Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просила суд визнати недійсною державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи, а саме: - статут обслуговуючого кооперативу садівничого товариства «Агробуд-Сура», реєстраційний номер запису 12031050011000773 від 24.07.2014 року; - протокол загальних зборів №10 від 03.05.2014 року обслуговуючого кооперативу садівничого товариства «Агробуд-Сура» з додатками на 5-ти аркушах. Крім того просила, стягнути з [PERSON] на свою користь суму судових витрат у загальному розмірі 1406,81 грн., а також постановити окрему ухвалу та направити у відповідні органи на підставі ст. 211 ЦПК України. У судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти предявленого позову у повному обсязі, вважаючи його необґрунтованим та безпідставним, тому просив суд відмовити у його задоволенні. Вислухавши пояснення сторін, їх представників, допитавши свідків, які підтвердили доводи позивача викладені у позовній заяві та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Встановлено, що садівниче товариство «Сура-Агрострой» створене при об'єднанні «Днепроагрострой» у 1989 року на землях колишнього совхозу ім. Котовського, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області (на даний час на землях Волоської селищної ради) на підставі Державного Акту на право користування землею Б №098143 та при реєстрації даного садівничого товариства у виконавчому комітеті Волоської селищної ради назва змінилася в садівниче товариство «Агробуд-Сура». Після чого, 26.06.2005 року садівниче товариство «Агробуд-Сура» було зареєстровано як обслуговуючий кооператив садівничого товариства «Агробуд-Сура» з організаційно-правовою формою як обслуговуючій кооператив державним реєстратором Дніпропетровського району Дніпропетровської області, що суперечить змісту установчих документів - Статуту, зміст якого відповідає вимог закону України «Про об'єднання громадян». Проте, як встановлено у судовому засіданні, обраний голова ОКСТ «Агробуд-Сура» - [PERSON], при проведенні державної реєстрації нової редакції статуту товариства, допустив невідповідність вимогам норм чинного законодавства, що в подальшому може призвести до проведення незаконних операцій з земельними ділянками, розташованих на території садівничого товариства «Агрострой». Так, новий статут ОКСТ «Агробуд-Сура» і реєстрація його у державного реєстратора, згідно ст. 11, ст. 12, ст. 13, ст. 14, ст. 202 част. 1, 2, 3, 5 ст. 210 ЦК України, повинен розглядатись як односторонній правочин та є дією однієї сторони, яка повинна представляти інтереси всіх засновників (членів) товариства, по набуттю цивільних прав та обов'язків, земельні ділянки яких розташовані на 5 га та підтверджені пунктом 2.1 Статуту. Зокрема, Статут ОКСТ «Агробуд-Сура» 24.07.2014 року, реєстраційний номер запису 12031050011000773 від 24.07.2014 року повинен містити відомості про склад його засновників - фізичних осіб 68 власників та користувачів земельних ділянок вимога ст. 8 ЗУ «Про кооперацію», ст. 17 част. 1 абзац 8 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», яка вимагає: перелік засновників (учасників) юридичної особи, у том числі ім'я, країна громадянства, місце проживання, реєстраційній номер облікової картки платника податків, якщо засновник - фізична особа. Також, у протоколі загальних зборів №10 від 03.05.2014 року, яким була ухвалена нова редакція Статуту ОКСТ «Агробуд-Сура» відсутні паспортні дані 32 фізичних осіб, які ухвали спірний Статут, що порушує вимогу ст.7 ЗУ «Про кооперацію» та ст. 8 част. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців». Крім того, пункт 2.4 статут ОКСТ «Агробуд-Сура» реєстраційний номер запису 12031050011000773 від 24.07.2014р. стверджує що юридична особа ОКСТ «Агробуд-Сура» є правонаступником садівничого товариства «Агробуд-Сура», але з такими твердженнями суд не погоджується, оскільки для правонаступництва необхідно щоб садівниче товариство «Агробуд-Сура» пройшло у державного реєстратора процедуру перетворення на підставі ст. 108 ЦК України та у повній відповідності до вимог ст. 37 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» з оформленням передавального акту обслуговуючому кооперативу ОКСТ «Агробуд-Сура» та взяття на баланс (бухгалтерській облік) матеріальних цінностей обумовлених статтею 6.1 нової редакції Статуту ОКСТ «Агробуд-Сура», чого у визначений законом порядку відповідачем зроблено не було. Враховуючи вищевказані обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог в частині визнання недійсними державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, а саме статут обслуговуючого кооперативу садівничого товариства «Агробуд-Сура» та протоколу загальних зборів №10 від 03.05.2014 року обслуговуючого кооперативу садівничого товариства «Агробуд-Сура». Що стосується вимог позивача в частині винесення окремої ухвали відносно позивача та направлення її у відповідні органи на підставі ст.211 ЦПК України, суд вважає їх необґрунтованими та безпідставними, оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження своїх вимог. Так, відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши спосіб захисту, позивач у силу ст.10 ЦПК України зобовязаний довести правову та фактичну його підставу. Суд за власною ініціативою не може міняти предмет і підстави позову. Статтею 27 ЦПК України визначено, що особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове 1 засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Згідно ст.ст. 57, 58, 59 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування Згідно з вимогами частин 1,4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проте, ні позивачкою, ні її представником не надано достатніх доказів на підтвердження обставин, з якими вона повязує можливість постановлення окремої ухвали відносно відповідача, тому суд приходить до висновку про залишення позовних вимог в даній частині без задоволення. Відповідно до вимог ст.ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачкою при зверненні до суду та під час розгляду справи, стягнути з відповідача на її користь.

Outcome: approved