Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до Козятинської міської ради Вінницької області про визнання права на спадщину за законом на 1/2 частину приватизованої квартири . В обґрунтування своїх позовних вимог вона вказала , що [INFO] помер її чоловік - [PERSON], який постійно проживав в [ADDRESS] . Після смерті чоловіка залишилось спадкове майно, яке складається з 1/2 частини приватизованої ними квартири під номером [ADDRESS]. Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом. Інших спадкоємців, крім неї, немає. Спадщину позивачка прийняла відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦКУкраїни, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Проте, оформити свої спадкові права стосовно 1/2 частини приватизованої ними з чоловіком квартири не може, так як свідоцтво про право власності на квартиру , яке являється правовстановлюючим документом пройшло державну реєстрацію після смерті спадкодавця, і було зареєстроване за нею в 1/2 частині квартири , а за померлим чоловіком його частина залишилася незареєстрованою в зв'язку з припиненням його цивільної правоздатності . Просить захистити її право за судовим рішенням. Позивачка в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про день та час слухання справи, однак від позивачки надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить справу розглядати в її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, однак від представника відповідача - [PERSON] надійшла заява, в якій він позов визнає і просить справу розглядати в його відсутності. Виходячи з наведеного , суд вважає , що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку , встановленому ст.. 174 цього ж Кодексу . Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову . Вивчивши матеріали справи , суд прийшов до висновку, що визнання позову представником відповідача необхідно прийняти, оскільки це не суперечить закону і не порушує чиїх -небудь прав та інтересів. Так, судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON] ( а.с. 6), який постійно проживав в [ADDRESS] ( а.с.15). Позивачка перебувала в шлюбі з чоловіком з 28 березня 1968 року по день його смерті. ( а.с. 7). Після смерті чоловіка залишилось спадкове майно, яке складається з 1/2 частини приватизованої ними квартири під номером [ADDRESS] Вінницької області (а.с. 8, 9). Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом. Інших спадкоємців, крім неї, немає. Спадщину позивачка прийняла відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦКУкраїни, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини у зазначеній квартирі ( а.с. 16). Проте оформити свої спадкові права стосовно 1/2 частини приватизованої ними з чоловіком квартири не може, так як свідоцтво про право власності на квартиру , яке являється правовстановлюючим документом пройшло державну реєстрацію після смерті спадкодавця, і було зареєстроване за позивачкою в 1/2 частині квартири , а за померлим чоловіком його частина залишилася незареєстрованою в зв'язку з припиненням його цивільної правоздатності . ( а.с. 10). Хоч згідно свідоцтва про право власності на житло від 6 жовтня 1994 року, рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 17.04.2014 року [PERSON] належала 1/2 частини приватизованої квартири за [ADDRESS]. ( а.с.8, 9). Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст.ст.1216, 1223, 1261, 1268 ЦК України, згідно з якими спадкуванням є перехід прав та обов'язків( спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців); право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом, одержують особи , визначені у ст. ст. 1261-1265 ЦК України. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя , хто його пережив , та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі наведеного,

Outcome: approved