Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В позовній заяві позивачка вказує, що вона з відповідачем уклала шлюб 15 червня 2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який у теперішній час мешкає із позивачкою та перебуває на її утриманні. Спільне життя між сторонами не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично між ними припинені з жовтня 2013 року. Подальше сумісне життя і збереження сім'ї позивачка вважає неможливим. Позивачка зазначає, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Інших неповнолітніх дітей у відповідача немає, стягнень за виконавчими документами не проводиться. У зв'язку з вищевикладеним, позивачка була вимушена звернутись до суду з відповідними позовними вимогами до відповідача. У судове засідання сторони не зявились. Від позивачки до суду надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги щодо стягнення аліментів уточнила: просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1\\4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини, а також кошти на її утримання в розмірі 1\~000 грн., щомісячно, і до досягнення дитиною 3-річного віку. Від відповідача до суду надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, уточненні вимоги позивачки визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі уклали шлюб 15 червня 2013 року. \\а.с.7\\ Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] \\а.с.6\\, який мешкає разом із матірю та перебуває на її утриманні. \\а.с.8\\ Відповідно до ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. Сторони згодні на розірвання шлюбу. Тому вважає необхідним розірвати шлюб, укладений 15 червня 2013 року між позивачкою та відповідачем, позивачці після розірвання шлюбу залишити прізвище «Мацько». Згідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька (матері) або у твердій грошовій сумі. Згідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Тому суд вважає необхідним задовольнити позов позивачки, розірвати шлюб, стягнувши з відповідача на користь позивачки сплачені нею судові витрати та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1\\4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини, а також кошти на її утримання в розмірі 1\~000 грн., щомісячно, і до досягнення дитиною 3-річного віку. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову і позовні вимоги позивачки задоволено в повному обсязі, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави також судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved