Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивачка звернулась з вказаним позовом до суду, в якому просить визнати її спадкоємцем четвертої черги після померлої тітки [PERSON], та визнати право власності в порядку спадкування за законом на недоотриману пенсію за 2014-2016 роки. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що після смерті [INFO] року її тітки [PERSON]відкрилась спадщина на її пенсію за 2014-2016 роки, яку остання недоотримала за життя. Спадкоємців першої, другої, третьої черги, згідно діючого законодавства померла не мала. Також позивачка зазначила, що їй на підставі договору дарування від 24.04.1987 року на праві приватної власності належить житловий будинок № [ADDRESS], в який у 2007 році вона прописала свою тітку [PERSON], [INFO]. Саме з цього часу жінки стали мешкати однією сім'єю: мати спільний бюджет, побут, вести господарство. У зв'язку з тим, що з 2014 року Донецьк став окупованою територією України, позивачка разом з тіткою переїхали для проживання до м. Запоріжжя, де оселилися за адресою: [ADDRESS] до літа 2016 року включно. У зв'язку з суттєвим погіршенням стану здоров'я [PERSON], у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем жінки вимушені були повернутись на певний час до м. Донецька, щоб користуватися особистим господарством. За місцем проживання у м. Донецьку [PERSON] стояла в лікарні на диспансерному обліку і лікувалась. Проте [INFO] [PERSON] померла, всі витрати, пов'язані з похованням були понесені позивачкою, яка отримавши рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26.05.2017 року та звернувшись до відділу РАЦС в Дніпровському районі м. Запоріжжя отримала свідоцтво про смерть тітки. Після цього [PERSON] звернулась до Четвертої державної нотаріальної контори м. Запоріжжя, де отримала відмову в прийнятті заяви про прийняття спадщини і видачу свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з чим вимушена була звернутись з вказаним позовом до суду. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, з заявою про слухання справи без його участі не звертався, заперечень на позов не надав, тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України розглянув справу без його участі. Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно зі ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1270 ЦК України, для здійснення свого права спадкування недостатньо відкриття спадщини та запрошення спадкоємців до прийняття спадщини, необхідне ще й бажання спадкоємця прийняти цю спадщину, тобто вчинити певні дії, які б свідчили про прийняття ним спадщини. Такими діями законодавець визнає подачу заяви до нотаріальної контори або фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно роз'яснень, викладених у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої ст.3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 24.04.1987 року позивачці на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] 21.08.2007 року [PERSON] прописала за вказаною адресою свою тітку [PERSON], [INFO], що підтверджується наданою до позову копією відповідної домової книги. Той факт, що позивачка мешкала однією сім'єю з [PERSON] з 2007 року і по день смерті останньої, тобто не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, встановлюється доданими до позову копіями довідки Медичної амбулаторії №1 м. Донецьк № 1189 від 18.09.2017 року, довідки адміністрації Кіровського району м. Донецьк № 256 від 25.09.2017 року, якою посвідчено факт проживання за однією адресою [PERSON] та [PERSON], копією довідки Управління соціального захисту населення ЗМР по Дніпровському району № 2303006681 від 10.10.2015 року. Згідно довідки УСЗН Запорізької міської ради по Дніпровському району № 2303006681 від 10.10.2015 року [PERSON] взята на облік як особа, переміщена тимчасово з окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, проживає за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] перебувала на обліку Правобережного об'єднаного Управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя за адресою: [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] померла у м. Донецьку, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 26.05.2017 року Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, актовий запис № 325. Згідно наданих суду матеріалів, вбачається, що позивачка протягом часу з 21.08.2007 року по [INFO] року дійсно проживала разом зі своєю тіткою [PERSON] Згідно відповіді начальника Дніпровського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя № 1952/04.2 від 09.012.2018 року, [PERSON], [INFO], перебувала на обліку в управлінні та у зв'язку з її смертю залишилася недоотриманою пенсія за період з 01.04.2014 року по 30.09.2016 року у розмірі 86 634,00 грн. Згідно ст. 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», недоотримана пенсія виплачується, якщо звернення за нею надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера і виплачується членам сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на час його смерті. У разі не звернення ними за виплатою суми у встановлений ч.2 цієї статті строк, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилась недоотриманою у зв'язку з його смертю, входить до складу спадщини. Таким чином, у зв'язку з не зверненням за виплатою суми недоотриманої пенсії [PERSON] у встановлений ч.2 ст. 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» строк, сума пенсії, що належала [PERSON] і залишилась недоотриманою у зв'язку з її смертю, входить до складу спадщини. З приводу прийняття та оформлення спадщини [PERSON] звернулась 15.12.2017 до Четвертої державної нотаріальної контори м. Запоріжжя (спадкова справа №339/2017), де отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що юридичний факт проживання однією сім'єю зі спадкодавцем протягом п'яти років до часу відкриття спадщини має бути встановлений винятково на підставі рішення суду. З огляду на вищевказане, вивчивши всі надані суду докази, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, оскільки позивачкою надано докази того, що на час смерті її тітки [PERSON] вони дійсно проживали разом однією сім'єю не менше п'яти років, вели спільне господарство, спільний побут. А тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1222, 1258, 1259, 1264, 1270 ЦК України,

Outcome: approved