Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача та з врахуванням збільшення позовних вимог просить стягнути додаткові витрати на утримання дитини в розмірі Ѕ частини понесених додаткових витрат по оплаті лікування та реабілітації дитини в сумі 119\~797,20 грн. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO] , яка проживає з нею. У 2020 році [PERSON] перенесла важке захворювання мозку, а саме аутоімунний лімбічний енцефаліт не уточненого походження з епілептичним синдромом. Наданий час в зв`язку з встановленим діагнозом донька потребує лікування. Вказує, що самостійно несе витрати по оплаті вказаних витрат. Відповідно звернулася з вказаним позовом до суду. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та проти задоволення позову заперечує. Вказує на необгрунтованість позовних вимог, відсутність належних та допустимих доказів. Зазначає, що надає матеріальну допомогу на лікування та реабілітацію дитини \~ \~ \~ \~Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено об`єктивно судом сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO] . На даний час дитина проживає з матір`ю. У 2020 році [PERSON] перенесла важке захворювання мозку, а саме аутоімунний лімбічний енцефаліт не уточненого походження з епілептичним синдромом. На даний час дитина перебуває на диспансерному обліку у невролога де проходить відповідне лікування у лікаря [PERSON] , клініка нейроімунології [INFO] , ТОВ «Інститут нейроімунології та імунотерапії» ( [ADDRESS] ) та реабілітаційні процедури згідно призначення, що підтверджується копією договору №06.05-1 про надання платного медичного обслуговування від 06.05.2020 року. Відповідачка несе значні витрати, пов`язані з лікуванням, обстеженням та реабілітацією доньки, натомість відповідач відмовляється добровільно розділяти вказані витрати. Відтак позивачка звернулася з відповідним позовом до суду та просить стягнути з відповідача половину понесених витрат в сумі 119\~797,20 грн. Відповідно до ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охоронудитинства»\~виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до\~ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. З цього приводу, у постанові Верховного Суду України №6-1489цс17 від 13 вересня 2017 року, зазначено, що\~СК України\~виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. При цьому, суд враховує, що наведене вище положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається ст. 185 СК України. До таких особливих обставин закон відносить, насамперед, випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей. Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку. В окремих випадках, за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину - вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат визначається, у даному конкретному випадку, залежно від фактично понесених витрат на дитину. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в таких витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і при стягненні аліментів, відповідно до ст. ст.181,182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь - якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі. Додаткові витрати на дитину можуть покриватися після їх фактичного понесення. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Задовільняючи позовні вимоги, суд виходить з того, що витрати на обстеження, лікування, реабілітацію дитини доданими обгрунтовані та підтверджуються наданими позивачкою належними та допустимими доказами. Натомість відповідачем на підтвердження соїх заперечень не надано таких доказів. Таким чином на думку суду до стягнення з відповідача підлягає половина суми понесених позивачкою витрат в сумі 119\~797,20 грн. Судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved