Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до ПАТ «Чернігівбуд», ТОВ «АКТІВ-ОФІС БВ» про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним, мотивуючи свої вимоги наступним. На виконанні Центрального ВДВС м. Чернігова знаходиться виконавчий лист про стягнення з ПАТ «Чернігівбуд» на користь позивачки заборгованості у сумі 85 619,40 грн. та пені у сумі 31 251,30 грн. З наданих державним виконавцем даних вбачається, що боржник відчужив обєкт нерухомості за адресою: м. Чернігів, вул. Князя Чорного, 4, однак кошти за договором купівлі- продажу в розмірі 1 500 000,00 грн. на рахунок ПАТ «Чернігівбуд» не надійшли. Даним договором купівлі-продажу встановлено, що розрахунок між сторонами повинен здійснюватись у шестимісячний строк, однак станом на 13.05.17. жодних коштів на рахунок боржника не надходило. Позивачка, посилаючись на ст.ст. 203, 215, 234 ЦК України зазначає про те, що вона вважає даний договір таким, який вчинено для виду, оскільки сторони при його укладені знали заздалегідь, що він не буде виконаний, оскільки відсутній факт того, що за ним сплачені кошти. Просила визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. К Чорного (вул. Пролетарська, 4) недійсним, та застосувати наслідки недійсності правочину. В ході розгляду справи до участі в ній були залучені приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], Центральний ВДВС м. Чернігів Чернігівського МУЮ та ТОВ «Комплекс «[PERSON]» в якості третіх осіб на стороні відповідача. Представник позивачки в судовому засіданні доводи, викладені у позовній заяві підтримав, просив її задовольнити. Додатково пояснив, що просить визнати договір купівлі-продажу недійсним, оскільки після його укладення не настали відповідні правові наслідки, а саме кошти не сплачені, тобто має ознаки фіктивності. Кошти на рахунки ПАТ «Чернігівбуд» не надходили. Просить визнати правочин недійсним, оскільки ним порушуються права позивачки щодо отримання заборгованості по виконавчому листу, та застосувати наслідки недійсності правочинів. Представник відповідача ТОВ «Чернігівбуд» в судовому засіданні позов не визнав повністю. Додатково пояснив, що розрахунок за договором купівлі-продажу був здійснений шляхом передачі векселя, а тому підстав вважати, що розрахунок за договором здійснено не було, підстав немає. На даний момент та на момент укладення спірного договору ПАТ «Чернігібуд» банкрутом не було. Крім того на момент укладення договору купівлі-продажу виконавчого провадження не було, майно під арештом не перебувало. Представник відповідача ТОВ «АКТІВ-ОФІС БВ» в судовому засіданні позов не визнав з підстав, які викладені у відзиві на позовну заяву (а.с.198-200) Представник третьої особи Центрального ВДВС м. Чернігів в судовому засіданні вважав, що позов підлягає задоволенню. Додатково пояснив, що на момент укладення договору купівлі- продажу нерухомого майна за адресою: м. Чернігів, вул. К Чорного, 4, обтяжень на даному обєкті не було. Щодо вимоги позивача за виконавчим провадженням, то вона належить до четвертої черги для задоволення. Представники третьої особи ТОВ «КОМПЛЕКС «МИР» в судовому засіданні вважали, що позов задоволенню не підлягає, оскільки право позивача жодним чином не порушено, а вони є добросовісними набувачами нерухомого майна за адресою: м. Чернігів, вул. К Чорного, 4. Третя особа - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином (а.с.190); до суду надав лист, згідно якого просить судовий розгляд проводити без його участі (а.с.192). Вислухавши пояснення представника сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 02.10.15. державним виконавцем Центрального ВДВС Чернігівського МУЮ була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2/751/1533/15, виданого Новозаводським районним судом м. Чернігові 21.09.15., про стягнення з ПАТ «Чернігівбуд» боргу у сумі 116870,70 грн. на користь [PERSON]; боржнику надано строк до 7-ми днів на добровільне виконання (а.с.4). На час звернення до суду вказана заборгованість відповідачем ПАТ «Чернігівбуд» не погашена. 21.10.15. між ПАТ «Чернігвбуд» (продавець) та ТОВ «АКТІВ-ОФІС БВ» (покупець) було укладено договір купівлі-продажу, згідно якого продавець передає у власність покупцю, а покупець приймає і зобовязується оплатити відповідно до умов цього договору нежитлову будівлю адмінбудинок з підвалом, позначений на плані літерою «А-2», загальною площею 5494,6 кв.