Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що останній являється батьком малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Вказує, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини їй в добровільному порядку не надає, хоча може, так як інших непрацездатних утриманців в нього немає, а тому просила позов задовольнити та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі по 1000 гривень щомісячно до його повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву про підтримання позовних вимог та просила розглянути справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду повернувся рекомендований лист із відміткою, що тимчасово припинено обмін поштою із АРК. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи та подану заяву, вважає, що позовні вимоги позивачки слід задовольнити. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 03.05.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сніжнянського міського управління юстиції у Донецькій області, та про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис №167. Крім того, встановлено, що згідно довідки №335 виданої 03.03.2015 року виконавчим комітетом Кіцманської міської ради Чернівецької області, на утриманні [PERSON] знаходиться малолітній син [PERSON], [INFO] року, який проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до чч. 1, 2, ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912» від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно постанови Кабінету Міністрів України №146 від 26.02.1993 року, утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, окрім того утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, але не менше 30% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини згідно вимог ст. 182 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладених обставин та досліджених письмових доказів у справі,

Outcome: partial