overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей. Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що 19.04.2008 року зареєструвала шлюб з відповідачем .Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], позивачка має неповнолітнього сина - [PERSON],[INFO]. Сторони проживають окремо , не підтримують шлюбні відносини, позивач вважає, що сім'я розпалась. Діти проживають разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні , відповідач матеріальної допомоги не надає, в звязку з чим позивачка звернулась з позовом про стягнення аліментів на утримання доньок у розмірі 1000 гривен щомісячно до їх повноліття та розрівняння шлюбу. Відповідач проти позову не заперечував та не оспорював позовні вимоги позивачки , що підтверджується письмовою заявою в матеріалах справи . Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 19.04.2008 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, на теперішній час сімя фактично розпалась і шлюб зберегти не можливо. Відповідно довідки дільниці № 35 КП «Жилкомсервіс» від 28.01.2014 року вих.№254 діти :[PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO] зареєстровані та проживають з позивачкою за адресою: [ADDRESS] та знаходяться на її утриманні. [PERSON] має статус багатодітної матері та має право на пільги , передбачені законодавством для багатодітних сімей, відповідно посвідчення № 002280 виданого 23.09.2010 року Управлінням у справах культури , спорту , сім'ї та молоді Московської районної в м. Харкові ради. Згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради від 28.01.2014 року вих. № 724 [PERSON] ,що мешкає за адресою: [ADDRESS] не перебуває на обліку у відділі соціальних допомог управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради і ніяких видів допомог не отримує . Таким чином, судом встановлено , що у сторін відсутні взаєморозуміння, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, сім'я носить формальний характер та подальше спільне життя суперечить їх інтересам та інтересам неповнолітніх дітей , у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню . Вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 1000 гривен щомісячно до досягнення ними повноліття підлягають задоволенню, так як діти знаходиться на утриманні позивачки, яка не працює та не отримує соціальну допомогу , враховуючи матеріальний стан та беручи до уваги визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі , позов в цій частині підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат в справі визначається у відповідності з положенням ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Зазначає, що 14.02.2014 року уклала шлюб із відповідачем. Від шлюбу у них народилась дитина - донька [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем втрачені почуття любові та поваги один до одного, вони не зайшлися характерами, не ведуть спільного господарства та проживають окремо з 14 жовтня 2015 р., на розірванні шлюбу наполягає. Крім того, враховуючи, що дитина знаходиться на її утриманні, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4\~частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця з 08.12.2015 року до досягнення дочкою повноліття, тобто до 12.08.2032 р. Після розірвання шлюбу просить повернути їй дошлюбне прізвище «Кубова». Від позивачки до суду надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від відповідача до суду надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Шлюб між сторонами зареєстровано 14 лютого 2014 року виконавчим комітетом Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, актовий запис № 04./а.с.7/ Від цього шлюбу\~народились дитина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖС №297553./а.с.8/ Сторони з 14 жовтня 2015 року не проживають однією сімєю. Згідно довідки Костянтинівського сільського голови [PERSON] від 01.12.2015 р. № 5476 дитина проживає разом з позивачкою за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Костянтинівка, вул. Жовтнева, 221./а.с.9/ Згідно з ч.1\~ст.110 Сімейного Кодексу України\~позов про розлучення може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з ч.2\~ст.112 Сімейного Кодексу України\~суд постановляє\~рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно із\~ст.180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3\~ст.181 Сімейного Кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька, або у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки збереження шлюбу між сторонами неможливе, у звязку з тим, що між ними втрачені почуття любові та поваги один до одного, вони не ведуть спільного господарства та проживають окремо з 14.10.2015 року та враховуючи, що дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Зазначає, що 17.01.2012 року уклала шлюб із відповідачем. Від шлюбу у них народилась дитина - син [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем з початку серпня 2015 року стали виникати лайки, що негативним чином відобразилось на їхніх шлюбних відносинах, взаємовідносинах у родині, між ними втрачено почуття кохання та довіри. Зазначає, що вони не ведуть спільного господарства та проживають окремо з вересня 2015 р., на розірванні шлюбу наполягає. Крім того, враховуючи, що дитина знаходиться на її утриманні, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця з 16.02.2016 року до досягнення дочкою повноліття. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище - «[PERSON]». Від позивачки до суду надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від відповідача до суду надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Шлюб між сторонами зареєстровано 17.01.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 23./а.с.5/ Від цього шлюбу народились дитина - син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]./а.с.6/ Сторони з вересня 2015 року не проживають однією сім'єю. Згідно довідки паспортиста [PERSON] від 25.01.2016 року дитина проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS]./а.с.7/ Згідно з ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розлучення може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно із ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька, або у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки збереження шлюбу між сторонами неможливе, у зв'язку з тим, що між ними втрачені почуття кохання та довіри, вони не ведуть спільного господарства та проживають окремо з вересня 2015 року та враховуючи, що дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що 01 серпня 2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, від якого має малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало те, що подружжя перестало знаходити спільну мову з приводу ведення домашнього господарства, використання сімейного бюджету. Останнім часом між ними зникло почуття любові, поваги та взаємопорозуміння. Це призвело до того, що з вересня 2014 року подружжя разом не проживає. На даний час ведення між подружжям спільного господарства припинено. Дитина проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні, відповідач добровільно в достатній кількості матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча має таку можливість, оскільки офіційно працює. Прохала судовим рішенням розірвати шлюб та стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття та сплачений нею судовий збір. Позивачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, надала до суду заяву, в якій позов підтримує та просить справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, в якій позов визнає та просить справу розглядати без його участі. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, а саме: копію свідоцтва про шлюб (а.с.4), згідно якого позивачка та відповідач дійсно перебувають у шлюбі, копію свідоцтва про народження дитини (а.с.5), відповідно до якого відповідач по справі є батьком малолітнього [PERSON], копію довідки про склад сім'ї (а.