Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про визнання договору поруки та іпотечного договору припиненими, посилаючись на те, 18.07.2008 року між третьою особою - [PERSON] та відповідачем - ПАТ «Банк Форум» було укладено кредитний договір № 0032/08/00-СLNv згідно якого банк відкрив третій особі кредитну лінію з лімітом 500 000,00 доларів США строком по 17.07.2018 року зі сплатою 13,5 % річних за користування кредитними коштами. В забезпечення кредитного договору 18.07.2008 року між позивачкою та відповідачем укладено договір поруки. В забезпечення договору поруки позивачка 18.07.2008 року уклала з відповідачем договір іпотеки, яким надала в іпотеку земельну ділянку та житловий будинок за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Горького, буд. 5. Вважає, що договір поруки укладений 18.07.2008 року, строк дії цього договору та основного договору не вказаний, протягом року кредитор не пред'явив позову до поручителя, отже порука припинилась 18.07.2009 року. Просила визнати вказані вище договори поруки та іпотеки, укладені нею з відповідачем 18.07.2008 року, припиненими. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила суд задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував в повному обсязі. Просив суд відмовити у задоволенні вимог. Третя особа у судовому засіданні не зявилась повторно, повідомлена про слухання справи належним чином, про причини повторної неявки суд не повідомляла, заяв чи заперечень проти позову не подавала. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.10,\~60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу\~(підстави звільнення від доказування).\~\~ Судом встановлено, що 18.07.2008 року між [PERSON] та ПАТ «Банк Форум» було укладено кредитний договір № 0032/08/00-СLNv згідно якого банк відкрив кредитну лінію з лімітом 500 000,00 доларів США строком по 17.07.2018 року зі сплатою 13,5 % річних за користування кредитними коштами. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 0032/08/00-СLNv 18.07.2008 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товаристовм «Банк Форум» укладено договір поруки. Крім того, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №0032/08/00-СLNv 18.07.2008 року в забезпечення договору поруки між [PERSON] та Публічним акціонерним товаристовм «Банк Форум» 18.07.2007 р. укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 482. Відповідно до п. 1.2 договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно: домоволодіння, що знаходиться за адресою: Київська область, Києв-Святошинський район,с. Софіївська Борщагівка,вул.Горького, буд.№ 5, який належить іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 18.04.2007 року виконкомом Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, на підставі рішення виконкому Софіївсько-Борщагівської сільської ради № 64/4 від 10.04.2007 року. Відповідно до п. 1.1, 1.2 договору поруки, поручитель поручається перед кредитором за виконання [PERSON] (ІПН [NUMBER]) зобовязань за кредитним договором 0032/08/00-СLNv 18.07.2008 року, у повному обсязі, за умовами якого боржник зобовязаний повернути кредиторові кредитні кошти в розмірі 500000,00 доларів США 00 центів, з кінцевим терміном повернення 17.07.2018 року, сплачувати нараховані проценти за користування кредитними коштами з розрахунку 13.5 % річнихі можливі неустойки у розмірах та у випадках передбачених кредитним договором. Вказані зобов»язання поручителя преред кредитором є безумовними і ніяких умов,крім передбачених цим договором не потребують. Відповідно до п.7.3 договору поруки договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань. Договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного\~\~зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою\~статті 554 ЦК\~відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Згідно з ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст. 553 ЦК України\~за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником; порукою може забезпечуватися виконання зобов»язання частково або у повному обсязі. На підставі ч.2 ст.1054\~та ч.2 ст.1050 ЦК України\~у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець\~має право\~вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно п.22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вказано, що Відповідно до частини першої\~статті 559 ЦК\~припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а, отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої\~статті 559 ЦК\~порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. П. 24 даної постанови також передбачено, що відповідно до частини четвертої\~статті 559 ЦК\~порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.\~\~ При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі\~\~статтею 526 ЦК\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.\~\~ При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитором або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам\~\~\~\~\~статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Крім того, листом Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справи № 10-1393/0/4-12 від 27 вересня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що за положеннями частини першої\~статті 559 ЦК України\~припинення поруки в разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, унаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, презюмується. У цьому разі звернення до суду з позовом про визнання договору поруки припиненим не є необхідним, проте такі вимоги підлягають розгляду судом у разі наявності відповідного спору. Виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов'язків сторін (статті\~3,\~12-15,\~20 ЦК України, статті\~3-5,\~11,\~15,\~31 ЦПК України) можна зробити висновок про те, що у разі невизнання кредитором права поручителя на припинення зобов'язання за договором поруки, передбаченого частиною першою\~статті 559 ЦК України, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання його права на підставі пункту 1 частини другої\~статті 16 ЦК України\~(про визнання договору поруки припиненим, про визнання поруки такою, що припинена). Крім того, законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей\~55,\~124 Конституції України\~та\~статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правовою захисту, не заборонений законом. Тому суд оцінює критично твердження позивачки про сплив термінів дії оспорюваних договорів, та закінчення термінів, протягом яких відповідач міг вимагати виконання всіх умов, передбачених ними. Разом з тим, в судовому засіданні представником позивача не надано суду належних та допустимих доказів того, що право позивача є порушеним. За таких умов суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та необхідність відмови у задоволенні позову. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed