Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до Маріупольської міської ради, ЖБК «Сатурн» про визнання права власності. В позові зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] Після смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Зазначена квартира була отримана чоловіком померлої [PERSON] на підставі ордеру №18 серії КО від 31.01.1983 року, виданого на підставі рішення виконкому Жданівської міської ради народних депутатів №81 від 16.02.1983 року. 06.06.1994 року [PERSON] зареєстрував квартиру [ADDRESS]. В березні 1983 року позика за квартиру була сплачена в повному обсязі. [INFO] [PERSON] помер. У зв'язку з тим, що [PERSON] мешкала разом з [PERSON], вона вважається такою, що прийняла спадщину, але свої спадкові права вона за життя не оформила. Позивачка є спадкоємицею за законом. В липні 2013 року нотаріусом позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що свідоцтво про право власності на житло за життя матері не було зареєстровано в єдиному реєстрі прав власності. Позивачка звернулась в реєстраційну службу відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби ММУЮ з заявою про реєстрацію права власності на вищезазначену квартиру, але їй було відмовлено у зв'язку з тим, що зареєструвати будь-яке майно на померлу особу не можливо. У зв'язку з вищенаведеним, позивачка просить суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS]. Представник позивачки до залу судового засідання не з'явилась, надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позов підтримала в повному обсязі. Представник відповідача ЖБК «Сатурн» до залу судового засідання не з'явилась, надала на адресу суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Представник відповідача Маріупольської міської ради заперечувала проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно з ордером №18 серії КО від 16.02.1983 року [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. (а.с.20). Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від [INFO] [PERSON] помер [INFO], про що зроблено актовий запис №0579 (а.с.18). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 11.01.1964 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON](а.с.12). У відповідності зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від [INFO] вбачається, що [PERSON] померла [INFO], про що складено відповідний актовий запис №528 (а.с.16). Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.07.1964 року [PERSON] , батьком зареєстровано [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с.12). Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] від 03.06.1994 року, загальна площа вказаної квартири складає 42,7 кв. метрів, жила - 27,3 кв. метрів. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частина 2 статті 3 цього Закону визначає, що державна реєстрація гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно з ч. 4 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Тобто такі права мають підтверджуватися відповідними правовстановлюючими документами, а право власності - бути зареєстрованим належним чином, відповідно до закону, оскільки такою реєстрацією держава визнає наявність цих прав і гарантує їх достовірність. Згідно із ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.11.2013 року №2336/02-31, державним нотаріусом Турченко Т.П. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] після померлої [INFO] [PERSON] (а.с.57-58). Враховуючи той факт, що на теперішній час позивачка позбавлена можливості зареєструвати право власності померлої матері у органах реєстраційної служби речових прав на нерухоме майно, суд вважає необхідним захистити права позивачки та визнати за нею в судовому порядку право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування.

Outcome: approved