Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що 14.01.2013 року о 10 год. 25 хв. біля будинку № 9 по вул. Тараскова в м. Черкаси сталася дорожньо-транспортна пригода за її участю та участю відповідача, який керуючи автомобілем «МАЗДА 626» д/н [NUMBER] при зміні напрямку руху праворуч не впевнився в безпечності свого маневру та скоїв зіткнення з автомобілем «VOLKSWAGEN CROSS POLO» д/н [NUMBER], що належить позивачці, і який рухався в попутному напрямку с правої сторони. Постановою Соснівського районного суду міста Черкаси від 02.04.2013 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, і на нього було накладено адмінстягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Вказана постанова суду залишена без змін постановою Апеляційного суду Черкаської області від 29.05.2013 року. Внаслідок ДТП автомобіль «VOLKSWAGEN CROSS POLO» зазнав пошкоджень та не міг, у зв'язку із затягуванням відповідачем розгляду адміністративної справи, та проведення ремонтних робіт, використовуватися за цільовим призначенням протягом 5 місяців, внаслідок чого [PERSON] заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 5000 грн. Вказана матеріальна шкода складається з суми упущеної мною вигоди, так як пошкоджений автомобіль протягом п'яти місяців не використовувався згідно з договором оренди транспортного засобу, який був укладений 03.12.2012 року між нею та [PERSON] Враховуючи викладене, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 5000 грн. та 4800 грн. моральної шкоди. Заявою від 07.04.2014 року позивачка збільшила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача також понесені витрати на відновлювальний ремонт автомобіля в сумі 8405,60 грн. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] збільшені позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити їх в повному обсязі. Суду пояснили, що з вини [PERSON] сталася ДТП, автомобіль позивачки було пошкоджено і він потребував тривалого ремонту. Оскільки, згідно з договором оренди, даний автомобіль у позивачки орендувався і щомісячно вона мала б отримувати 1000 грн., тому нею, у зв'язку з пошкодженням автомобіля, не було отримано доходу від оренди автомобіля протягом 5 місяців на суму 5000 грн. Крім того, вона за власні кошти здійснила відновлювальний ремонт автомобіля на суму 8405,60 грн., які також просить стягнути з відповідача. Внаслідок ДТП та протиправних дій відповідача їй спричинена моральна шкода, розмір якої визначає в сумі 4800 грн. Свою позицію мотивує тим, що тривалий час була змушена докладати значних зусиль для відновлення свого способу життя, так як пошкодження автомобіля негативно вплинуло на умови її життя, на мікроклімат у сім»ї тощо. Стосовно того, що на час ДТП позивачка особисто керувала вказаним автомобілем, остання суду пояснила наступне. За домовленістю з орендарем вони визначили, що позивачка, як власник автомобіля, має можливість його використовувати у власних потребах за попереднім узгодженням з [PERSON] два рази на тиждень. У зв»язку з цим, 14.01.2013р. позивачка використовувала автомобіль «VOLKSWAGEN CROSS POLO» д/н [NUMBER], що належить їй на праві приватної власності, у власних потребах, про що не заперечував орендар. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, у задоволенні позову просив відмовити через його безпідставність та необґрунтованість, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо розміру завданих збитків. Пояснив, що даний позов ґрунтується на тому, що під час ДТП позивачка нібито надавала в оренду автомобіль «VOLKSWAGEN CROSS POLO», але він вважає даний договір фіктивним. У подальшому в судові засідання відповідач не з»явився, причини неявки судом не визнані поважними, розгляд справи продовжений відповідно до приписів ст.ст. 157, 169 ЦПК України. Суд, заслухавши сторони, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 14.01.2013 року о 10 год. 25 хв. біля будинку № 9 по вул. Тараскова в м. Черкаси сталася дорожньо-транспортна пригода за її участю та участю відповідача, який керуючи автомобілем «МАЗДА 626» д/н [NUMBER] при зміні напрямку руху праворуч не впевнився в безпечності свого маневру та скоїв зіткнення з автомобілем «VOLKSWAGEN CROSS POLO» д/н [NUMBER], що належить позивачці, і який рухався в попутному напрямку с правої сторони. Постановою Соснівського районного суду міста Черкаси від 02.04.2013 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, і на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Вказана постанова суду залишена без змін постановою Апеляційного суду Черкаської області від 29.05.2013 року Згідно з ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В даному випадку, відповідач [PERSON] є власником автомобіля «МАЗДА 626» д/н [NUMBER], визнаний винним у вчиненні ДТП, а тому є належним відповідачем. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі, особою яка її заподіяла за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв»язок, та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від наявності вини. Вирішуючи питання про наявність вини відповідача, суд приймає до уваги постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.04.2013 року, згідно якої відповідача визнано винним у ДТП. Відповідно до ст. 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Під упущеною вигодою позивач зазначає кошти, які б він міг отримати від оренди автомобіля, при цьому посилається на договір оренди автомобіля від 03 грудня 2012 року та акт прийому-передачі автомобіля від грудня 2012 року. Згідно з ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. В даному випадку, наданий договір оренди транспортного засобу не був нотаріально посвідчено, а згідно ст.220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Тому, суд не може покласти в основу рішення згаданий договір оренди. Будь-яких інших доказів можливості отримання доходів від використання пошкодженого автомобіля суду надано не було. За даних обставин, в частині вимог про відшкодування матеріальної шкоди за упущену вигоду в сумі 5000 грн. позивачці слід відмовити. Позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди, яка полягає у вартості відновлюваного ремонту суд вважає такими, що підлягають до задоволення, з наступних підстав. Відповідно до ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому визначається відповідно до реальної вартості виконаних робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до довідки інспектора ДАІ МВС Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області та протоколу огляду транспортного засобу № 121 від 25.01.2013 автомобіль «VOLKSWAGEN CROSS POLO» д/н [NUMBER] отримав ряд механічних пошкоджень. Згідно з експертним авто-товарознавчим дослідженням № 121 від 17.06.2013 року вартість відновлюваного ремонту автомобіля «VOLKSWAGEN CROSS POLO» д/н [NUMBER] складає 8284,03 грн. Відповідно до акту виконаних робіт СТО, проведених по відновленню автомобіля позивачки вартість робіт фактично склала 6005 грн., що підтверджується квитанцією про оплату № 20 від 15.07.2013р. Крім того, позивачкою понесені витрати по придбанню комплектуючих запчастин на суму 2234,40 грн., що підтверджується реалізаційною накладною від 20.05.2013р. та фіскальним чеком на цю ж суму від 20.05.2013р., а також витрати по складанню калькуляції, понесені 15.01.2013р. на суму 200 грн. Всього позивачкою витрачено на ремонт автомобіля 8439,40 грн. Відповідачем клопотання про проведення судової автотоварознавчої експертизи не подавалось та не подано доказів, що ставлять під сумнів експертний висновок про вартість відновлюваного ремонту автомобіля «VOLKSWAGEN CROSS POLO» д/н [NUMBER], або інших доказів на підтвердження своїх заперечень, суду не надав та про їх наявність не вказав. Відповідно до ч.3,4 ст.10 ЦПК України на сторони покладається обов»язок доведення обставин, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень, крім випадків, встановлених законом. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення вимоги щодо стягнення з [PERSON] вартості відновлюваного ремонту в сумі 8439,40 грн. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В даному випадку вина відповідача у ДТП в судовому засіданні доведена. Факт наявності моральних страждань також, на думку суду, доведено під час розгляду справи, оскільки позивачка була безпосередньою учасницею ДТП і перенесла хвилювання з приводу самої ДТП та пошкодження автомобіля. Крім того, відповідачем не було вжито жодних дій по відновленню становища позивачки, яке існувало до виникнення з його вини ДТП. Автомобіль позивачки потребував відновлювального ремонту, тривалий час такий ремонт не здійснювався і [PERSON] ніяким чином не намагався надати допомогу у здійсненні такого ремонту чи відшкодування його вартості, що негативним чином вплинуло стан позивачки, яка власними силами здійснила ремонт та докладала значних зусиль для відновлення звичного способу свого життя. Разом з тим, вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує ступінь та тривалість моральних страждань позивачки, зусилля, які необхідні для відновлення нормальних життєвих зв'язків та

Outcome: partial