Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

Позивачка звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, в якому просить\~ визнати\~ відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS], посилаючись те, що вона є власницею квартири [ADDRESS],\~ відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 27.03.2000, та договору дарування від 12.10.2018, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 384. В квартирі 2008 року зареєстрований її син, [PERSON], який за місцем реєстрації не проживає без поважних причин та ніколи не проживав. Реєстрація відповідача порушує її права як власника вказаної квартири. Позивачка в судове засідання не зявилася, від неї надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився. Судова повістка про виклик до суду надсилалася йому за зареєстрованим у встановленому порядку місцем його проживання та повернулася до суду за відсутністю за адресою місця проживання за закінченням терміну зберігання. Іншої адреси відповідач суду не повідомляв. Відповідно до ст.128 ч. 7. ЦПК України\~у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.128 ч. 8 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою судді Мелітопольського міськрайонного суду\~ Запорізької області від 14.12.2018 провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд,\~ дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини. Позивачка є власником квартири [ADDRESS],\~ відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 27.03.2000, та договору дарування від 12.10.2018, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 384. /а.с.6-7,8/ Відповідно до довідки виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 12.11.2018 [PERSON], зареєстрований за адресою: [INFO]. Відповідно до довідки старшої по будинку Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Ярослава Мудрого, буд. 15 [PERSON] від 06.03.2019, підпис якої підтверджено директором ТОВ «ПБК «Акві-буд», за адресою: [ADDRESS],\~ зареєстрований\~[PERSON],\~але \~за даною\~адресою не\~ проживає з 1998 року. В силу того, що відповідач зареєстрований в квартирі але в ній не проживає, позивачка не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належній їй квартирі. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 156 ЖК УРСР члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 64 ЖК УРСР до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їхні діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в ч. 2 цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Відповідач зареєстрований в квартирі, як члени сімї власника. Тому, згідно з чинним законодавством у даному випадку слід застосовувати вимоги ч.2 ст.405 ЦК України, згідно яких член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Будь-якої домовленості між сторонами щодо строку відсутності відповідача в квартирі судом не встановлено. Враховуючи той\~факт,\~що відповідач\~добровільно залишив\~квартиру,\~зареєстрований в\~ній,\~як член\~сімї власника, але без поважних причин не проживає понад один рік, суд приходить до висновку про наявність підстав для припинення права відповідача користуватися чужим майном (квартирою) на підставі частини другої статті 405 ЦК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved