Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить між нею та відповідачем розірвати шлюб, зареєстрований 18.08.2017 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 290 та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повнолітнього віку. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований 18.08.2017 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 290. Від шлюбу мають доньку\~ [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства, внаслідок чого часто стали виникати сварки. З цих причин збереження сім`ї вважає неможливим. Також позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5000 грн. щомісячно до досягнення донькою повноліття, оскільки відповідач є батьком доньки, однак ухиляється від обов`язку щодо її утримання, не надає у добровільному порядку матеріальної допомоги. В судове засідання позивачка не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності із зазначенням щодо підтримання позовних вимог в повному обсязі. Відповідач через канцелярію суду надав заяву, якою позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнав повністю, просив шлюб розірвати. Стосовно позовних вимог щодо стягнення аліментів, визнав частково, просив визначити розмір аліментів згідно діючому законодавству. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2021 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який був зареєстрований 18.08.2017 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 290 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Від шлюбу подружжя мають доньку\~ [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Згідно витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 6355-1057216-2017, місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з договору найму житлового приміщення від 26.06.2020 [PERSON] орендує квартиру за адресою: [ADDRESS] . Договір укладений на строк з 26.06.2020 по 26.06.2022 з можливістю продовження строку оренди. Відповідно до п.10\~постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до\~ст. 1 Сімейного Кодексу України\~побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до\~ст. 24 Сімейного Кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч. 3, 4\~ст. 56 Сімейного Кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 110 Сімейного Кодекс України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до\~ст. 112 Сімейного Кодексу України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ч. 2\~ст. 114 Сімейного Кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги те, що сторони мають різні інтереси та погляди на життя, шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені, суд дійшов висновку, що шлюб між подружжям необхідно розірвати. Що стосується вимог позивача про стягнення аліментів на утримання доньки, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Так, відповідно до вимог\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України\~визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до положень\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 184 Сімейного кодексу України\~передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з урахуванням наявних у справі доказів. Відповідачем не заперечується, що дитина разом з ним не проживає, знаходиться на утриманні матері. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (стаття 182 СК України). Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Отже чинним національним та міжнародним законодавством на батьків покладено обов`язок батьків забезпечувати нормальний розвиток дитини, допоки дитина не досягне повноліття, а в деяких випадках\~і до отримання нею вищої освіти. Відповідно\~до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст. ст.\~7,\~155 Сімейного кодексу України\~дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені\~Конституцією України\~та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Таким чином, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров`я дитини, відсутність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї. Тлумачення положень\~СК України\~свідчить про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано. Доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дитину відповідачем суду не надано. При цьому сторони не позбавлені можливості згодом, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених\~СК України, звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів (частина 1\~статті 192 СК України). Даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї відповідачем суду не надано, доказів, які свідчать про наявність у нього захворювань та потреби в лікуванні суду також не надано. Позивач, обґрунтовуючи розмір аліментів які просить суд стягнути з відповідача на її користь надала витяг з наказу командира військової частини [NUMBER] №36 від 23.02.2021, де відповідач проходить військову службу за контрактом на посаді старшого стрільця військової частини з посадовим окладом 2910,00 грн. на місяць з виплатою надбавки за проходження військової служби в розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, премії за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 116% посадового окладу з 23.02.2021. У зв`язку з чим вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі 5000,00 грн. Будь-яких інших доказів, зокрема наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав суду позивачем не надано, клопотань про витребування вказаних доказів позивачем не заявлено. Відповідно\~Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік»\~прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років з 01.07.2021 становить 2013,00 грн. За положеннями ч.2\~ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст.184СК України\~розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Положенням ст.191СК України\~визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу\~із дня подання такої заяви. Таким чином, враховуючи те що позивачем не надано доказів, які б підтвердили спроможність позивача сплачувати аліменти саме в розмірі 5000,00 грн, також враховуючи рівний обов`язок батьків, щодо утримання дитини, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1006,50 грн., щомісячно, починаючи з 13 квітня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно\~ст. 141 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Стаття 191 Сімейного кодексу України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі викладеного і

Outcome: partial