Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом , який уточнила в ході досудового розгляду справи, про розірвання шлюбу,стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки та визначення місця проживання дитини, в обґрунтування якого вказала, що знаходилася з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 2003 року , від якого мають неповнолітню доньку -[PERSON], 2006 року народження., яка на даний час проживає разом з нею в м.Миколаїв. У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги, зазначені в заяві ,вказавши, що позивач знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 9.08.2003року, від шлюбу мають доньку. З червня 2014року спільне життя сторін припинилося, позивач разом з дитиною виїхала за межі Луганської області, де на території, яка тимчасово не підконтрольна державі Україна, залишився проживати відповідач. З цього часу відповідач дитиною не цікавиться, матеріально її утримувати позивачу не допомагає, у зв*язку із чим позивач просить розірвати шлюб між ними без надання строку для примирення, так як спільне життя між подружжям не склалося із-за різних поглядів на сімейні відносини та обов*язки, стягнути аліменти на дитину в розмірі 2000 грн, так як дитина займається живописом та приватно вивчає іноземну мову, що вимагає додаткових фінансових витрат. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином через оголошення в газеті «Урядовий кур*єр» №183 від 2.10.2015року Відповідно до вимог ст.. 74 ЦПК України відповідач вважається повідомленим про час і місце слухання справи з часу опублікування оголошення . З заявою про слухання справи у його відсутності до суду не звертався. Суд визначив заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.. 224, 225 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. . Відповідно до ст..112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 9 серпня 2003 року і мають малолітню доньку [PERSON],[INFO]. З червня 2014 року сторони припинили шлюбні відносини, позивач разом з дитиною виїхала за межу Луганської області і, як пояснив представник позивача, відповідач залишився проживати в м.Свердловськ, не бажаючи бути разом з дитиною та дружиною , забезпечуючи їх спокій. Суд не вбачає за необхідне при даних обставинах надавати сторонам строк для примирення, так як строк може дати позитивних наслідків лише у разі бажання хоча б одного із сторін зберегти родину. Відповідно до ст.180,184 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Беручи до уваги, що відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини , суд вважає, що позов заявлено обгрунтовано , відповідно до вимог ст.. 180-184 СК України. Однак, розмір аліментів, визначений позивачем в сумі і 2000 грн не є таким, що заявлений обгрунтовано, так як не надано до суду жодного доказу в підтвердження необхідності фінансових витрат на утримання дитини. Включаючи до розміру аліментів витрати на заняття дитиною живописем та приватно іноземною мовою, позивачем не враховано, що аліменти стягуються до повноліття дитини, а не разово чи на рік. Тому суд вважає за можливе визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі 700грн, та як позивач не має даних про розмір отриманих відповідачем заробітку чи доходу. Згідно вимогам ст.. 160 СК України місце проживанням дитини, якам не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Враховуючи, що малолітня донька сторін, [PERSON], проживає разом з матір*ю, батько до суду не звертався з заявою про оспорювання місця проживання дитини, суд вважає за можливе визначити місце проживання дитини разом з матір*ю, яка утримує її, піклується нею та займається її вихованням. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, понесений позивачем під час звернення до суду з даним позовом, в сумі 487,20. На підставі викладеного,

Outcome: partial