Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з зазначеним позовом, в якому з урахуванням уточнених вимо просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу (заробітку) відповідача, щомісячно але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. Позивачка зазначає, що 21.01.2000 року між нею, [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб. Від даного шлюбу вони мають малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. З відповідачем вона разом не проживає. Діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей у добровільному порядку не надає. Вона потребує матеріальної допомоги від відповідача на утримання дітей. Позивачка у судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення уточнених позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.01.2000 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб /а.с.7/ Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]./а.с.8-13/. З матеріалів справи вбачається, що діти проживають разом з позивачкою за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, пров. Бадигіна, 16 та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою голови квартального комітету № 79 від 18.09.2017 /а.с.6/. Розлад сімейних відносин між сторонами почався з серпня 2017 року. На даний час сторони разом не проживають та спільне господарство не ведуть. Діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, що змусило позивачку звернутися до суду з даним позовом. Відповідач є працездатним, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Інших неповнолітніх дітей відповідач немає, відрахування по іншим виконавчим документам с доходів відповідача не проводяться. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. За рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу матері або батька або у твердій грошовій сумі. З урахуванням викладених обставин, приймаючи до уваги те, що відповідач добровільно не надає позивачці матеріальної допомоги на її утримання та утримання їхньої доньки, хоча є працездатним та має можливість надавати таку допомогу, суд дійшов висновку, що [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу (заробітку) відповідача, щомісячно але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ, від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно до ч. 3\~ст. 88 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави також судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved