Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом та в обґрунтування позовних вимог пояснила, що вона постійно мешкає за адресою [ADDRESS] з квітня 2003року. З початку проживання за зазначеною адресою позивачка постійно та відкрито користується майном як власним, несе відповідні витрати, щодо підтримання майна в житловому стані : проводила косметичний ремонт, сплатила комунальні борги. До моменту її заселення зазначене житло було без мешканців, на даний час їй потрібно вирішити питання права власності на зазначене нерухоме майно, тому вона змушена була відшукати відповідачів. Згідно документів вищевказане майно на праві приватної власності належить [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 27.12.1996року, виданого госпрозрахунковим бюро по оформленню документів на приватизацію житла при жил відділі міськвиконкому за №5020. Згідно технічного паспорту від 12.05.1996року нерухоме майно є однокімнатною квартирою загальною площею 43 кв.м., житловою площею 21,9 кв.м., все майно по теперішній час без змін. Зі слів відповідачки [PERSON] змінила своє прізвище після укладання шлюбу на [PERSON], а відповідач [PERSON] її син. Відповідачка в цьому році запропонувала виплатити на її користь грошову компенсацію розмірі 15000грн. або звільнити житло, на що вона категорично не погодиться. Позивачка вважає, що саме вона має право на це майно, інше житло у неї відсутнє, вона зареєстрована за іншою адресою з приводу відсутності права власності на зазначене майно. Відповідачка постійно мешкає та зареєстрована за іншою адресою, житлом забезпечена , в даному житлі ніколи не мешкала та ним не опікувалася. Вона не бажала мешкати в зазначеній квартирі та приймати участі в витратах на майно, на теперішній час вона не бажає приймати дій щодо переоформлення права власності на її ім,я витрачати свій час та кошти. Тому вона вважає, що її права порушені і змушена звернутись до суду. Оскільки вона добровісно володіє майном за адресою: [ADDRESS], відкрито, безперервно на протязі більше 10 років, то вважає, що вона набула право власності на це нерухоме майно в порядку набувальної давності Позивачка просить суд визнати за нею право приватної власності на однокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 43 кв. м, житловою площею 21,9 кв. м в порядку набувальної давності. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з,явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримав позовні вимоги , які викладені у позовній заяві, наполягає на задоволенні позову . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність , не заперечує проти задоволення позову. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1.ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно копії свідоцтва про право власності на житло від 27.12.1996 року виданого Госпрозрахунковим бюро по оформленню документів на приватизацію житла при жилвідділі міськвиконкому і зареєстроване у госпбюро по приватизації житла за №5020 (ас-6), квартира , яка знаходиться за адресою : [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON] в рівних долях, загальною площею 43 кв.м. Зі свідоцтва про шлюб (ас-18) витікає, що 01.10.2010року між [PERSON] та [PERSON], якій після одруження було присвоєно прізвище [PERSON] було зареєстровано шлюб у відділі РАЦС Свердловського міського управління юстиції Луганської області, про що є актовий запис №393. На аркуші справи 22 є акт від 10.04.2014року, посвідчений головою виконкому Медвежанської сільської ради Кравченком В.М., з якого убачається, що [PERSON], [INFO] дійсно мешкає за адресою: [ADDRESS] , зі своїми неповнолітніми дітьми, користується квартирою та розпоряджується майном у якості власника, має оригінали правовстановлюючих документів, погасила заборгованість за комунальні послуги, проводить ремонт в квартирі, що також підтвердили свідки [PERSON] Та [PERSON] У судовому засіданні було встановлено, що позивачка з квітня 2003 року проживає у [ADDRESS] і з цього часу вона відкрито, безперервно володіє чужим нерухомим майном, платить комунальні платежі, що підтверджується квітанціями (ас-10-11), робить ремонт у квартирі, є фактичним власником. Згідно технічного паспорту (ас-7-9) загальна площа квартири [ADDRESS], складає 43 кв. м, житлова площа складає 21,9 кв. м. Таким чином суд приходе до висновку, що позивачка протягом 10 років відкрито, безперервно володіє чужим нерухомим майном, яким вона добросовісно заволоділа, чого самі відповідачі не заперечували у заявах , наданих до суду , і тому відповідно до ст.. 344 ч. 4 ЦК України суд вважає визнати за позивачкою право приватної власності за набувальною давністю на однокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею- 43 кв. м, житловою площею - 21,9 кв. м.

Outcome: approved