Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO]. Свій позов мотивує тим, що вона у 2011 році розірвала шлюб з відповідачем. В даному шлюбі в них народилася дочка [PERSON], [INFO] Вказує на те, що відповідач батьківських обов'язків не виконує, не надає будь-якої, в тому числі, матеріальної допомоги на утримання дочки, окрім сплати аліментів в розмірі 300 (трьохсот) гривень щомісячно. Дочка знаходиться на повному утриманні позивачки, для дитини створені необхідні умови для здорового життя та всебічного розвитку, а відповідач, в свою чергу, життям дитини не цікавиться, інтересу до неї не проявляє. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак в своїй заяві до суду позов підтримала з наведених у позовній заяві підстав, просила позов задовольнити, а справу слухати у її відсутність. Представник третьої особи в судове засідання також не з'явився, однак в своїй заяві до суду просив справу слухати у його відсутність, позов підтримує повністю, просив позбавити відповідача батьківських прав. Відповідач в судове засідання також не з'явився, однак в своїй заяві до суду просив справу слухати у його відсутність, позов визнає повністю, згідний на позбавлення батьківських прав відносно його дочки [PERSON], [INFO]. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 15 серпня 2011 року, яке не змінене, не скасоване та набрало законної сили, стверджується, що шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано. З копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народилася [INFO]. Її батьком зазначений відповідач [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до ч.1 п.2 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, (він) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], протягом тривалого часу проживає окремо від дитини, в селі Сільце Горохівського району Волинської області та самоусунувся від виховання та матеріального утримання дочки. Як вбачається з висновку служби у справах дітей Горохівської районної державної адміністрації №2520 від 28 вересня 2015 року, відповідач [PERSON] участі у вихованні та навчанні дитини не приймає, не піклується про стан здоров'я, не цікавиться її розвитком, не бере участі в її житті. Відповідач від обстеження умов проживання його сім'ї відмовився, пояснивши це постійною зайнятістю, так як всі члени сім'ї перебувають на роботі. 24 вересня 2015 року [PERSON] особисто з'явився в службу у справах дітей для надання пояснень щодо стану виконання батьківських обов'язків. В ході спілкування з працівниками служби повідомив, що близько двох років не бачився з дитиною та не приймає участі у її вихованні, навчанні та розвитку. Сплачує 300 гривень аліментів. Надав письмову заяву в якій зазначив, що згідний з позбавленням батьківських прав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виховання та матеріального утримання своєї неповнолітньої дочки, не проявляє до неї належної батьківської уваги та турботи, нехтує своїми батьківськими обов'язками. Із змісту статті 150 СК України слідує, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про стан її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. Оскільки, як встановлено судом, відповідач участі у вихованні та навчанні дитини не приймає, не піклується про стан здоров'я, духовний та моральний розвиток, не цікавиться її потребами, матеріально дитину не підтримує, крім сплати аліментів, а тому, враховуючи інтереси дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Таким чином, аналізуючи наведене та приймаючи до уваги, що відповідач не займається вихованням та утриманням своєї малолітньої дочки, не цікавиться станом здоров'я останньої, суд приходить до висновку, що відповідача [PERSON], слід позбавити батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки, [PERSON], [INFO].

Outcome: approved