Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , мешканця [ADDRESS] , про збільшення стягнення аліментів на утримання дитини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав зазначених в позові і просить позов задовольнити в повному обсязі, збільшивши розмір аліментів на її користь на утримання дитини з 1/6 до 1/4 частки заробітної плати відповідача . При цьому пояснила , що погіршився її матеріальний стан , вона отримує допомогу по безробіттю і аліментів на належне утримання дитини щомісячно у неї не вистачає, оскільки вона вимушена лікувати дитину і вживати заходи для обстеження дитини лікарями, на що витрачає додаткові кошти і при цьому сплачує аліменти відповідачу на утримання своєї старшої дитини . Також пояснила суду , що до колишнього чоловіка за додатковою матеріальною допомогою на утримання дитини не зверталася . Відповідач заперечує стосовно задоволення позову , оскільки відповідно до рішення суду щомісячно сплачує аліменти на утримання дитини на користь колишньої дружини . При цьому у нього змінився матеріальний та сімейний стан і він вимушений витрачати більше коштів на нову сім? ю та на утримання дитини , яка залишилася на його утриманні після розірвання шлюбу з позивачкою. За весь час розлучення позивачка не зверталася до нього за додатковою матеріальною допомогою на утримання або лікування дитини, яка залишилася на утриманні останньої . Судом встановлено , що відповідно до рішення Олевського районного суду Житомирської області від 15.01.2014 року та ухвали зазначеного суду від 11.04.2014 року сторони сплачують один одному аліменти на утримання спільних дітей в розмірі по 1/6 частці заробітної плати ( доходів ) відповідачем ( а.с. 11-16 , 18-19 ) . Та обставина , що відповідач належним чином сплачує аліменти на користь позивачки стверджується відповідними довідками з місця роботи ( а.с. 45,46 ) . Позивачка обґрунтовує позов тим , що погіршився її матеріальний стан , вона отримує допомогу по безробіттю ( а.с. 53 ) і аліментів на належне утримання дитини щомісячно у неї не вистачає оскільки вона вимушена лікувати дитину ( а.с. 23 ), і вживати заходи для обстеження дитини лікарями, на що витрачає додаткові кошти і при цьому сплачує аліменти на утримання своєї старшої дитини . До колишнього чоловіка за додатковою матеріальною допомогою на утримання дитини не зверталася . Позивачка не надала суду доказів додаткових витрат на утримання дитини та витрат коштів на лікування останньої . Відповідач довів суду , що змінився його матеріальний та сімейний стан і він вимушений витрачати більше коштів на утримання нової сім? ї та на утримання дитини , яка залишилася на його утриманні , після розірвання шлюбу з позивачкою. За весь час розлучення позивачка не зверталася до нього за додатковою матеріальною допомогою на утримання або лікування дитини , яка залишилася на утриманні останньої . При цьому відповідач надав до суду довідку , що його дитина також хворіє ( а.с.54 ) і є нова сім? я , що стверджується довідкою з місця проживання ( а.с. 57 ) та свідоцтвом про народження дитини від співмешканки ( а.с. 56 ) . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . На думку суду позивачка не в повній мірі виконує вимоги вище зазначеної статті , що призвело до звернення до суду з відповідним позовом . Із змісту ч. 3 ст. 181 СК України вбачається, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач сплачує аліменти в межах вимог вище зазначеної статті . Також відповідно до ч.1 ст. 183 СК України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину , визначається судом. Батьки зобов? язані брати участь у додаткових витратах на дитину , що викликані особливими обставинами ( розвитком здібностей дитини , її хворобою , каліцтвом , тощо ) ; розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду , з урахуванням обставин , що мають істотне значення , зазначено в ч.1,2 ст. 185 СК України . Відповідно до ч. 1 ст.191 зазначеного Кодексу убачається , що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Розмір аліментів , визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками , може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану , погіршення або поліпшення здоров? я когось із них та в інших випадках , передбачених цим Кодексом , зазначено в ч.1 ст. 192 СК України . Розглянувши матеріали справи , заслухавши пояснення та доводи сторін, суд приходить до висновку , що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог , оскільки позивачка не надала суду доказів зміни її матеріального або сімейного стану , погіршення її здоров? я або здоров? я дитини , яка знаходиться на її утриманні , не зверталася до відповідача з вимогою про надання їй додаткових коштів на утримання дитини . В свою чергу відповідач надав суду докази , що він належним чином виконує покладенні на нього обов? язки по утриманню дитини не зважаючи на те , що змінився його матеріальний та сімейний стан і він вимушений витрачати більше коштів на утримання нової сім? ї . На підставі наведеного ,

Outcome: dismissed