Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 28.04.2016 з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 350 грн. на кожну дитину щомісяця. З дня прийняття судового рішення про стягнення аліментів суттєво збільшилися ціни як на дитячий одяг так і на продукти харчування. В даний час позивачка не має достатніх доходів щоб самостійно забезпечити дітей, тому вважає, що сума аліментів на утримання їх дітей в розмірі по 350 грн. на дитину є недостатньою щоб вона змогла з урахуванням своїх доходів забезпечити дітей всім необхідним. З підстав наведеного просила змінити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 28.04.2016 та стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, що зазначені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, погодився сплачувати аліменти на утримання спільних з позивачкою дітей у розмірі по 700 грн. на кожну дитину, при цьому зазначив, що офіційно не працевлаштований, допомагає батькам, які є пенсіонерами та часто хворіють, на його утриманні перебуває неповнолітній син від іншої жінки, також має зобовязання перед старшою донькою. Заслухавши доводи та заперечення учасників цивільного процесу, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним\~кодексом України (далі ЦПК України), звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4\~ЦПК України). Згідно з частиною 1 статті 2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частинами 1 та 3 статті 13\~ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом (частини 1, 2 статті 12\~ЦПК України). Відповідно до змісту статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 статті 77 та частиною 2 статті 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. З наданих позивачкою на підтвердження обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог встановлено наступне. Сторони мають двох спільних дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження від 18.01.2012 серії І-КГ № 132414, актовий запис № 161 та від 14.01.2014 серії І-КГ № 169891, актовий запис № 08 (а.с. 4-5). Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 28.04.2016 ухвалено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 350 грн. на кожну дитину щомісяця до повноліття дітей починаючи з 14.04.2016 (а.с. 6). З наданих відповідачем на підтвердження обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень встановлено наступне. Мати [PERSON] [PERSON], [INFO], являється інвалідом ІІ групи, отримує пенсію, що підтверджується копіями посвідчення серії АБ № 722182 від 18.01.2005 року та довідки начальника відділу пенсійного забезпечення № 56 від 14.01.2019 (а.с. 26-27). Згідно постанови від 20.11.2017 на майно [PERSON] накладено арешт в рамках виконання виконавчого листа № 2-1329/04, виданого 14.12.2010 Скадовським районним судом Херсонської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] Крістіни Сергіївни, [INFO] в розмірі ј частини всіх видів доходу, щомісячно до досягнення дитиною повноліття починаючи з 10.08.2004 (а.с. 36). При цьому суд звертає увагу, що на момент розгляду справи, [PERSON] на утримання якої з [PERSON] було стягнуто аліменти, є повнолітньою особою. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії 1-КГ від 27.01.2003 (а.с. 28), [PERSON] має також сина [PERSON], [INFO]. Суду не надано доказів перебування [PERSON] на утриманні [PERSON], а згідно довідки Красненської сільради Скадовського району Херсонської області від 15.01.2019, останній проживає в [INFO] разом з матірю та батьком (а.с. 29). Позивачем надані квитанції про оплату дитячого садка, переказ коштів, оплату комунальних послуг, придбання ліків (а.с. 38-47). При цьому в графі платник у вказаних квитанціях зазначені інші особи, а не [PERSON] Відповідно до статті 141\~Сімейного кодексу\~України (далі СК України) мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно зі статтею 180, частиною 3 статті 181\~СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182\~СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 192\~СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 037-VIII частину другу статті 182\~СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно роз'яснень, викладених у пункті 17 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року за\~№ 3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Таким чином, зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є самостійною правовою підставою для звернення до суду із позовом про збільшення розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України. Враховуючи наведені норми законодавства та фактично встановлені обставини справи, часткове визнання позову відповідачем, склад його сімї, офіційно не працює хоча є працездатною особою, вік дітей, відносно яких встановлено обовязок відповідача щодо сплати аліментів, розмір прожиткового мінімуму встановлений Законом України «Про державний бюджет на 2019 рік» для дитини відповідного віку, а також те, що обовязок по їх утриманню в рівній мірі покладається на обох батьків, суд вважає можливим змінити розмір стягнутих з відповідача аліментів визначивши його в сумі 700 грн., що на думку суду є співмірним до потреб дітей та відповідає таким засадам як справедливості, добросовісності, розумності й не суперечить доказам, які містяться в матеріалах справи. Відповідно до вимог частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 550 грн., що є пропорційним розміру задоволених позовних вимог. На підставі статей 180-182, 192\~СК України та

Outcome: partial