Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, який зареєстрований 28 січня 2002 року Дубенським відділом РАГС районного управління юстиції, актовий запис №23. Від шлюбу мають троє неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Позивачка вказує, що після одруження відносини між ними складались добре, однак згодом чоловік змінив своє ставлення до неї, як до дружини. Між ними постійно виникали непорозуміння, що негативно впливало на відносини в сім»ї. Відповідач не розуміє сутності проблем, що виникають між ними, він не здатний підтримувати нормальні відносини у сім»ї. Вони різні люди і не можуть співіснувати як подружжя, так як у них протилежні погляди на шлюб у сім»ю. Постійні сварки, спілкування на підвищених тонах, відсутність спільного побуту унеможливили подальше спільне проживання. На даний час з відповідачем проживають окремо. Вважає, що надання строку для примирення не покращить стану їхніх шлюбних відносин, так як спроби до цього в минулому не принесли жодних результатів, тому просить шлюб між ними розірвати. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що тривалий час не проживають з відповідачем як подружжя,не ведуть домашнього господарства, так як між ними втрачено почуття кохання. Відповідач на даний час має іншу жінку, в зв»язку з чим надалі проживати в шлюбі є недоцільним, просить позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, згідний на розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28 січня 2002 року, що зареєстрований Дубенським відділом РАГС районного управління юстиції, актовий запис №23. Від шлюбу мають троє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.4-6). Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони не підтримують. У подружжя різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. В судовому засіданні обоє висловили згоду на розірвання шлюбу. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. За таких обставин, суд вважає, що їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, що має істотне значення. В силу статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України на користь позивача, як сторони, чиї позовні вимоги задоволено повністю з відповідача слід стягнути понесені позивачем судові витрати в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved