Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідачки моральної шкоди у розмірі 75000 гривень, посилаючись на те, що 22.07.2016 р. приблизно о 14-30 годин відповідачка, керуючи автомобілем, в м. Чернігові по вул. Івана Мазепи на нерегульованому пішохідному переході здійснила наїзд на неї під час перетину проїзної частини по пішохідному переходу. У результаті дорожньо-транспортної пригоди вона отримала тілесні ушкодження у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06.03.2017 р. відповідачку визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Дії відповідачки заподіяли їй моральну шкоду, яка виразилась у порушенні нормальних життєвих зв'язків, постійного відчуття душевних страждань. Також непоправно погіршився стану її здоров'я, позбавивши повноцінного існування родини, у тому числі пов'язаного з вихованням малолітніх дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У зв'язку з отриманими травмами вона змушена періодично звертатись за медичною допомогою до лікувальних закладів, до цього часу не може позбутись негативних спогадів, пов'язаних з дорожньо-транспортною пригодою. Завдяки протиправним діям відповідачки у неї з'явився страх перед транспортними засобами, якого вона не може позбутися. В судовому засіданні позивачка свої вимоги, викладені в позові, підтримала у повному обсязі і просила задовольнити позов, посилаючись на обставини, викладені в ньому. При цьому додала, що до теперішнього часу вона потребує лікування у звязку дорожньо-транспортною пригодою, що сталась 22.07.2016 р. Вона перенесла дві операції, їй видалено селезінку та призначено приймання ліків протягом наступних 15 років, до теперішнього часу приймає знеболюючі ліки у звязку з гострим головним болем. Загалом порушився імунітет. Відповідачка не відшкодувала на теперішній час навіть матеріальну шкоду, яку стягнуто вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06.03.2017 р. Лише в рахунок відшкодування транспортних витрат відповідачка надала 2000 гривень. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] вимоги, викладені в позові, підтримав у повному обсязі, просив задовольнити позов, посилаючись на обставини, викладені в ньому. Представник відповідача [PERSON] позов визнав частково, а саме вважає, що дійсний розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з відповідачки складає 5000 гривень, який відповідачка готова відшкодувати добровільно. Заслухавши позивачку та її представника, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06.03.2017 р. відповідачку визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Вироком встановлено, що 22.07.2016 р. приблизно о 14-30 годин відповідачка, керуючи автомобілем, в м. Чернігові по вул. Івана Мазепи на нерегульованому пішохідному переході здійснила наїзд на неї під час перетину проїзної частини по пішохідному переходу. У результаті дорожньо-транспортної пригоди вона отримала тілесні ушкодження у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. З наданої копії медичної картки та виписних епікризів вбачається, що позивачка мала розрив селезінки (запис від 25.09.2016 р.), неодноразово перебувала на лікуванні в медичному закладі. Позивачка має двох доньок - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОК № 225116, виданим 14.12.2012 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області, а також [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОК № 282929, виданим 05.12.2014 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з загальними підставами цивільно-правової відповідальності обов'язковому встановленню при відшкодуванні моральної шкоди підлягає наявність такої шкоди, протиправність діяння, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправною дією, а також провини особи, що її заподіяла. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до роз'яснень, що дав пленум Верховного Суду у постанові від 31.03.95 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір її відшкодування визначає суд в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я позивача, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Моральна шкода, заподіяна фізичній особі, відшкодовується особою, що її заподіяла за наявності вини. Вина відповідачки встановлена. Частиною 6 статті 82 ЦПК України встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обовязковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Факт спричинення потерпілій моральних і фізичних страждань відповідачкою знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Позивачка відчула моральні страждання від неправомірних дій відповідачки, оскільки пережила фізичний біль, нервовий стрес, відчула душевні переживання, порушено її здібності у повній мірі виховувати своїх малолітніх дітей, турбуватися про сімю, оскільки вона отримала тілесні ушкодження у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, суд враховує характер вимушених змін у повсякденному житті позивачки та необхідність докладання додаткових зусиль для відновлення. Втрата спокою, відчування депресії від дорожньо-транспортної пригоди до теперішнього часу відбиваються як на фізичному так і на психологічному стані здоровя позивачки, яка вимушена проходити лікування у медичних закладах, а тому суд вважає, що дійсно моральна шкода, яку зазнала позивачка, є для неї вкрай великою. Суд, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, прийшов до висновку про те, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню частково, а саме необхідним стягнути з відповідачки моральну шкоду у розмірі 40000 гривень. Суд вважає визначений розмір морального відшкодування відповідатиме засадам розумності та справедливості. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial