Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що її баба [PERSON] була власником земельної ділянки площею 2,95 га, розташованої на території Іванівської сільської ради, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 084818. 14.10.2007 року [PERSON] померла. Після її смерті спадщину прийняв син, а її батько [PERSON], оскільки на час смерті постійно проживав разом з нею, що підтверджується довідкою сільської ради. Таким чином, батько прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] у відповідності до вимог чинного законодавства. Однак він хоч і прийняв дану спадщину, але у встановленому порядку спадкове майно не оформив. 15.01.2013 року [PERSON] помер. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки, яку він успадкував після смерті своєї матері. Згідно до довідки Іванівської сільської ради, вона проживала разом з батьком на день його смерті. Отже, прийняла спадщину у вигляді вище вказаної земельної ділянки відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України. Однак, коли вона звернулася до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини, то їй було відмовлено в її оформленні через відсутність оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку. Факт втрати вказаного державного акту підтверджується повідомленням в газеті «Чигиринські вісті». А тому просить встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем та визнати за нею право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримав позовні вимоги та прохав їх задовольнити, пояснивши суду, що в жовтні 2007 року померла баба позивачки [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, яку фактично прийняв син померлої та батько позивачки [PERSON], оскільки постійно проживав з нею, але не оформив своє право на спадщину у встановленому законом порядку. 15.01.2013 року він помер і після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді вказаної земельної ділянки, спадкоємицею якого є позивачка. Однак вона не може оформити спадщину через відсутність оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку. У зв`язку з цим просить встановити факт постійного проживання позивачки з батьком до дня його смерті та визнати за позивачкою право власності на земельну ділянку, що належала її матері. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши до суду листа про розгляд справи без участі представника сільської ради та про визнання позову. Свідок [PERSON] пояснила суду, що їй відомо, що позивачка доглядала за батьком і постійно проживала разом з ним на протязі 1,5-2 року, а також здійснила його поховання. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він проживає по сусідству і може підтвердити, що позивачка доглядала батька, який останнім часом хворів, через що проживала з ним постійно близько двох років. Після його смерті вона продовжує доглядати за будинком. Вислухавши представника позивачки, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи (свідоцтво про смерть № 251138), 14.10.2007 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 2,95га, розташовану в межах Іванівської сільської ради Чигиринського району. Вказана земельна ділянка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 084818, що також підтверджується листом відділу Держгеокадастру у Чигиринському районі № 29-28-0.3-489/15-16 від 24.03.2016 року. Спадкоємцем даного спадкового майна був її син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження № 447694, який, як встановлено судом і підтверджується довідкою № 06/02.09 від 11.01.2018 року, виданою Іванівською сільською радою Чигиринського району, на день смерті [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав разом з останньою. А, як передбачено ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Разом з тим судом встановлено, що [PERSON] не узаконив свої права на дане спадкове майно в нотаріальному порядку. Однак, як зазначено в ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Також в п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обовязком. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з свідоцтва про смерть № 202271, 15 січня 2013 року [PERSON] помер і після його смерті відкрилась спадщина на вище вказану земельну ділянку, яка належала його матері [PERSON], спадкоємицею першої черги за законом якої є позивачка, про що свідчить свідоцтво про її народження № 358319. З довідки № 07/02.09 від 11.01.2018 року, виданої Іванівською сільською радою Чигиринського району, та акту від 11.01.2018 року слідує, що позивачка на день смерті [PERSON] постійно проживала разом з останнім без реєстрації. Даний факт знайшов своє підтвердження і в судовому засіданні та випливає з показів свідків [PERSON] та [PERSON] про те, що позивачка близько двох років постійно проживала разом з батьком [PERSON] до дня його смерті. А у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом також встановлено і підтверджується даними Чигиринської державної нотаріальної контори № 62/01-16 від 01.02.2018 року, що спадкоємці із заявами про прийняття спадщини чи із заявами про відмову від прийняття спадщини після померлої 14.10.2007 року [PERSON] не зверталися, спадкові справи не відкривалися. Крім того судом встановлено і слідує з даних Чигиринської державної нотаріальної контори № 62/01-16 від 01.02.2018 року, приватного нотаріуса Чигиринського районного нотаріального округу [PERSON] №40/01-16 від 31.01.2018 року та приватного нотаріуса Чигиринського районного нотаріального округу [PERSON] 38/01-16 від 01.02.2018 року, що спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, із заявами про відмову від прийняття спадщини після померлого 15.01.2013 року [PERSON] не зверталися, спадкові справи не відкривалися. Разом з тим в судовому засіданні встановлено і підтверджується оголошенням в газеті «Чигиринські вісті» № 14 від 08.04.2017 року, що вище вказаний державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 084818 втрачено. У зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, що посвідчує право власності спадкодавців на спадкове майно, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що вбачається з постанови про нотаріальну відмову від 24.02.2017 року. Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вважає можливим встановити факт постійного проживання позивачки із спадкодавцем і визнати за нею право власності на вище вказане спадкове майно в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного та,

Outcome: approved