м., що знаходиться за адресою: місто Чернігів, вулиця Князя Чорного (вулиця Пролетарська), 4 (чотири). Нежитлова будівля, що є предметом цього договору, розташована не земельній ділянці в адміністративних межах Чернігівської міської ради загальною площею 0,474 га, кадастровий номер 7410100000:01:038:0050. Згідно п. 2.1. даного договору було передбачено, що визначене в цьому договорі нерухоме майно продано за 1500000 гривень 00 копійок, в тому числі ПДВ 20 % 250000 гривень 00 копійок. Зазначена ціна відповідає волевиявленню продавця та покупця, є остаточною і змінам не підлягає. Відповідно до п. 2.2. договору купівлі-продажу передбачено, що розрахунок між сторонами буде здійснюватися протягом шести місяців з моменту підписання цього договору шляхом перерахування коштів рівними частинами на рахунок продавця або вексельним розрахунком. В матеріалах справи міститься копія простого векселя, наданого ТОВ «АКТІВ-ОФІС БВ», згідно якого ПАТ «Чернігівбуд» зобовязано сплатити на користь ТОВ «АКТІВ-ОФІС БВ» 1 500 000,00 грн. до 27 жовтня 2020 року (а.с.204). Згідно листа Центрального ВДВС м. Чернігів Чернігівського МУЮ від 13.05.17., яке було направлено на адресу позивачки [PERSON] вбачається, що ДВС було направлено на адресу ПАТ «Чернігівбуд» лист з вимогою надати повідомлення про розрахунок за договором купівлі-продажу від 21.10.15., та надати інформацію про лист продавця про повний розрахунок, однак жодної відповіді станом на 13.05.17. до них не надходило (а.с.4 на звороті). В силу ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ст. 234 ЦК України вбачається, що фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про обіг векселів в Україні» передбачено, що видавати переказні і прості векселі можна лише для оформлення грошового боргу за фактично поставлені товари, виконані роботи, надані послуги, за виключенням фінансових банківських векселів, фінансових векселів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та фінансових казначейських векселів. На момент видачі переказного векселя особа, зазначена у векселі як трасат, або векселедавець простого векселя повинні мати перед трасантом та/або особою, якій чи за наказом якої повинен бути здійснений платіж, зобов'язання, сума якого має бути не меншою, ніж сума платежу за векселем. Умова щодо проведення розрахунків із застосуванням векселів обов'язково відображається у відповідному договорі, який укладається в письмовій формі. У разі видачі (передачі) векселя відповідно до договору припиняються грошові зобов'язання щодо платежу за цим договором та виникають грошові зобов'язання щодо платежу за векселем. Особи, винні в порушенні вимог цієї статті, несуть відповідальність згідно з законом. Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про обіг векселів в Україні» передбачено, що векселі (переказні і прості) складаються в документарній формі на бланках з відповідним ступенем захисту від підроблення, форма та порядок виготовлення яких затверджуються Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку за погодженням з Національним банком України з урахуванням норм Уніфікованого закону, і не можуть бути переведені в бездокументарну форму (знерухомлені). З вищенаведеного вбачається, що при укладенні договору купівлі-продажу нежитлової будівлі за адресою: місто Чернігів, вулиця Князя Чорного, 4, сторони договору - ПАТ «Чернігівбуд» та ТОВ «АКТІВ-ОФІС БВ» обумовили процедуру розрахунку за ним, а саме ТОВ «АКТІВ-ОФІС БВ» був виписаний вексель, строк виконання якого визначено до 27.10.2020 року. Дії відповідачів жодним чином не суперечать закону та умовам спірного договору. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Судам необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Отже, фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для вигляду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаний. В даному випадку необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання його недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний. Як вбачається з пояснень представника позивача та наданих до суду документів, ним не доведено, що діям відповідачів при укладенні спірного договору властиві ознаки фіктивності, посилання на відсутність розрахунку за ним, не відповідає дійсності, що підтверджується наявним простим векселем, яким ПАТ «Чернігівбуд» зобовязано сплатити на користь ТОВ «АКТІВ-ОФІС БВ» 1 500 000,00 грн. до 27 жовтня 2020 року, а тому підстави вважати договір купівлі-продажу фіктивним та як наслідок визнавати його недійсним, відсутні. В ході розгляду справи було зясовано, що на даний час власником будівлі за адресою: м. Чернігів, вул. Князя Чорного, 4, є ТОВ «КОМПЛЕКС «МИР», яке до справи залучено в якості третьої особи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 33 ЦПК України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов предявлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Такого клопотання представником позивача в судовому засіданні заявлено не було. Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов до висновку про те, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed