Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про визнання права на на земельну частку (пай). Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько, [PERSON], який на день смерті та постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS]. За життя він заповіту не склав. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна частка (пай), розташована на території Осокорівської сільської ради Бобровицького району. [PERSON] був внесений до списку власників земельних сертифікатів колишнього КСП «Вільний степ» та до списку власників сертифікатів на виготовлення технічної документації по складанню державних актів на право власності на земельні ділянки, але сертифікат на право на земельну частку (пай) йому не видавався у зв'язку зі смертю. Вона фактично прийняла спадщину після смерті батька, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Тому просить визнати за нею право на зазначену земельну частку (пай). Позивачка в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.22 ). Відповідач до суду також не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с. 18). Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що сторони до суду не з'явились, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.247 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. В пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» N 7, від 30.05.2008, роз'яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Оскільки спадщина відкрилась в 1996 році, тому суд даний спір вирішує на підставі норм ЦК УРСР. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 6), який на день смерті та постійно проживав в [ADDRESS] (а.с.7). За життя останній заповіту не склав. [PERSON] за життя був членом колективного сільськогосподарського підприємства «Вільний степ». Як вбачається із довідки виконавчого комітету Бобровицької міської ради, згідно карти розпайованих земель колишнього КСП «Вільний степ» йому належала земельна ділянка під номером 34 загальною площею 7, 45 га. (а.с.9). Згідно архівного витягу з розпорядження Бобровицької районної державної адміністрації «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам, що мають право на земельну частку (пай) на території Осокорівської сільської ради» №219 від 12 серпня 2003 року, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у розмірі 7, 45 га (а.с.10). Відповідно до статей 527, 529 ЦК УРСР, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті; при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина, батьки померлого. Згідно ч.1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Як вбачається з довідки виконавчого комітету Бобровицької міської ради №115 від 25.06.2018 року спадщину після смерті [PERSON], прийняла його дочка, позивачка в справі, що виявилося в догляді за будинком, в обробітку земельної ділянки, сплаті всіх платежів та управлінні спадковим майном (а.с. 8). В п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до п.2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року « Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени коллективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК , у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Згідно листа відділу у Бобровицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області [PERSON], не отримав сертифікат на право на земельну частку ( пай) по Осокорівській сільській раді, в зв'язку зі своєю смертю, але був внесений до технічної документації по складанню державних актів на право власності на земельні ділянки власникам земельних сертифікатів колишнього КСП « Вільний стерп» на території Осокорівської сільської ради. Отже, суд вважає, що [PERSON] набув право на земельну частку (пай) як член колективного сільськогосподарського підприємства «Вільний степ» до своєї смерті і до його дочки, позивачки в справі, враховуючи вимоги вищезазначених правових норм , перейшли всі права, належні йому на момент відкриття спадщини, в тому числі і на земельну частку (пай). Постановою нотаріуса Бобровицької районної державної нотаріальної контори, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) в КСП «Вільний степ» [PERSON] було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Оскільки нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, позивачка не може в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за нею права на спадкове майно, реалізувати своє право на спадщину(а.с.12). Враховуючи вищезазначене суд вважає, що вимоги позивачки про визнання за нею права на спадкове майно є обґрунтованими.

Outcome: approved