Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом,згідно якого зазначила,що згідно до Свідоцтва серії І-БК № 072341 між нею та [PERSON] розірвано шлюб. Рішенням від 28 лютого 2008 року Ірпінського міського суду Київської області визнано земельну ділянку, яка розташована в [ADDRESS] площею 0,1134 га, кадастровий номер земельної ділянки 321945900:01:053:0057 спільною сумісною власністю її та її колишнього чоловіка [PERSON] . Добровільно розділити належану їм на праві спільної сумісної власності земельну ділянку відповідач відмовляється, також перешкоджає користуватися та розпоряджатися часткою належного їй майна на праві власності, а саме половиною земельної ділянки площею 0, 0567 га, . Позивачка просить розділити земельну ділянку, яка належить їй та [PERSON] на праві спільної сумісної власності . У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити.Земельну ділянку просила розділити по 5-му варіанту запропонованому експертом згідно судової будівельно-технічної експертизи та виділити їй у натурі земельну ділянку,яка на схемі значиться під №1 .Зазначила,що дана земельна ділянка не має самостійного виходу на проїзд,але вона має намір із сусідами вирішувати питання про сервітут. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов не визнали,просили у позові відмовити з тих підстав,що позивачці не чиняться перешкоди у користуванні земельною ділянкою.Крім того,по земельній ділянці проходить лінія електропередач,тому відповідач не зможе у майбутньому забудувати свою земельну ділянку. Суд,заслухавши учасників процесу,дослідивши письмові докази по справі,вважає позов таким,що підлягає до задоволення. Відповідно до ст.3 ЦПК України «Кожна особа має право у порядку,встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів.У випадках,встановлених законом,до суду можуть звертатися органи та особи,яким надано право захищати права,свободи та інтереси інших осіб,або державні чи суспільні інтереси». Відповідно до ст..11 ч 1 ЦПК України «Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі». Відповідно до ст.. 60 ЦПК України»Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень,крім випадків,встановлених ст.. 61 цього Кодексу». Відповідно до ст.. 61 ч 3 ЦПК України «Обставини,встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі,що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ,у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини». У судовому засіданні було встановлено,що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі.У 2008р шлюб було розірвано (а.с. 6). Рішенням Ірпінського міського суду від 28.02.2008р за позивачкою та відповідачем визнано право власності по 12 частині земельної ділянки площею 0,1134 га кадастровий номер 3210945900:01:053:0057,що розташована в [ADDRESS].Наведені обставини справи стверджуються копією рішення суду та копією ухвали апеляційного суду Київської області (а.с.9-14). Між сторонами по справі виникають спори з приводу користування зазначеною земельною. Ділянкою. Згідно до ст.60 Сімейного Кодексу України - Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно до ст.61 СКУ - Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно до ст.63 СКУ - Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно до ст.65 СКУ - Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Згідно до ст. 66 СКУ - Подружжя має право домовитися між собою про порядок користування майном, що йому належить на праві спільної сумісної власності. Згідно до ст.68 СКУ - Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно до ст.69 СКУ - Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно до ст.70 СКУ - У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно до ст.71 СКУ - Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Згідно до ст.88 Земельного Кодексу України - володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. По справі була проведена судова будівельно- технічна експертиза № 8115 від 27.06.2014р,відповідно до якої експертом було запропоновано 5 варіантів реального розподілу спірної земельної ділянки. Дослідивши даний висновок,заслухавши думку позивача та відповідача з приводу можливих варіантів реального розподілу земельної ділянки,враховуючи відносини,які склались між сторонами по справі,а також враховуючи конфігурацію земельної ділянки,суд вважає за доцільне розділити спірну земельну ділянку згідно варіанту № 5 запропонованого експертом згідно судової будівельно-технічної експертизи № 8115 від 27.06.2014р.,поскільки даний висновок відповідає вимогам закону,передбачає розподіл земельної ділянки відповідно до часток сторін у праві власності на земельну ділянку.При цьому суд також враховує ті обставини,що при зазначеному розподілі, земельні ділянки,які виділяються у натурі кожному співвласнику є ізольованими. Посилання відповідача та його представника на ті обставини,що по спірній земельній ділянці проходить лінія електропередач є безпідставним,поскільки з даного приводу суду не надано доказів,а також не було надано доказів тих обставин,що при реальному розподілі земельної ділянки сторін по варіанту № 5 експертизи будуть порушуватись права відповідача та у чому дані порушення полягають. Щодо інших варіантів реального розподілу земельної ділянки,суд вважає їх недоцільними.Крім того,ні позивач ні відповідач не заявили вимоги про розподіл земельної ділянки саме за даними варіантами. Враховуючи викладене,суд задовольняє позов [PERSON] та розподіляє у натурі земельну ділянку площею 0,1134 га кадастровий номер 3210945900:01:053:0057,що розташована в [ADDRESS] між її співвласниками [PERSON] та [PERSON] згідно варіанту № 5 запропонованого експертом згідно судової будівельно-технічної експертизи № 8115 від 27.06.2014р. На підставі ст. 60,70,71 СК України,ст..88 ЗК України ,

Outcome: approved