даних про фактичний розмір отримуваного заробітку (доходу) відповідача, суд вважає за необхідне відмовити в задоволені цієї позовної вимоги за її недоведеністю. Враховуючи наведене та

Outcome: partial