Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом, в якому зазначила, що 05 березня 2005 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, актовий запис №129 від 05.03.2005 року. Під час шлюбних відносин із відповідачем [INFO] народилась донька [PERSON] , актовий запис №314. 18 грудня 2012 року згідно рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу, [INFO] у позивача з відповідачем народився син [PERSON] , актовий запис №117. Діти проживають разом із позивачкою та знаходяться на повному її утриманні, відповідач [PERSON] мешкає окремо. Позивачці складно самостійно утримувати двох неповнолітніх дітей без матеріальної допомоги відповідача. Також на даний час відповідач матеріальної допомоги на її утримання та утримання дітей добровільно не надає. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей: доньки - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.10.2020 року, тобто дати подачі заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів, до досягнення повноліття дітей. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 15.01.2021 року позов прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У визначений строк відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому позов визнав частково. Зазначив, що має нерегулярний, мінливий дохід, бо відпрацьовує водієм таксі. Крім того у жовтні 2020 року ним було перенесено операцію на нижніх кінцівках, у зв`язку з цим стан його здоров`я не дозволяє працювати фізично та роботодавці відмовляють йому у працевлаштуванні. Відповідач має на утриманні батьків похилого віку та допомагає їм матеріально. Просив стягнути з нього аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі: доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1197,50 грн. та сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 960,50 грн. щомісячно. Стягувати аліменти з часу звернення позивачки до суду з позовною заявою - з 17.11.2020 року. Позивачем [PERSON] відповіді на відзив до суду надано не було. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надавши заяву в якій просила розглядати справу без її участі за участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, просив задовольнити позовні вимоги згідно поданого ним відзиву на позовну заяву. Згідно ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3, 4 ст. 12, ч.1, 2 ст.13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1, 3 ст. 82 ЦПК України Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Суд, дослідивши докази, дійшов висновку про таке. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.03.2005 року, який заочним рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 грудня 2012 року було розірвано.(а.с.3) Під час знаходження у шлюбі у подружжя народилася дитина, [PERSON] , [INFO] , про що Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 02.06.2006 року видано свідоцтво про народження Серії [NUMBER] , актовий запис №314, де в графі «батьки» дитини зазначені: батько [PERSON] та мати [PERSON] .(а.с.4). Крім того відповідач не заперечує, що після розірвання шлюбу із позивачем, у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] , що також підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 02.05.2018 року Приморським районним у місті Маріуполі відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №117. (а.с.5) Згідно довідки про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщені/будинку осіб №29 від 25.02.2020 року, виданої КСН «Черьомушки», встановлено, що за адресою [ADDRESS] , мешкають [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .(а.с.6) Також факт проживання дітей разом із позивачем [PERSON] підтверджено актом про фактичне проживання від 25.02.2020 року, виданого КСН «Черьомушки».(а.с.7) У жовтні 2020 року позивачем [PERSON] до Приморського районного суду м. Маріуполя було подано заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.(а.с.10) Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполі Донецької області від 05.11.2020 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі судового наказу у відповідності до вимог ч.9 ст. 165 ЦПК України.(а.с.11) Таким чином судом встановлено, що діти проживають разом із позивачем та перебувають на її утриманні. Судом встановлено, що позивачка одна несе витрати по утриманню дітей, тому не має достатніх коштів для забезпечення першочергових витрат по задоволенню їх потреб. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Так в обґрунтування заперечень відповідач посилається на скрутне матеріальне становище, у зв`язку з тим що не має постійного місця роботи, переніс у жовтні 2020 року операцію на нижніх кінцівках та на його утриманні перебувають батьки похилого віку. За вимогами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності з вимогами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів;3) показаннями свідків. Відповідно ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. За вимогами ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно доданого до відзиву на позовну заяву відповідачем [PERSON] витягу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування на ім`я відповідача станом на 26.01.2021 року, зазначено відомості щодо сплати страхових внесків за 2000-2010 роки, відомості за інші періоди відсутні.(а.с. 29-31) Згідно доданої до відзиву на позовну заяву відповідачем [PERSON] виписки із медичної карти стаціонарного хворого №359 встановлено, що останній 16.10.2020 року перебував на стаціонарному лікуванні ТОВ «Медичний центр «Адастра» із діагнозом «варикозна хвороба в системі ВПВ зправа.», проведене лікування: 16.10.2020 року операція - РЧО ділянки ВПВ зправа. Мініфлебектомія.» Серед рекомендацій зазначено про обмеження фізичного навантаження протягом 2 місяців. Додано договір про надання платних медичних послуг №358 від 16.10.2020 року із актами та довідками про сплату медичних послуг на загальну суму 19 000 грн.(а.с. 32, 34-38) Згідно доданої до відзиву на позовну заяву відповідачем [PERSON] копії трудової книжки на його ім`я, згідно запису за №5, 15.09.2008 року відповідач звільнений з ВАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» м. Маріуполь за власним бажанням за ст. 38 КЗпП.(а.с.33) Суд не приймає до уваги доводи відповідача, що він за станом здоров`я не має можливості працевлаштуватись, бо строки обмеження фізичного навантаження внаслідок проходження лікування є незначними. Відповідачем не доведено факту перебування на його утриманні батьків похилого віку. Згідно матеріалів справи відповідач офіційно не працевлаштований, але має заробіток, що останнім не заперечується. Вищевказані факти не є підставою для звільнення батьків від обов`язків утримувати дітей. Суд не приймає доводи відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі, оскільки за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, у відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України. Також, у відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України суд може визначати розмір аліментів у твердій грошовій сумі лише за заявою одержувача. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Згідно з ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду з дня подачі позовної заяви Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до правил п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів за один місяць. Враховуючи те, що відповідач є батьком неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , має працездатний вік, зобов`язаний як батько утримувати своїх неповнолітніх дітей та має можливість надати таке утримання, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки та наявність законних підстав для їх задоволення в цій частині, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Позовні вимоги позивача в частині початку стягнення аліментів з 22.10.2020 року задоволенню не підлягають, оскільки у відповідності до ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позовної заяви. Позивач фактично подала позов 17.11.2020 року, про що свідчить відмітка суду, тому суд прийшов до висновку, що аліменти підлягають стягненню саме з 17.11.2020 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави. Відповідно до ст.192 ч.1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На підставі ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial