Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеною позовною заявою, обґрунтовуючи заявлені в ній вимоги тим, що перебуваючи в шлюбі з відповідачем народила сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач проживає окремо і не бере участі у вихованні та утриманні дитини. З наведених підстав просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вважав розмір заявлених позивачкою аліментів завищеним, оскільки він офіційно не працевлаштований, по мірі можливості він надає кошти на утримання сина. Заслухавши доводи учасників цивільного процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину: сина [PERSON] , [INFO] , який має відповідний стан здоров`я (а.с. 5-6). Частиною 1 статті 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно зі статтею 180, частиною 3 статті 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частин 1 та 2 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, враховуючи наведені норми законодавства та фактично встановлені обставини справи, позицію відповідача, який офіційно не працевлаштований, хоча є працездатною особою, вік дитини, відносно якої встановлено обов`язок відповідача щодо сплати аліментів, розмір прожиткового мінімуму встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2021 рік» для дитини відповідного віку, а також те, що обов`язок по утриманню дитини в рівній мірі покладається на обох батьків, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) батька, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на думку суду є співмірним до потреб дитини та відповідає таким засадам як справедливості, добросовісності, розумності. Відповідно до положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів. На підставі статей 141, 180-182 СК України та

Outcome: partial