Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вони з відповідачем є батьками [PERSON], [INFO]. На даний час син є повнолітнім, він став студентом першого курсу денної форми навчання Технологічного коледжу Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету, денної форми навчання, тому влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, можливості немає, стипендії не отримує, в звязку з чим знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює в ТОВ «Інагропром». З посиланням на ст.ст. 184, 200 СК України, вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. 00 коп., щомісяця, до досягнення сином двадцяти трьох років. Позивачка в судовому засідання позовні вимоги згідно позовної заяви, підтримала в повному обсязі, прохала задовольнити позов. Відповідач, в судовому засіданні, позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Третя особа [PERSON]М, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, та прохав їх задовольнити. Суд, заслухавши сторони, і третю особу, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчатися і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При цьому при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою сином, а відповідно до ст. 201 цього Кодексу до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192 і 194-197 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії І-КИ №073325 від 20 березня 2000 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Згідно довідки № 76 від 22 березня 2018 року виданої «Технологічним коледжем Дніпровського державного аграрного-економічного університету», [PERSON] є студентом 1 курсу, денної форми навчання, за спеціальністю 181 «Харчові технології», ОПП «Зберігання і переробка зерна», 1 рівень акредитації, зарахований до коледжу 01 вересня 2017 року, передбачений строк випуску 01\~лютого 2020 року (а.с. 5). Відповідно до довідки Солонянської селищної ради Комунального підприємства «Солонянське житлово-комунальне управління» Солонянського району, Дніпропетровської області №98 від 26 березня 2018 року, [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає в [INFO], разом з сином [PERSON], та донькою [PERSON], які зареєстровані за вказаною адресою (а.с. 12). В судовому засіданні достовірно встановлено, потребу [PERSON] в утриманні у звязку з навчанням, і те, що відповідач має можливість надавати таке утримання, оскільки є фізично здоровим, але не робить цього в добровільному порядку. Дані обставини сторонами не оспорюються. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, підлягає задоволенню, і з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. 00 коп., щомісячно, до закінчення терміну навчання, тобто до 01 лютого 2020 року. У відповідність до положень ст. 430 ЦПК України, враховуючи, задоволення позовних вимог позивачки, слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у звязку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved