Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем, який розірвано 02.02.2010 року, в них є син [PERSON], [INFO], який знаходяться на її утриманні. Син навчається в Рівненському університеті водного господарства та природокористування на першому курсі денної контрактної форми навчання. Плата за навчання становить 11500 гривень на рік. Відповідач сплачував позивачці аліменти на утримання сина до його повноліття. Також зазначила, що працює та отримує мінімальну заробітну плату, а тому не може самостійно утримувати сина, який навчається. У звязку з тим, що сину необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники тощо, вона була змушена звернутись до суду з позовом до відповідача. На думку позивачки, відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу їхньому спільному сину [PERSON], який продовжує навчання. Враховуючи наведене, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходу, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом до закінчення навчання чи досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку. Позивачка в судове засідання не зявилася, згідно поданої заяви позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити та справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволити. У відповідності до ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задоволити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивачки. Згідно із довідкою №1852, виданою директором інституту Національного університету водного господарства та природокористування, [PERSON] навчається на 1 курсі даного навчального закладу на денній формі навчання на умовах повного відшкодування витрат за навчання. Закінчення навчання планується до 30.06.2020 року. Зазначене також підтверджується договором №23164 про надання освітніх послуг Національним університетом водного господарства та природокористування та фізичною (юридично) особою від 16.08.2016 року, укладеним між директором інституту та позивачкою [PERSON] Згідно ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на допомогу припиняється у разі припинення навчання. Згідно ч.3 ст.181, ч.2 ст.182, ч.1 ст.183 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно роз'яснень, викладених в п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 16.05.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. На підставі наведеного, враховуючи обов'язок батьків утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання, а також те, що відповідачем визнано позовні вимоги в повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом та до закінчення навчання чи досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку, в залежності яка з цих обставин настане першою. На думку суду, такий розмір аліментних зобовязань буде достатнім для виконання відповідачем обовязку по утриманні повнолітнього сина, який навчається. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 640 гривень.

Outcome: approved