с.6), згідно якої дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Зберегти сім'ю за обставин, що склалися не можливо, неодноразові спроби до примирення сторін, до позитивних наслідків не привели. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до положень ст.ст. 180-182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, кошти на її утримання за рішенням суду присуджуються у частці від доходу відповідача, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що 02.06.2001 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, від якого має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач по справі. Причиною розірвання шлюбу стало те, що подружжя перестало знаходити спільну мову з приводу ведення домашнього господарства, використання сімейного бюджету. Це призвело до того, що з 2012 року подружжя разом не проживає. На даний час ведення між подружжям спільного господарства припинено. Дитина проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні. Прохала судовим рішенням розірвати шлюб та стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття, а також просила стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір. Позивачка надала до суду заяву, в які просить лише розірвати шлюб між нею та відповідачем, а від позовних вимог щодо стягнення з відповідача аліментів на дитину та судового збору відмовилась, а також просила справу розглядати без її участі. Відповідач надав до суду заяву, в якій позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнає, а також просив справу розглядати без його участі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, а саме: копію свідоцтва про одруження (а.с.3), згідно якого позивачка та відповідач дійсно перебувають у шлюбі, копію свідоцтва про народження дитини (а.с.4), відповідно до якого відповідач по справі є батьком неповнолітнього [PERSON], копію довідки про склад сімї (а.с.5), згідно якої дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Зберегти сімю за обставин, що склалися не можливо, неодноразові спроби до примирення сторін, до позитивних наслідків не привели. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що 21 серпня 2004 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, від якого має двох неповнолітніх синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок несумісності характерів, почали виникати непорозуміння та суперечки, оскільки кожен з них мав різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Всі ці обставини негативно впливали на виховання дітей. На даний час ведення між подружжям спільного господарства остаточно припинено. Діти перебувають на утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, оскільки офіційно працює. Прохала судовим рішенням розірвати шлюб та стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття та судові витрати по справі. Позивачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву, в якій позов підтримує в повному обсязі та просить справу слухати без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій позов визнає в повному обсязі та просить справу слухати без його участі. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, а саме: копію свідоцтва про шлюб (а.с.4), згідно якого [PERSON] та [PERSON] дійсно перебувають у шлюбі, копії свідоцтв про народження дітей (а.с.5,6), відповідно до якого відповідач по справі є батьком малолітніх [PERSON] та [PERSON], копію довідки про склад сім'ї (а.с.7), згідно якої діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Зберегти сім'ю за обставин, що склалися не можливо, неодноразові спроби до примирення сторін, до позитивних наслідків не привели. Відповідно до положень ст.ст. 180-182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, кошти на її утримання за рішенням суду присуджуються у частці від доходу відповідача, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що 26 березня 2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, від якого має малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало те, що подружжя перестало знаходити спільну мову з приводу ведення домашнього господарства, використання сімейного бюджету. Останнім часом між ними зникло почуття любові, поваги та взаємопорозуміння. Це призвело до того, що між ними виникали сварки та суперечки, свідком яких нерідко була дитина. Все це негативно впливало психічний та фізіологічний стан дитини. Останнім часом сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час ведення між подружжям спільного господарства припинено. Дитина проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча має таку можливість, оскільки офіційно працює. Прохала судовим рішенням розірвати шлюб та стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття та судові витрати по справі. Позивачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, надала до суду заяву, в якій позов підтримує та просить справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, в якій позов визнає та просить справу розглядати без його участі. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, а саме: копію свідоцтва про шлюб (а.с.4), згідно якого позивачка та відповідач дійсно перебувають у шлюбі, копію свідоцтва про народження дитини (а.с.5), відповідно до якого відповідач по справі є батьком малолітнього [PERSON], копію довідки про склад сім'ї (а.с.6), згідно якої дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Зберегти сім'ю за обставин, що склалися не можливо, неодноразові спроби до примирення сторін, до позитивних наслідків не привели. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до положень ст.ст. 180-182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, кошти на її утримання за рішенням суду присуджуються у частці від доходу відповідача, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з відповідачем 03.03.1993 року та зареєстрованого відділом ЗАГС м.Шахтарська Донецької області, актовий запис № 113, з тих підстав, що сімейні стосунки з відповідачем не склалися через несумісність характерів, шлюбні стосунки носять формальний характер. Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу суд приймає рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03.03.1993 року, виданим відділом ЗАГС м.Шахтарська Донецької області, актовий запис № 113. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних стосунків не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, шлюб, відповідно до ст.104,110,112 СК України, необхідно розірвати. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з відповідачем 06 лютого 2014 року та зареєстрованого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області за № 53, від якого сторони неповнолітніх дітей не мають, з підстав різних інтересів, сварок, відсутності взаєморозуміння, що призвело до припинення шлюбно-сімейних відносин. Вважає, що подальше сімейне життя та збереження сім'ї неможливо, проте відповідач в добровільному порядку розірвати шлюб не бажає, у зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Позивачка в судове засідання не з'явилась надала суду заяву з проханням про розгляд справи за її відсутності та розірвання шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням про розгляд справи за його відсутності, не запереченням проти позову та розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 06 лютого 2014 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області за № 53, від якого сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини припинені остаточно. За таких обставин суд приходить до висновку, що збереження сім'ї [PERSON] є неможливим, надання строку для примирення недоцільне, оскільки стосунки, що склалися між сторонами, суперечать нормам моралі, інтересам сторін, свідчать про втрату подружжям тих почуттів, які є визначальними при утворенні сім'ї та необхідними для її існування. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд приймає рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, дитини, які мають суттєве значення. За таких підстав шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved