Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що вони з відповідачем офіційно стосунків не оформили, в шлюбі не перебували. Від довготривалих стосунків у них народився син - [PERSON], [INFO], який в даний час проживає з позивачкою. Позивачка зазначає, що догляд за дитиною потребує постійної уваги, а тому вона ніде не працює, зважаючи на це вона перебуває в тяжкому матеріальному становищі. Добровільно відповідач надавати позивачці будь-яку допомогу відмовляється, дитину не відвідує. У зв'язку з чим позивачка звернулась до суду з даним позовом та просить стягувати щомісячно з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. до досягнення сином [PERSON], [INFO], 3-х років. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у ньому. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що він від дитини не відмовляється і здійснює сплату аліментів в повному обсязі, однак з огляду на те, що він ніде не працює, просить відмовити в задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. З копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] вбачається, що позивачка є матір'ю дитини, а відповідач - її батьком. Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З позовної заяви вбачається, що дитина [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Судом встановлено, що відповідач є працездатним, а відтак може сплачувати аліменти на утримання дружини. Відповідно до ст. 82 СК України аліменти присуджуються у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищенаведене, виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи обставини, що мають істотне значення, якими в даному випадку суд вважає інтереси та потреби дружини, зумовлені тим, що позивачка потребує матеріальної допомоги, оскільки має на своєму утриманні неповнолітню дитину, не працює, беручи до уваги те, що відповідач є працездатним, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до повного задоволення. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог. Тому суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для повного задоволення позовних вимог.

Outcome: approved