Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, свої позовні вимоги мотивує тим, що є власником 11/18 частини квартири, розташованої за адресою [ADDRESS] . Власником 7/18 частки вказаної квартири є сестра позивачки - [PERSON] - відповідач по справі. Спірна квартира складається з двох кімнат, кімнати ізольовані, загальна площа даної квартири становить 45,1 кв.м., житлова площа 26,3 кв.м., у тому числі: 1-ша кімната 12,8 кв.м., 2-га кімната 13,5 кв. м., а також є кухня 5,9 кв.м., ванна кімната (поєднана із вбиральнею) 2,7 кв.м., коридор 10,2 кв.м., балкон 2,3 кв.м. Починаючи з 2016 р. у вказаній квартирі разом з моєю матір`ю проживає відповідач. Після того, як відповідач отримала право власності на 7/18 часток у спірній квартирі, вона змінила вхідні замки, і не допускає позивача до квартири, не дає спілкуватись з матір`ю, яка є людиною похилого віку. Таким чином, остання чинить позивачці перешкоди в користуванні часткою квартири. Тому позивачка просить зобов`язати [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) усунути перешкоди в користуванні жилим приміщенням квартирою [ADDRESS] шляхом вселення її у квартиру та передачі ключів від квартири, виселити [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) з квартири [ADDRESS] , стягнути із відповідача на мою користь витрати на правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн., стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі із зазначених вище підстав, просили їх задовольнити. Відповідачка, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзив чи заперечення проти позову суду не надала. Перевіривши матеріали справи та дослідивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , є власником 1/3 частини квартири, розташованої за адресою [ADDRESS] , відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 22.01.1998 року та договору про визначення розміру часток в двох третіх частках квартири від 13.09.2016 р. Крім того, позивачка є власником 5/18 частин вказаної квартири відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька - [PERSON] . Таким чином позивачці в сукупності належить 11/18 частки вказаної квартири. В свою чергу, 1/3 частина та 1/18 частина квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , відповідно до договору дарування від 13.09.2016 р. належить сестрі позивачки - [PERSON] - відповідачці по справі. Таким чином відповідачці в сукупності належить 7/18 частки вказаної квартири. Судом встановлено, що спірна квартира складається з двох кімнат, кімнати ізольовані, загальна площа даної квартири становить 45,1 кв.м., житлова площа 26,3 кв.м., у тому числі: 1-ша кімната 12,8 кв.м., 2-га кімната 13,5 кв. м., а також є кухня 5,9 кв.м., ванна кімната (поєднана із вбиральнею) 2,7 кв.м., коридор 10,2 кв.м., балкон 2,3 кв.м. Рішенням Ковпаківського районного суду від 15.11.2019 р. по справі №591/5280/19 було задоволено позов [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою. Відповідно до резолютивної частини рішення було встановлено наступний порядок користування вказаною квартирою: - виділено у користування [PERSON] житлову кімнату, площею 13,5 кв.м. - виділити у користування [PERSON] житлову кімнату, площею 12,8 кв.м. разом з прилеглим до неї балконом, площею 2,3 кв.м. - коридор площею 10,2 кв.м., ванну кімнату (поєднану з вбиральнею), площею 2,7 кв.м. - залишено у спільному користуванні. Судом встановлено, що відповідачка створює перешкоди в користуванні позивачці квартирою. З метою захисту порушеного права позивачка звертався до правоохоронних органів, а саме до Сумського ВП ГУНП в Сумській області, але питання залишилося невирішеним. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом, що передбачено ст. 321 ЦК України. У випадку порушення права власності згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 155 ЖК України жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законом. Відповідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки [PERSON] не маючи ніякої письмової домовленості стосовно умов та часу користування квартирою чинить перешкоди [PERSON] в користуванні та розпорядженні власністю то права останнього порушені, тому позовні вимоги, в частині усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням та вселенні підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про виселення [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) з квартири [ADDRESS] , суд зазначає, що [PERSON] є власницею 7/18 частки вказаної квартири, рішенням Ковпаківського районного суду від 15.11.2019 р. по справі №591/5280/19 встановлено порядку користування спірною квартирою, тому позовні вимоги про виселення власника квартири з належної йому квартири є безпідставними та необґрунтованими. При розрахунку витрат на правову допомогу суд приходить до наступного висновку. У відповідності з вимогами ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Тому, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути 840,80 грн. судового збору сплаченого при подачі позову до суду. Також за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами та відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Що стосується відшкодування витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, суд зазначає, що позивачка в позовній заяві зазначає, що розмір її витрат на правничу допомогу складає 2500 грн., однак доказів фактичного понесення нею даних витрат (належним чином оформлених платіжних доручень, тощо) суду не надала.

Outcome: partial