Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування позову посилається на те, що їй на праві приватної власності належить квартира за адресою [ADDRESS] . В даній квартирі залишився зареєстрованим колишній власник квартири [PERSON] , який добровільно зніматися з місця реєстрації не бажає. Реєстрація відповідача у квартирі суперечить інтересам позивачки , не дає можливості вільно розпорядитися своєю приватною власністю, не дає оформити субсидію. Провадження у справі відкрито 10.02.2020 суддею Архипенко А.В., ухвалено здійснювати судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, призначено цивільну справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 25.05.2020. Розгляд справи не було завершено, у зв`язку зі звільненням судді [PERSON] у відставку рішенням ВРП від 25.08.2020. За результатами повторно проведеного автоматизованого розподілу справ між суддями, 17.09.2020 справу передано на розгляд складу суду із головуючою Лизенко І.В. 07.10.2020 ухвалою суду прийнято до розгляду цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Ухвалено розгляд справи розпочати в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 04.12.2020, яке відкладено на 22.12.2020 у звязку з неявкою відповідача. Позивачка в судове засідання не з`явилася, у наданій до суду заяві просила розглянути справу без її участи. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки не повідомив, заяв по суті та з процесуальних питань не надав.\~ Тому суд, за письмової згоди позивачки, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Суд,\~\~дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачці на підставі договору купівлі-продажу квартири, що підтверджується копією договору купівлі продажу квартири від 07.04.2014р., копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.8, 9) У квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , який з 2003 року за даною адресою не мешкає по теперішній час, особистих речей [PERSON] в квартирі немає, про що свідчить акт, складений депутатом Гірської міської ради Косенко Н.Ф. у присутності сусідів [PERSON] , [PERSON] від 03.01.2020 (а.с.11). За змістом ч.1ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 391 ЦК України\~передбачене право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Право користування квартирою, як одне з правомочностей власника [PERSON] відповідача було припинено з моменту припинення права власності шляхом відчуження, тобто з 07.04.2014. Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Реєстрація відповідача порушує права нового власника житла, оскільки має негативні для нього певні юридичні наслідки. Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 25.07.2018 (справа № 638/13030/13-ц, провадження № 61-20713св18). Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та\~ст. 321, 391 ЦК України,

Outcome: approved