Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, де зазначила, що 06.04.2015 року вона уклала з [PERSON] договір позики, відповідно до якого передала відповідачу грошові кошти у сумі 9 000 гривень. Вказана сума повинна повертатися позичальником по 500 грн. щомісячно в термін з 1 по 15 число кожного місяця, та повернути суму позики до 15.10.2016 року. Відповідачка не виконала своїх зобовязань за договором та не повернула у встановлений строк борг, а сплатила всього 501,35 грн. 15.05.2015 року. Після закінчення строку для повернення боргу вона неодноразово зверталася до боржника з вимогою про повернення боргу, але вона ігнорувала її звернення. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за договорами позики у сумі 8\~498,65 грн., 3% річних від простроченої заборгованості у сумі 176,65 гри., грошові кошти з урахуванням індексу інфляції від суми заборгованості у розмірі 620,38 гри., моральну шкоду у сумі - 3\~000 грн, а також понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п. 9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Ухвалою Ленінського районного суду від 04.05.2018 року позовні вимоги в частині стягнення 3% річних від простроченої заборгованості у сумі 176,65 гри., грошових коштів з урахуванням індексу інфляції від суми заборгованості у розмірі 620,38 гри., моральної шкоди у сумі 3000 грн. залишені без розгляду, на підставі заяви позивачки від 04.05.2018 р. Позивачка та її представник у судовому засіданні позов підтримали, просили стягнути з [PERSON] заборгованість за договорами позики\~ від 06.04.2015 р. у сумі 8\~498,65 грн. та судові витрати. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про день і час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставіматеріалів справи відповідно до ст.280 ЦПК України, за відсутності відповідача. Вислухавши пояснення позивача та її представника, розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши всі докази у сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Згідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що 06 квітня 2015 року [PERSON] уклала з [PERSON] договір позики, відповідно до якого [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти у сумі 9 000 гривень. Відповідно до договору вказана сума повинна повертатися позичальником позикодавцю по 500 грн. щомісячно в термін з 1 по 15 число кожного місяця. Остаточний термін сплати боргу до 15.10.2016 року. Сума позики підлягає поверненню шляхом перерахування коштів на картковий рахунок №4731217111696348 ПАТ КБ «ПриватБанк». (а.с.5) Відповідачка не виконала своїх зобовязань за договором та не повернула у встановлений строк борг. Відповідно до виписки з карткового рахунку ПАТ КБ «ПриватБанк», відповідачка перерахувала всього один раз кошти, а саме 15.05.2015 року сплатила 501,35 грн. (а.с. 6) Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що сума боргу [PERSON] за договором позики від 06.04.2015 року складає 8\~498,35 грн. На основі повно і всебічно зясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки за договорами позики від 06.04.2015 р. грошові кошти в сумі 8\~498,35 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,0 грн., понесені нею при поданні позову.

Outcome: approved