Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON], орган опіки і піклування Жовтневої райадміністрації Маріупольської міської ради, про захист права власності. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власницею ? частки квартири [ADDRESS]. Інша частка квартири належить її брату [PERSON] Після смерті останнього відкрилась спадщина на його частку спірної квартири. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є син відповідачки [PERSON], [INFO], та [PERSON] Остання разом з позивачкою та дітьми вимушені мешкати в найманій квартирі, іншого житла в них немає. Відповідачка чинить перепони для позивачки при вселенні в спірну квартиру, замінила вхідні двері в квартиру та тамбур. У зв'язку з вищенаведеним позивачка просила суд вселити її та її неповнолітніх дітей [PERSON] і [PERSON] в квартиру [ADDRESS]. Позивачка надала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Представник відповідачки надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити в позові. З заперечень наданих на адресу суду, вбачається, що у спірній квартирі мешкає відповідачка разом зі своїм сином. У зв'язку з тим, що вказана квартира складається з однієї кімнати, площа квартири на одну особу буде складати 3 кв.м. Позов про вселення заявлений через чотири роки після того, як позивачка отримала свідоцтво про право на частку цієї квартири. У вересні 2012 року, коли [PERSON] вселилася до спірної квартири, вона мала непридатний для проживання стан. Наприкінці 2013 року за кошти [PERSON], оскільки [PERSON] не працював і ніяких доходів не мав, у квартирі був зроблений капітальний ремонт та переобладнання вартістю 25 000 грн. Зазначає, що [PERSON] іншого житла, окрім цієї квартири, не має і готова сплатити позивачці її частку квартири. Від представника третьої особи Жовтневої райадміністрації Маріупольської міської ради на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, з урахуванням прав та законних інтересів дітей. Від третьої особи [PERSON] на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги [PERSON] підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Як вбачається із заперечень відповідачки, [PERSON] дійсно не має доступу до квартири [ADDRESS], оскільки останнім часом там проживала відповідачка, було замінено вхідні двері, наразі відповідачка разом із малолітньою дитиною мешкає у Полтавській області. В силу ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є матір'ю неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується їх свідоцтвами про народження (а.с.8,9). 06 грудня 2006 року шлюб між батьком дітей - [PERSON] та позивачкою по справі [PERSON] розірвано, про що видано свідоцтво про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.03.2011 року [PERSON] та [PERSON] успадкували після смерті батька [PERSON] по ? частці квартири [ADDRESS], загальною площею 33,5 кв.м. (а.с.14). Твердження відповідачки, що викладені у запереченнях, стосовно сплати позивачці вартості її частки у квартирі не підтверджені належними і допустимими доказами. Натомість згідно з наданими суду відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно, до теперішнього часу право власності на 1/2 часткуквартири [ADDRESS] у встановленому законом порядку за позивачкою (а.с.90). Відповідно до довідки від 01.10.2014 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані[PERSON]., донька [PERSON] та син [PERSON] (а.с.22). За даними Державної міграційної служби України місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] з 12.10.2010 року (а.с.53). Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.11.2013 року вбачається, що зареєстровано смерть [PERSON] (а.с.36). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.10.2013 року [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с.58). З відповіді Приватного нотаріуса маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] від 24.11.2014 року вбачається, що в провадженні останньої знаходиться спадкова справа №34/2014, після померлого 21.11.2013 року [PERSON], [INFO] Заяви про прийняття спадщини надішли від [PERSON], [INFO], від імені якого діє [PERSON], та [PERSON], [INFO] (а.с.73). Отже, частки спадкоємців після померлого [PERSON] при отриманні ними свідоцтв про право на спадщину складатимуть по ? частці. Частка позивачки у праві власності на квартири [ADDRESS] складає ?, що є більшою за частки спадкоємців. За змістом ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника чи місце знаходження майна. Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст.ст.321 ЦК Українивстановлено непорушність права власності, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї родини. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 29 ЦК України передбачено, що неповнолітні діти вправі проживати за місцем проживання своїх батьків. Згідно зі ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника житлового будинку (квартири), які мешкають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються житловим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо за їхнього вселення не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.На вселення до батьків їхніх неповнолітніх дітей згоди не потрібно. З огляду на наведене, суд вважає за можливе вселити [PERSON] та її неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON],[INFO], в квартиру [ADDRESS]. Вирішуючи в порядку ст.88 ЦПК України розподіл судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідачки на користь позивачки витрат по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн., оскільки їх сплата підтверджена документально,проте оскількиоплата послуг на правову допомогу документально не підтверджена, тому стягненню на користь позивачки не підлягає.

Outcome: approved