Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.04.2016 року за договором купівлі-продажу, укладеним у простій письмовій формі, вона придбала у відповідача садибу, яка розташована в с. Московський Бобрик Лебединського району Сумської області по вул. Мічуріна, 32 та складається із земельної ділянки, житлового будинку та господарських побудов. При підписанні договору позивачка сплатила відповідачу кошти в розмірі 2000 грн. Нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу сторони домовилися в термін\~до 31.12.2016\~року. В той же час відповідач від свого обов'язку щодо оформлення в нотаріальній формі договору купівлі-продажу всіляко ухиляється і до цього часу такий договір не укладено. Тому позивачка просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу та визнати за нею право власності на придбане майно. Учасники справи в судове засідання не зявилися. В наданих заявах просили справу розглянути без їх участі. При цьому позивачка вказала, що свої вимоги підтримує в повному обсязі, а відповідач позовні вимоги визнає. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні було встановлено наступне. 9 квітня 2016 року між позивачкою та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу згідно умов якого позивачка придбала у відповідача успадковану ним після смерті батька [PERSON], садибу, яка розташована в с. Московський Бобрик Лебединського району Сумської області по вул. Мічуріна, 32 та складається із земельної ділянки загальною площею 0,3320 га , в т.ч. земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0, 0677 га (кадастровий номер 5922986900:01:001:0290) та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0, 2643 га (кадастровий номер 5922986900:01:001:0291), житлового будинку літ «А», загальною площею - 39,6 кв.м., житловою площею 28,1 кв.м.; веранди дощатої літ. «а»; літньої кухні цегляної літ. «Б»; веранди дощатої літ. «б»; сараю цегляного літ. «В»; сараю деревяного літ. «Г»; сараю цегляного літ. «Д»; погріба цегляного літ. «п/г»; огорожі дощатої літ. « №1-2». Позивачка сплатила відповідачу обумовлену між ними суму вартості садиби, а останній зобовязався оформити нотаріально договір купівлі-продажу в термін до 31.12.2016 року, що вбачається з розписки (а.с. 9). Незважаючи на досягнуту домовленість відповідач ухиляється від виконання взятого на себе зобовязання щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, а тому право власності позивача до цього часу належним чином не оформлене. У відповідності зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У відповідності зі ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004р. N952-IV встановлено, що речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обовязковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом. Частною 1. ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що обовязковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі і право власності на нерухоме майно. Згідно з ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. У відповідності зі ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу, позивачка зі свого боку виконала взяті на себе зобовязання, сплативши вартість придбаного майна та прийняла його у своє володіння і обидві сторони вчинили взаємні дії для настання юридично значимих наслідків, що підтверджується зібраними доказами, суд приходить до висновку, що наявні всі передумови для визнання за [PERSON] права власності на спірне майно.

Outcome: approved