Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання. Свій позов аргументує тим, що вони з відповідачем з 24.06.2016 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Між нею з відповідачем сумісне життя не склалося. Вона на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і не має можливості у повному обсязі самостійно забезпечити матеріальні потреби своєї родини. Відповідно до закону вона має право на утримання від свого чоловіка до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка просить суд стягнути на її утримання з відповідача аліменти в розмірі 1/8 частини всіх видів доходу відповідача до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач до судового засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. Причини неявки відповідача в судове засідання, суду невідомі. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не з'явився в судове засідання без повідомлення причин та не подав будь-яких заперечень проти позову і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано 24.06.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Донецькій області підтверджується, що у сторін, [PERSON] та [PERSON] є дитина - [PERSON], [INFO] (а.с.6). З копії довідки, яка видана відділом реєстрації Добропільської міської ради №17/4085 від 14.08.2018 року, вбачається, що малолітня [PERSON], [INFO] мешкає разом зі своєю матір'ю - [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с.7). Згідно ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивачка має право на утримання від батька дитини - [PERSON], до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку. З позовної заяви в судовому засіданні встановлено, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання позивачки, хоча має таку можливість, позивачка не має можливості у повному обсязі самостійно забезпечити матеріальні потреби своєї родини, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Наведене підтверджується довідкою з управління соціального захисту населення Добропільської міської ради від 06.09.2018 №2198 (а.с.10), з якої вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Добропільської міської ради та отримує державну допомогу при народженні дитини. Будь-яких доказів, які б свідчили про те, що відповідач за станом здоров'я, матеріальним станом не може сплачувати аліменти на утримання позивачки, останнім суду надано не було. Частина 4 статті 84 Сімейного кодексу України передбачає право на утримання дружини, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання, в розмірі 1/8 частини всіх видів доходів відповідача, щомісяця. Відповідно до ч.1 ст. 79 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася до суду 10.09.2018 року. Тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати. Крім того, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судові витрати в розмірі 704,80 грн., оскільки позивачку звільнено від сплати судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved