Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом,відповідно до якого зазначила,що 24.10.2009 р. між Кредитною спілкою «КС Володар» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №1494-К . Згідно умов Кредитного договору Кредитна спілка «КС Володар» надала [PERSON] кредит в розмірі 600 000,00 гривень терміном на 24 місяці, під 19% річних. В забезпечення виконання умов Кредитного договору між Кредитною спілкою «КС Володар» та [PERSON] був укладений Договір іпотеки від 24.10.2007 року.Предметом застави за іпотечним договором є земельна ділянка, загальною площею 0,0836 га та об'єкт незавершеного будівництва, а саме: [ADDRESS] , власниками якої є [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Внаслідок невиконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором Кредитна спілка «КС Володар» звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за Кредитним договором. За результатами розгляду судом спірного питання 20.08.2013р. Ірпінський міський суд Київської області прийняв рішення про стягнення з Позичальника 1 679 671,23 грн. заборгованості та витрати 3441,00 гривень. Станом на сьогодні рішення Ірпінського міського суду Київської області було переглянуто в апеляційному порядку та Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 26.11.2013 року - залишено без змін. За наслідками цивільної справи за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON] по справі №2-2917/2010р. про визнання права власності була укладена Мирова угода. Ухвалою від 29.09.2010 року була визнана мирова угода, за якою: у власності подружжя [PERSON], [PERSON] залишається право власності на частину житлового приміщення будинку площею 282,1 кв.м. за адресою: [ADDRESS]. Враховуючи Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області у власності подружжя [PERSON], [PERSON] залишається право власності на 12 частину житлового приміщення будинку площею 282,1 кв.м. за адресою: [ADDRESS]. В будинку, який є предметом іпотеки, прописана неповнолітня особа донька [PERSON] та [PERSON] Із рішення Ірпінського міського суду Київської області від 28.12.2012р. було прийнято рішення про відмову про звернення стягнення предмету іпотеки. Але 01.04.2013 року Апеляційним судом Київської області рішення було скасовано і задоволено позовні вимоги [PERSON]. Позивач вважає, що договір іпотеки має бути визнаний судом недійсним так як був укладений без її згоди на укладання, як частина спірного домоволодіння не є у повній власності у [PERSON] Позивачка просить визнати недійсним договір іпотеки від 24.10.2007р,який був укладений між Кредитною спілкою « КС Володар» та [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та відшкодувати судові витрати . Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача кредитної спілки «КС Володар» у судовому засіданні позов не визнала,просила у позові відмовити з тих підстав,що позивачка не є власником частини спірного будинку.Згідно рішення суду власником житлового будинку є [PERSON] Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явилась,про день розгляду справи повідомлена належним чином,про що у справі є розписка. 3-і осорби [PERSON],[PERSON] та приватний нотаріус [PERSON] у судове засідання не з»явились,про день розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд,заслухавши пояснення сторін,дослідивши письмові докази по справі,вважає позов таким,що не підлягає до задоволення. Відповідно до ст.3 ЦПК України «Кожна особа має право у порядку,встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів.У випадках,встановлених законом,до суду можуть звертатися органи та особи,яким надано право захищати права,свободи та інтереси інших осіб,або державні чи суспільні інтереси». Відповідно до ст..11 ч 1 ЦПК України «Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі». Відповідно до ст.. 60 ЦПК України»Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень,крім випадків,встановлених ст.. 61 цього Кодексу». Відповідно до ст.. 61 ч 3 ЦПК України «Обставини,встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі,що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ,у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини». Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Під захистом розуміються дії уповноваженої особи, діяльність юрисдикційних органів та осіб, які у передбаченому законом порядку зобов'язані вжити заходів до поновлення порушеного, оспорюваного чи невизнаного цивільного права. У судовому засіданні було встановлено,що 24.10.2009 р. між Кредитною спілкою «КС Володар» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №1494-К . Згідно умов Кредитного договору Кредитна спілка «КС Володар» надала [PERSON] кредит в розмірі 600 000,00 гривень терміном на 24 місяці, під 19% річних. В забезпечення виконання умов Кредитного договору між Кредитною спілкою «КС Володар» та [PERSON] був укладений Договір іпотеки від 24.10.2007 року. Предметом застави за іпотечним договором є земельна ділянка, загальною площею 0,0836 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку,господарських будівель і споруд,яка розташована по [ADDRESS] та об»єкт незавершеного будівництва житловий будинок готовністю 90 %,який розташований на вказаній земельній ділянці.Наведені обставини справи стверджуються копією договору іпотеки(а.с. 8-9). Також,у судовому засіданні було встановлено,що Внаслідок невиконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором Кредитна спілка «КС Володар» звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за Кредитним договором. За результатами розгляду судом спірного питання 20.08.2013р. Ірпінський міський суд Київської області прийняв рішення про стягнення з Позичальника 1 679 671,23 грн. заборгованості та витрати 3441,00 гривень. Рішення Ірпінського міського суду Київської області було переглянуто в апеляційному порядку та Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 26.11.2013 року - залишено без змін.Наведені обставини справи стверджуються у судовому засідання копіями вказаних судових рішень. Також,у судовому засіданні було встановлено,що рішенням апеляційного суду Київської області від 01.04.2013р було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки,відповідно до якого за [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,0836 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку,господарських будівель і споруд,яка розташована по [ADDRESS] та на об»єкт незавершеного будівництва житловий будинок загальною площею 290,9 кв.м по [ADDRESS].Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 30.10.2013р дане рішення апеляційного суду Київської області залишено без змін.Згідно витягу з Державного реєстру речових прав за [PERSON] зареєстровано право власності на зазначений будинок та земельну ділянку. Ставлячи питання про визнання недійсним договір іпотеки від 24.10.2007р,який був укладений між Кредитною спілкою « КС Володар» та [PERSON]позивачка посилається на ті обставини,що зазначений договір іпотеки був укладений без її згоди як власника частини житлового будинку. Дані обґрунтування є безпідставними. Відповідно до ст.. 203 ЦК України «Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу,іншим актам цивільного законодавства,а також інтересам держави і суспільства,його моральним засадам». Відповідно до ст.. 215 ЦК України «Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог,які встановлені ч 1-3,5 та 6 ст. 203 цього Кодексу». У судовому засіданні було встановлено,що Ухвалою від 29.09.2010 року по справі за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON] по справі №2-2917/2010р. про визнання права власності була визнана мирова угода, за якою: у власності подружжя [PERSON], [PERSON] залишається право власності на 12 частину житлового приміщення будинку площею 282,1 кв.м. за адресою: [ADDRESS] і у власність [PERSON], [PERSON] переходить у власність у рівних частках 12 частина вказаного житлового будинку (а.с.6) .Однак ,дана мирова угода була визнана судом 29.09.2010р. На час укладання договору іпотеки від 24.10.2007р,позивачка не була власником предмету іпотеки,згідно п 1.8 Договору іпотеки предмет іпотеки був об»єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON],який надав письмову згоду на укладання зазначеного Договору іпотеки.Тому посилання позивачки [PERSON] на ті обставини,що на час укладання спарного договору іпотеки вона була власником частини будинку [ADDRESS] є надуманим та безпідставним. Також,безпідставні посилання представника позивачки у судовому засіданні на ті обставини,що спірним договором іпотеки порушуються права неповнолітньої дитини,який проживає та зареєстрований у [ADDRESS],поскільки суду не було надано жодного доказу на підтвердження тих обставин,що на час укладання договору іпотеки від 24.10.2007р у зазначеному житловому будинку була зареєстрована та проживала неповнолітня дитина.З поданої до суду довідки вбачається,що у вказаному будинку з 13.09.2009р зареєстрований [PERSON],2004р.н,але що дана дитина була зареєстрована та проживала до 24.10.2007р -суду доказів надано не було.Крім того,необхідно звернути увагу на ті обставини,що на час укладання договору іпотеки,спірний житловий будинок не був зданий в експлуатацію та перебував на стадії будівництва і доказів тих обставин,що зазначений житловий будинок на вказаний період був придатний для проживання суду також не було надано. Враховуючи викладені обставини,суд вважає позов безпідставним та таким,що не підлягає до задоволення. На підставі ст. 203,215,236 ЦК України ,

Outcome: dismissed