Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку) але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття. Позивачка зазначає, що 11 лютого 2010 року було розірвано шлюб між нею та відповідачем. Від даного шлюбу у них є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що з моменту розірвання шлюбу і по даний час відповідач про дитину не піклується і постійної допомоги не надає. Дитини проживає разом з позивачкою і фактично повністю перебуває на її утриманні. На даний час позивачка офіційно не працює та не має можливості в повному обсязі задовольнити всі необхідні потреби дитини. Після припинення шлюбних відносин відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому вона змушена звернутися до суду з цим позовом. Позивачка у судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов визнав у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 11 лютого 2010 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, актовий запис № 48 (а.с.4). Згідно наданої копії свідоцтва про народження (а.с.5) батьком [PERSON], [INFO], є відповідач по справі [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що донька проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с. 7). Крім того, судом встановлено, що відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини позивачці не надає, він є працездатним, а тому має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини.. Позивачка потребує матеріальної допомоги на утримання дитини, так як на даний час не працює. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При вирішенні питання щодо визначення розміру аліментів, суд враховує обставини, вказані у ст. 182 СК України, а також приймає до уваги те, що відповідач позов визнав повністю. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, а також визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає необхідним відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір». Стягнення аліментів слід здійснювати відповідно до вимог ч.1 ст.191 СК України з дня звернення позивачки до суду з даним позовом, тобто з 15 жовтня 2015 року та до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved