Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивовано тим, що [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків щодо доньки, участі в її вихованні та утриманні не приймає, має заборгованість зі сплати аліментів, життям дитини не цікавиться та з нею не спілкується. Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Представник відповідача подала суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що відповідач щомісячно сплачує аліменти на утримання дитини шляхом відрахування коштів з його офіційної заробітної плати. Також зазначила, що позивачкою не доведено, що поведінка відповідача відносно дитини є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками та наявність в його діях вини, коли [PERSON] чинить йому перешкоди в спілкуванні з дочкою. В подальшому представник відповідача подала суду заяву про визнання позову та не заперечила проти ухвалення рішення про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. У справі встановлено, що сторони з 06 січня 1995 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 03 вересня 2012 року. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] . Також ще до реєстрації шлюбу в сторін народився спільний син - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу позивачка разом з дітьми спільно проживала в квартирі [ADDRESS] , а відповідач проживав окремо в дачному будинку СТ «Надія» в с. Осещина Вишгородського району Київської області. З квітня 2019 року позивачка разом з донькою проживає в буд. 183 в ГО СТ «Лотос» Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 27 квітня 2011 року з відповідача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 700 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. 07 травня 2019 року рішенням Вишгородського районного суду Київської області розмір аліментів призначених рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 27 квітня 2011 року збільшено та стягнуто щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 жовтня 2018 року до її повноліття, тобто до [INFO] . Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 02 квітня 2018 року з відповідача на користь [PERSON] стягнуто неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 32 599 грн. Як вбачається з довідки-розрахунку заборгованості по аліментам №28705 від 01 грудня 2019 року розмір заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів за період з 01 січня 2012 року по 01 грудня 2019 року становить 103 531 грн. 81 коп. Як вбачається з психологічної характеристики [PERSON] , емоційний стан останньої в нормі, яка постійно перебуває в гарному стані. Батько донькою взагалі не цікавиться, не бере участі в її житті (вихованні, навчанні), на контакт не йде. Своїм татом дитина називає [PERSON] (нового чоловіка [PERSON] ), з яким у неї доброзичливі та чуйні відносини. Згідно характеристики [PERSON] складеної Вишгородською ЗОШ І-ІІІ ступенів №1 від 20 липня 2019 року, остання за період навчання з 2014 року зарекомендувала себе як дисциплінована учениця. Завжди чисто та охайно вдягнена. Мати приділяє належну увагу вихованню дитини. Постійно підтримує зв`язок з адміністрацією школи та класним керівником, систематично відвідує батьківські збори. Батько дитини жодного разу у школі не з`явився, життям та успіхами дитини не цікавився. Рішенням виконавчого комітету Вишгородської міської ради Київської області №353 від 21 листопада 2019 року вирішено клопотати перед Вишгородським районним судом про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , як такого, що ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Відповідно до довідки ТОВ «ЕКО» №976 від 07 липня 2020 року [PERSON] з 19 березня 2020 року працює на посаді старшого інспектора з безпеки в ТОВ «ЕКО». Згідно ч. 2, 3, 5 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно роз`яснень даних в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч. 6 ст. 263 ЦПК України якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Як передбачено вимогами ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як вбачається із копії ордеру серії ДП №1511/013 від 20 липня 2020 року представник відповідача [PERSON] , представляючи інтереси [PERSON] в цій справі, діє без обмеження повноважень, відтак уповноважена на подання заяви про визнання позову відповідачем. Визнання позову відповідачем в цій справі вимогам Закону не суперечить і права свободи та інтереси інших осіб не порушує. Судом установлено, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням та вихованням не цікавиться, необхідної участі в утриманні дитини не приймає, не спілкується з дитиною в повному необхідному для її нормального самоусвідомлення обсязі, не створює умов отримання нею освіти, тощо. Відтак, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог та у зв`язку з наявністю законних підстав для задоволення позову суд вважає доцільним позбавлення батьківських прав відповідача щодо його малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Відтак, пред`явлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved