Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду зазначивши, що вона з відповідачем зареєструвала шлюб 15 вересня 2006 року. Сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей:доньку [PERSON],2006 року народження, та сина [PERSON],2013 року народження . Заявляючи про розірвання шлюбу позивачка посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. В сім'ї часто виникають скандали, а з липня 2017 року подружжя разом не проживають. Зазначаючи, що спору про поділ майна сторони не мають, позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем,стягнувши з відповідача понесені нею витрати у сумі 640 грн. В судовому засіданні позивачка заявила, що вони з відповідачем неодноразово припиняли та відновлювали стосунки, але зберегти сім'ю так і не вдалося. Так, відповідач, працюючи гірничим на шахті, після роботи часто вживав спиртні напої та не з'являвся додому по декілька днів. В сім'ї почастішали сварки, які закінчувалися бійками. Все це відбувалося на очах у дітей. В липні 2017 року відповідач, без попередження, не прийшов додому з роботи . По телефону він повідомив , що незадоволений сімейним життям та ніби - то пішов жити до матері. Через деякій час виявилось, що чоловік придбав в селі Іверське Олександрівського району будинок , де проживає з іншою жінкою та її чотирма дітьми. З цього часу відповідач опікується новою сім'єю та уникає спілкування із позивачкою та їх спільними дітьми. Позивачка почувається зрадженою, тому не може йти мови про примирення. Відповідач , в свою чергу, також не шукає можливостей до примирення, навіть, не хоче відповідати на телефонні дзвінкі від доньки. Спір про поділ майна та проживання дітей відсутній, відповідач сплачує аліменти за рішенням суду. Відповідач в судовому засіданні не заперечував обставин , викладених позивачкою. Він погодився, що дійсно після робочої зміни часто випивав у колі друзів, не ночував дома, пояснюючи, що дружина кожного разу влаштовувала скандали, виганяла його з дому. Крім того, відповідач пояснив, що дружина безпідставно його ревнувала, не довіряла йому, принижувала в присутності дітей. Донька перейшла на сторону матері, стала висловлюватися на його адресу нецензурними словами та теж стала виганяти батька з дому. Образившись, він вирішив не повертатися до сім'ї. Відповідач придбав будинок у селі, познайомився із жінкою та вони стали жити разом. [PERSON] посилається , що від цієї жінки він отримав повагу та турботу, якої ніколи раніше не мав. Відтак відповідач погодився розірвати шлюб, хоча вважає, що примирення між подружжям ще можливе за умови, що дружина переїде до придбаного ним будинку . Проаналізувавши зібрані докази, суд встановив наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] ,сторони зареєстрували шлюб 15 вересня 2006 року у виконкомі Степанівської сільської ради Олександрівського району Донецької області , актовий запис № 03. а.с.3 Подружжя мають двох неповнолітніх дітей: - доньку [PERSON],[INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим виконкомом Степанівської сільської ради Олександрівського району Донецької області ,актовий запис №05 від 01 серпня 2006 року, - сина [PERSON],[INFO], що також підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим виконкомом Степанівської сільської ради Олександрівського району Донецької області ,актовий запис № 13 від 23 серпня 2013 року. а.с.5.6 Спору про поділ майна сторони не мають. Суд приймає до уваги, що з липня 2017 року подружжя фактично припинили шлюбні відносини, мешкають окремо в різних населених пунктах . Вирішуючи позов, суд зважає на те, що сторони не підтримують подружніх стосунків та проживають окремо, не мають наміру вживати заходів для збереження сім`ї. Як пояснили сторони ,відповідач створив нову сім'ю, проживає з іншою жінкою та її дітьми. Отже, пояснення відповідача щодо можливого примирення між подружжям суперечить його фактичним діям. Крім того,як пояснила позивачка, за час відкладення судового засідання , чоловік навіть не став розмовляти з нею, не відповідає на телефонні дзвінки та не з'явився на останнє судове засідання, знаючи, що вирішується питання розлучення. Сама позивачка пояснила, що вона не стане більше жити з чоловіком, який зрадив її та дітей. Суд враховує, що подружжя неодноразово припиняли та відновлювали стосунки, намагалися зберегти сім'ю, але це не призвело до зміцнення сімейних стосунків, отже, реальна перспектива збереження сім`ї втрачена. Сторони дійшли згоди щодо проживання дітей разом з матір'ю. Питання утримання дітей вирішено. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України , суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що наявні всі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд, враховуючи ступінь вини кожної із сторін у розпаді сім'ї , вважає за необхідне стягнути понесені позивачкою судові витрати з відповідача .

Outcome: approved