Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивачка звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із даним позовом та просить розірвати шлюб в якому вона перебуває з відповідачем. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 11 квітня 1987 року вона та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народилися двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. Сумісне життя з чоловіком не склалося і їхня сім'я розпалася. Протягом їхнього подружнього життя у них виникали конфлікти з приводу поглядів на спільне ведення господарства, виховання дітей, особистих стосунків та фінансових питань по утриманню сім'ї. З часом сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що призвело до припинення шлюбних відносин. Причиною фактичного припинення шлюбних відносин стала відсутність в родині взаєморозуміння, виникнення постійних конфліктів, з'ясування стосунків з різних причин. Поступово вони віддалилися один від одного, стали чужими людьми, зникло почуття подружньої любові, почуття людської поваги, стали байдужі один до одного. 14 жовтня 2012 року [PERSON] зібрав свої речі та виїхав з їхньої квартири не пояснюючи своїх дій. Просить суд розірвати шлюб та вважає, що примирення є неможливим. Позивачка в судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином про місце та час судового засідання, завчасно подала до суду письмову заяву про можливість розгляду й вирішення справи без її участі, позовні вимоги підтримала та пред'явлену заяву просила задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не надсилав, свого представника до суду не направив. Оскільки [PERSON] не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлявся про день, місце та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 11 квітня 1987 року в палаці одруження Дарницький м. Києва між сторонами було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено запис за № 766. Сімейне життя в сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні характери та різні погляди на сімейне життя, вони не ведуть сумісного господарства та не підтримують шлюбні стосунки, разом не проживають. Позивач стверджує, що подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Спір про поділ майна що є спільною сумісною власністю сторін, вирішуватиметься окремо від питання про розірвання шлюбу. Суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливо, їхній шлюб існує формально. Вимоги про зміну прізвищ сторонами не заявлено. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved