Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що 31.05.2014 р. помер її батько [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно. Проте відповідач по справі [PERSON] не визнає її права на спадщину. Крім того, втрачені оригінали правовстановлюючих документів, як то свідоцтво про право власності на квартиру, а свідоцтво про право на спадщину за заповітом на другу ? частину зазначеної квартири спадкоємцем [PERSON] не було отримано. Просила визнати за нею [PERSON], [INFO], паспорт серії МТ № 360154, виданий Дворічанським РС ГУ ДМС України в Харківський області, індивідуальний номер платника податків [NUMBER], право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 31.05.2014 р., на квартиру [ADDRESS] у Ворошиловському районі м.Донецька. Позивачка в судове засідання не зявилася, про день слухання справи повідомлялася належним чином. Надала заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутності, підтримала заявлені вимоги. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про день слухання справи повідомлялися належним чином. Третя особа Перша донецька державна нотаріальна контора надала заяву, в якій просила розглянути справу без участі представника. За таких обставин в порядку, передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, судом зясовано наступне. Згідно свідоцтва про право власності на квартиру № 3532 від 10.06.1997 р. квартира, розташована за адресою: м.Донецьк-00, пр.Комсомольський, 39/51, належала на праві спільної часткової власності [PERSON]Д ? частка, [PERSON] ? частка (а.с.29). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.11.2007 р., спадкоємцем майна [PERSON] є [PERSON], що підтверджується також Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі та Свідоцтвом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, згідно якого [PERSON] є власником ? частки зазначеної вище квартири (а.с.30, 31, 32). Згідно заповіту від 17.07.1997 р., [PERSON] заповідала належну їй частку квартири [PERSON] (а.с.33). [PERSON] 03.01.2014 р. звернувся із заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] (а.с.34). 31.05.2014 р. помер [PERSON] [PERSON], яка є відповідачем по даній справі, раніше зверталася до суду із позовом до [PERSON] про усунення останньої від права на спадкування. Рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 28.10.2014 р. у задоволені позовних вимог було відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 10.12.2014 р. апеляційну скаргу [PERSON] було відхилено, зазначене рішення залишено без змін. Відповідно до ст. ст.\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. \~ \~Згідно\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. \~\~\~ \~Статею 392 ЦК України\~визначено, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частинами 1, 2\~ст. 1223 ЦК України\~передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.\~ст. 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З наведеного вбачається та підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, що позивачка є спадкоємицею першої черги після померлого батька [PERSON] Суду не надано доказів на підтвердження наявності заповіту на іншу особу чи усунення від права на спадкування [PERSON], а тому на підставі встановлених обставин суд приходить до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню, оскільки позивач не має іншого способу захисту своїх інтересів для визнання її права власності на спадок, окрім, як рішення суду.

Outcome: approved