Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом, що залишилася після смерті її племінника [PERSON]. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 31.05.2014 року в Сполучених Штатах Америки помер її племінник [PERSON] Після його смерті залишилася спадщина, що складається із двохкімнатної квартири [ADDRESS] та однокімнатної квартири [ADDRESS]. Заповіту [PERSON] після себе не залишив та інших близьких родичів на час смерті не мав, а тому право на спадкування майна померлого належить його рідним тіткам, тобто і їй, як спадкоємцю третьої черги за законом. Проте вчасно звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] не змогла з об'єктивних причин, оскільки дізналася про смерть племінника лише на початку 2015 року. Постановою Дванадцятої Київської нотаріальної контори від 15.01.2015р. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Оскільки позивачка пропустила встановлений законом строк для звернення до нотаріуса з поважних причин, просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала заяву про визнання позову, просить слухати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, про день слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає можливим слухати справу у його відсутність. Третя особа Дванадцята Київська державна нотаріальна контора про день слухання справи повідомлена належним чином, свого представника до суду не направляла. Вислухавши пояснення представника позивачки, з'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази в сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог, зважаючи на наступне. В ході судового розгляду справи встановлено, що [INFO] року в місті Нью-Йорк штат Нью-Йорк Сполучених Штатів Америки помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть [PERSON] від 10.06.2014р., його Апостілем та нотаріально засвідченим їх перекладу. Після його смерті відповідно до ст.1218 та ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на двохкімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 42,1 кв.м та однокімнатну квартири [ADDRESS] загальною площею 33,4 кв. м, які належали [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 29.01.1997р., свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.03.2009р., договору купівлі-продажу від 05.03.1997 р. Як вбачається з матеріалів спадкової справи до майна померлого [PERSON], останній заповіту після себе не залишив та інших близьких родичів на час смерті не мав, а тому відповідно до ч.2 ст.1223, ст.1258 та ст.1263 ЦК України право на спадкування майна померлого належить його рідним тіткам, як спадкоємцям третьої черги за законом. Позивачка [PERSON] є рідною тіткою померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження від 26.02.2004р., свідоцтвом про народження його матері від 18.08.1953р., свідоцтвом про одруження його матері від 11.03.1966р., свідоцтвом про народження позивачки від 28.09.1959р. та Експертним висновком Українського бюро лінгвістичних експертиз НАН України від 04.02.2015р. Виходячи зі змісту ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Згідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, відповідачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] в межах встановленого ч.1 ст. 1270 ЦК України строку, тобто до 31 листопада 2014 року. Проте, ні [PERSON], ні [PERSON] не повідомили нотаріуса про відомих їм інших спадкоємців за законом своєї черги та відповідно до ч.2 ст.1272 ЦК України не надавали нотаріусу письмову згоду на подання позивачкою відповідної заяви. Позивачка 15 січня 2015 року звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], проте у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.01.2015р. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.24 Постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Представник позивачки в судовому засіданні пояснив, що строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті племінника позивачка пропустила з поважних причини, оскільки дізналася про його смерть від відповідачки [PERSON] лише 5 січня 2015 року, тобто вже після закінчення встановленого законом шестимісячного строку. В своїй заяві про визнання позову [PERSON] підтвердила вказані обставини та зазначила, що з будь-яких інших джерел позивачка довідатися про смерть племінника не могла, оскільки про це знали в Україні лише обмежене коло людей, а саме діти відповідачки та її сусіди, яких вона попросила не повідомляти позивачці про смерть [PERSON] Такі дії відповідачки були викликані тим, що така новина могла завдати шкоди здоров'ю позивачки. Позивачка є інвалідом другої групи, що підтверджується Довідкою до Акта МСЕК від 18.11.2013р. про встановлення [PERSON] до 01 грудня 2015р. другої групи інвалідності. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, передбачених ст. 61 цього Кодексу. Ч.1 ст.61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі викладеного, враховуючи викладені вище обставини, що об'єктивно та істотно ускладнювали вчинення [PERSON] дій, спрямованих на прийняття спадщини суд вважає за можливе визнати причину пропуску позивачем строку для прийняття спадщини поважною та задовольнити позовні вимоги щодо встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. На підставі ст.ст. 1220, 1269, 1270, 1272 Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved