Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом, де просить: розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 22.10.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції м. Донецька за актовим записом № 544. Позов мотивує тим, що 22.10.2005 року вони зареєстрували шлюб. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Вони з відповідачем є переселенцями з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Зазначає, що влітку 2014 року переселились до м. Олександрії, де після переселення їх спільне життя з відповідачем розладилось, так як життєві та побутові проблеми, пов'язані з переселенням та пошуком роботи, негативно вплинули на їх відносини. Нещодавно відповідач зустрів іншу жінку, з якою має близькі стосунки та в даний час проживає однією сім'єю. Шлюбні відносини між ними фактично припинені близько 5 місяців тому, спільного господарства вони не ведуть, спільним побутом та бюджетом не пов'язані. Позивач на примирення з відповідачем не згодна. Спору щодо поділу спільного майна немає. Сторони про день, час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивачка подала заяву про розгляд справи без її участі, де зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, строк на примирення просить не надавати, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи відповідно до вимог ст., ст. 224 - 226 ЦПК України та ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. За таких обставин, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Дані правовідносини регулюються ст., ст.110, 112 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 5), який після розірвання шлюбу буде проживати з позивачкою. В питанні щодо місця проживання дитини сторони визначились самі. Згідно позовної заяви, влітку 2014 року їх сім'я переселилась до м. Олександрії, де їх сімейне життя розладилось, так як життєві та побутові проблеми, пов'язані з переселенням та пошуком роботи, негативно вплинули на їх відносини. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинені близько 5 місяців тому, спільного господарства вони не ведуть, спільним побутом та бюджетом не пов'язані. Крім того, позивач зазначає, що відповідач зустрів іншу жінку, з якою має близькі стосунки та в даний час проживає однією сім'єю. Спору щодо поділу майна немає. Позивачка просить не надавати їм строк на примирення, оскільки фактично їх сім'я перестала існувати. Суд також не вбачає підстав для застосування ст.111 СК України, так як сторони припинили сімейні стосунки, проживають окремо, заяв про надання їм строку на примирення не подали. Суд вважає, що при даних обставинах шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечить інтересам позивачки.

Outcome: approved