overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 02.09.2006 вони з відповідачем уклали шлюб. Від даного шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує, що сімейне життя у них з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння. З вересня 2016 року шлюбні відносини між ними припинились. Подальше продовження спільного проживання та збереження сім`ї позивач вважає неможливим, тому просить суд розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з`явилася, але від неї надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про поважні причини своєї неявки суду він не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи за його відсутності чи заперечень проти позовних вимог від нього не надходило, відзиву не надіслав. Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02.09.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 860 (а.с.7). Від вказаного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.8,9). Судом встановлено, що з вересня 2016 року сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільне господарство ними не ведеться. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами неможливо, суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 02.11.1996 року вони з відповідачем уклали шлюб. Від даного шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує, що сімейне життя у них з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння. З 13.07.2020 шлюбні відносини між ними припинились. Подальше продовження спільного проживання та збереження сім`ї позивач вважає неможливим, тому просить суд розірвати шлюб. У судове засідання позивачка не з`явилася, але від неї надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02.11.1996 року Новопилипівською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області, актовий запис № 10 (а.с.8). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Судом встановлено, що з 13.07.2020 року сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільне господарство ними не ведеться. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами неможливо, суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 02.11.2013 року між ними у Лівобережному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м.Києві було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 2183. Від шлюбу вони спільних дітей не мають . Спільне життя з відповідачем не склалось, в зв»язку з зловживанням відповідача спиртними напоями, що призводило до конфліктів, сварок та різного роду непорозумінь, та втрати почуття любові та поваги один до одного. З січня 2014 року вони не підтримують шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, майнових спорів не мають, проживають окремо. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім'ї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з»явилася, надала суду заяву, якою позов підтримала, просила його задовольнити, розглядати справу у її відсутності та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 02 листопада 2013 року у Лівобережному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м.Києві між сторонами було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 2183 (а.с. 4). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 02 грудня 2009 року між ними було укладено шлюб, який зареєстрований в відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського РУЮ м.Києва,актовий запис №1507. Від шлюбу у них народилася дочка, [PERSON], [INFO] Дочка проживає з нею та знаходиться на її вихованні і утриманні. Під час одруження відповідач перебував в місцях позбавлення волі, де знаходиться і на даний час. Спільне життя з відповідачем не склалося із-за несумісності характерів. Шлюбні відносини припинили. Спільне господарство не ведеться. Позивачка просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка підтримала позов. Пояснила,що за час перебування у шлюбі з відповідачем,вона до нього декілька разів їздила, а також дзвонила. За цей час вона зрозуміла,що вони мають різні характери. Дитину вона виховує самостійно, а ще допомагає її мати. Якоїсь підтримки від відповідача чи його родини, всі ці роки вона з дитиною не мала. На даний час вона хоче припинити і формальні відносини з відповідачем, який згоден на розірвання шлюбу,про що їй повідомив під час телефонної розмови. Просить шлюб розірвати. Дитину залишити на її вихованні,а також після реєстрації розірвання шлюбу має бажання повернутися до свого дівочого прізвища. Відповідач в судове засідання не з»явився з поважних причин,оскільки відбуває покарання. Заяв, клопотань не надіслав. Повістку отримав вчасно. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає,що позов слід задовольнити, оскільки він суперечить інтересам позивачки. Відповідач фактично із сім»єю не проживав, господарства з позивачкою не веде і ніколи не вів,шлюб на протязі значного часу, а саме з 2009 року по 2014 рік має формальний характер, чим порушуються права позивачки, її права на особисте життя. Дитину залишити на вихованні матері. На підставі наведеного, ст.110, ст.112,113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 02 лютого 2007 року вони з відповідачем уклали шлюб. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя між нею та відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. З жовтня 2016 року вони фактично припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведуть. Подальше продовження спільного проживання та збереження сім'ї позивачка вважає неможливим. Тому просить суд розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище. В підготовче судове засідання позивачка не з'явилася, але від неї надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у підготовче судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не порушує прав та законних інтересів інших осіб. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02 лютого 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 46, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с.9). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується доданою до матеріалів справи копією свідоцтва про народження (а.с.10). Судом встановлено, що з жовтня 2016 року сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільне господарство ними не ведеться. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами неможливо, суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 02 серпня 2013 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Позивачка зазначає, що кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки, відповідач почав вживати алкоголь та приходити додому в нетверезому стані, мали місце випадки застосовування відповідачем відносно позивачки фізичної сили. З жовтня 2013 року припинили підтримувати шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства. Від шлюбу дітей не має. В судове засідання сторони не з'явились, суду надали заяви з проханням розглянути справу у їхню відсутність. Позивачка в заяві вказала, що позов підтримує; відповідач повідомив суд, що позов визнає, строк для примирення просили не надавати. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони уклали шлюб 02 серпня 2013 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено відповідний актовий запис № 961 (а.с. 4). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, взаєморозуміння між ними відсутнє, проживають за різними адресами, шлюб існує формально, позивачка наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу не можливе, відповідач визнає позов, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 03.02.1997 року вона вступила до шлюбу з відповідачем по справі [PERSON]. Від шлюбу у них народилися дві доньки Діана [INFO], яка вже повнолітня та Діна [INFO], яка проживає разом з нею. Причиною розірвання шлюбу є те, що з відповідачем вони не зійшлися характерами, мають різні погляди на життя, через що у їх сімї виникали непорозуміння, які в результаті призвели до того, що спільне життя у них не склалося та на даний час разом не проживають. Тому просить суд шлюб між ними розірвати. Позивачка в судове засідання не зявилася, а надіслала суду заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить шлюб розірвати, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, по невідомій суду причині, хоч про час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується розпискою про вручення йому судової повістки, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є: 1. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини. 2. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, фактичних сімейних стосунків між сторонами не має, не проживають разом шість років, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 03 жовтня 2008 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка в обґрунтування вимог зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося. На протязі останніх двох років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Ведення спільного господарства та сумісне проживання між ними припинилося ще у 2013 році та за глибоким переконанням позивачки подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має. Зважаючи на вищенаведене позивачка просить суд розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд повідомлено не було. Позивачка до суду подала заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності, позов задовольнити та строк для примирення не надавати. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до ст. 169 ч.4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 03 жовтня 2008 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів Лівобережного відділу реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї зроблено відповідний актовий запис № 1878 (а.с. 4). Від шлюбу мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 6). Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно з ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, проживають за різними адресами, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивачка наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу бути не може, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 03 листопада 2006 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають дитину, малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем спочатку складалося, проте у ньому було багато непорозумінь і суперечок, причиною яких були різниця світоглядів і надто велика різниця характерів та природних темпераментів. З народженням дитини вони зовсім втратили можливість спокійно знаходити взаєморозуміння, а бурхливі суперечки між ними негативно позначалися на дитині. У листопаді 2012 року було прийнято рішення про припинення спільного проживання, оскільки не залишилося ніяких душевних сил для подальшого спілкування і ведення спільного господарства. Місяць тому через бажання зберегти сім'ю заради сина вони знов прийняли рішення про спільне проживання, однак через природні запальні характери знову почалися відбуватися конфлікти та суперечки, а дитина, в свою чергу, болісно реагувала на це. У грудні 2013 року шлюбні відносини, спільне проживання та ведення спільного господарства було остаточно припинено. Між ними більше не існує спільних інтересів, крім турботи про дитину. Спокійне та цивілізоване спілкування їм вдається тільки при проживанні на різних територіях. Зважаючи на вищенаведене позивачка просить суд розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, вислухавши сторін по справі, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони уклали шлюб 03 листопада 2006 року, який зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис № 2064 (а.с. 5). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, проживають за різними адресами, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивачка наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу не можливе, відповідач визнає позов, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved