overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 19 червня 2008 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану міста Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис за № 245. Від даного шлюбу у них 12 листопада 2008 року народилася дочка [PERSON]. Вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, внаслідок чого в сімї відбувались сварки та непорозуміння. Подружні відносини вони припинили, вважає, що подальше примирення та збереження сімї неможливі, а тому просить розірвати їх шлюб. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить розірвати шлюб. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечив щодо розірвання шлюбу. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає задоволенню з огляду на таке. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 19 червня 2008 року уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану міста Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис за № 245 (свідоцтво про шлюб серія І-СГ № 093117). Від даного шлюбу у них 12 листопада 2008 року народилася дочка [PERSON] (копія свідоцтва про народження серія І-СГ № 175157). Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, проти чого і не заперечує відповідач. Так, зясувавши обставини, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати, після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені нею і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 28 грудня 2011 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований виконавчим комітетом Долішньолужанської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, актовий запис за № 6. Від даного шлюбу у них [INFO] народилася дочка [PERSON]. Вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалося. Стосунки між ними погіршилися через різні погляди на життя. Зазначає, що вони не підтримуюсь шлюбних відносин протягом чотирьох років, при таких обставинах сім»я фактично розпалася, вважає, що подальше примирення та збереження сім»ї неможливі, а тому просить розірвати їх шлюб. Сторони в судове засідання не з»явилися, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивачка позов підтримала, просить розірвати їх шлюб, відповідач позов визнав, щодо розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає задоволенню з огляду на таке. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] 28.11.2011 року уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований виконавчим комітетом Долішньолужанської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, актовий запис за № 6 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER]). Від даного шлюбу у них [INFO] народилася дочка [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження серія [NUMBER]. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, проти чого і не заперечує відповідач. При таких обставинах суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати, після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 16 грудня 1999 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне сімейне життя між нею та відповідачем не склалося, фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Крім того, позивачка в позові просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». В судове засідання сторони не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, направили на адресу суду заяви, в яких просять справу розглянути за їх відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив: [PERSON] та [PERSON] з 16 грудня 1999 року знаходяться у шлюбі зареєстрованому відділом ЗАГС Кіргулійського району міста Фергана за актовим записом № 286 (а.с. 8-9). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с. 10-11), які мешкають з позивачкою та суперечки про місце їхнього проживання між сторонами не має. Між подружжям через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на життя та психологічну несумісність характерів, склалися відносини, які виключають їх сумісне проживання, почуття любові та поваги один до одного між сторонами втрачено. Фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені, не ведуть спільного господарства, мають роздільний бюджет. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ст. 24 ч. 1 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями ст. 18 ч. 2 п. 3, ст.ст. 51, 56 ч. 3, ст.110 ч. 1 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Враховуючи наведене суд доходить до висновку, що сім'я розпалася, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Примирення між ними неможливе. Вимог щодо розподілу майна, що є спільною власністю, не заявлено. З відповідача в силу ст. 88 ЦПК України на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі, який передбачений Законом України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08 липня 2011 року. Враховуючі наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 19 травня 2012 року. Від шлюбу мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне сімейне життя між нею та відповідачем не склалося, фактичні шлюбні відносини між ними припинені. В судове засідання сторони не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, направили на адресу суду заяви, в яких просять справу розглянути за їх відсутності. Крім того, позивачка в своїй заяві просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Суд, вивчивши матеріали справи, встановив: [PERSON] та [PERSON] з 19 травня 2012 року знаходяться у шлюбі зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Совєтського районного управління юстиції Автономної Республіки Крим за актовим записом № 11 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с. 10), яка мешкає з позивачкою та суперечки про місце її проживання між сторонами не має. Між подружжям через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на життя та психологічну несумісність характерів, склалися відносини, які виключають їх сумісне проживання, почуття любові та поваги один до одного між сторонами втрачено. Фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені, вони не ведуть спільного господарства, мають роздільний бюджет. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ст. 24 ч. 1 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями ст. 18 ч. 2 п. 3, ст.ст. 51, 56 ч. 3, ст.110 ч. 1 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Враховуючи наведене суд доходить до висновку, що сім'я розпалася, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Примирення між ними неможливе. Вимог щодо розподілу майна, що є спільною власністю, не заявлено. З відповідача в силу ст. 88 ЦПК України на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі, який передбачений Законом України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08 липня 2011 року. Враховуючі наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 30 вересня 1972 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивачка зазначає, що спільне сімейне життя між нею та відповідачем не склалося, фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Від розірвання любу в органах РАГС відповідач ухиляється. Позивачка - [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, направила на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, згодна на заочний розгляд справи. При цьому зазначила, що просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи відповідно до положень ст.ст. 169 ч. 4, 224, 225 ч. 1 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, що свідчать про правовідносини, які склалися між сторонами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив: [PERSON] та [PERSON] з 30 вересня 1972 року знаходяться у шлюбі зареєстрованому Здолбуновським райбюро ЗАГС Ровенської області за актовим записом № 141 (а.с. 6). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Між подружжям через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на життя та психологічну несумісність характерів, склалися відносини, які виключають їх сумісне проживання, почуття любові та поваги один до одного між сторонами втрачено. Фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені, сторони мешкають окремо, не ведуть спільного господарства, мають роздільний бюджет. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ст. 24 ч. 1 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями ст. 18 ч. 2 п. 3, ст.ст. 51, 56 ч. 3, ст.110 ч. 1 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Враховуючи наведене суд доходить до висновку, що сім'я розпалася, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Примирення між ними неможливе. Вимог щодо розподілу майна, що є спільною власністю, не заявлено. Беручи до уваги, що шлюб - це сімейний союз чоловіка і жінки, якій ґрунтується на їх вільній згоді і примушування до якого не допускається, а сторони зберегти сім'ю не бажають; враховуючи те, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити. З відповідача в силу ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в розмірі, який передбачений Законом України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08 липня 2011 року. Враховуючі наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 30 липня 2005 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне сімейне життя між нею та відповідачем не склалося, фактичні шлюбні відносини між ними припинені. В судове засідання сторони не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, направили на адресу суду заяви, в яких просять справу розглянути за їх відсутності. Крім того, позивачка в своїй заяві просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Суд, вивчивши матеріали справи, встановив: [PERSON] та [PERSON] з 30 липня 2005 року знаходяться у шлюбі зареєстрованому урожайнівською сільською радою Совєтського району Автономної Республіки Крим за актовим записом № 09 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с. 7-8), які мешкають з позивачкою та суперечки про місце їхнього проживання між сторонами не має. Між подружжям через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на життя та психологічну несумісність характерів, склалися відносини, які виключають їх сумісне проживання, почуття любові та поваги один до одного між сторонами втрачено. Фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені, вони не ведуть спільного господарства, мають роздільний бюджет. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ст. 24 ч. 1 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями ст. 18 ч. 2 п. 3, ст.ст. 51, 56 ч. 3, ст.110 ч. 1 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Враховуючи наведене суд доходить до висновку, що сім'я розпалася, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Примирення між ними неможливе. Вимог щодо розподілу майна, що є спільною власністю, не заявлено. З відповідача в силу ст. 88 ЦПК України на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір в розмірі, який передбачений Законом України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08 липня 2011 року. Враховуючі наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що у них з відповідачем різні характери, різні погляди на життя, через що між ними постійно виникали сварки, це призвело до того,що вона втратила до чоловіка почуття поваги та любові. Їхня сім'я розпалася та існує формально, примирення між ними неможливе. За таких обставин, вважає подальше спільне життя з відповідачем неможливим, воно буде суперечити їхнім інтересам, їхній шлюб остаточно розпався і зберегти його неможливо, а тому наполягає на його розірванні. В судовому засідання позивачка підтримала позовні вимоги, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, на виклик суду не з'явився, про причину неявки не повідомив, однак подав заяву, в якій визнає позовні вимоги, тому суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянув справу заочно за його відсутності на підставі наявних у ній доказів. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, ухваливши заочне рішення. В судовому засіданні встановлено, що сторони вступили в шлюб 27 листопада 2008 року у Дашавській селищній раді Стрийського району Львівської області, актовий запис № 17. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін, тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що у них з відповідачем різні характери, різні погляди на сімейне життя, через що між ними постійно виникали сварки, це призвело до того,що вона втратила до чоловіка почуття поваги та любові. Їхня сім'я розпалася та існує формально, оскільки з липня 2013 року вони разом не проживають, тому примирення між ними неможливе. За таких обставин, вважає подальше спільне життя з відповідачем неможливим, воно буде суперечити їхнім інтересам, їхній шлюб остаточно розпався і зберегти його неможливо, а тому наполягає на його розірванні. В судовому засідання позивачка підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, на виклик суду не з'явився, про причину неявки не повідомив, тому суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянув справу заочно за його відсутності на підставі наявних у ній доказів. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, ухваливши заочне рішення. В судовому засіданні встановлено, що сторони вступили в шлюб 03 квітня 2012 року, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Стрию Стрийського МРУЮ Львівської області, актовий запис № 56. Від шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO] Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін, тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Посилається на те, що 19.05.2018 року з відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області, актовий запис № 715. Від шлюбу у сторін народилась дитина син, який є малолітнім та проживає разом з позивачкою. Спільне життя з відповідачем не склалось, через відсутність спільних інтересів та несумісність характерів. Зникло взаєморозуміння і взаємоповага, що призвело до втрати почуття поваги та любові. Спільного господарства сторони не ведуть, примирення між ними не можливе. Фактично сім`я розпалась, подальше перебування у шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач просить суд шлюб розірвати. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 09.11.2021 року, проведення підготовчого засідання призначено на 07.12.2021 року, судом постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін. В підготовче судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До початку розгляду справи по суті позивач подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. До початку розгляду справи по суті відповідач подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, на задоволенні позову не заперечує. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~судове засідання проводилося без технічної фіксації. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. \~\~\~\~Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 19.05.2018 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області, актовий запис № 715. Від шлюбу у сторін народилась дитина син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 06.08.2019 року, актовий запис №1734. Сторони не ведуть спільного господарства, шлюбні відносити припинені. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З цих підстав позов слід задовольнити, шлюб між сторонами - розірвати.

Outcome: approved