Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, у якому просить стягувати аліменти з відповідача на її користь на утримання сина - [PERSON], який народився [INFO], в твердій грошовій сумі 2000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення сином повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням від 14.08.2015 року Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області між сторонами було розірвано шлюб. Після розірвання шлюбу їх спільний син залишився проживати разом з позивачкою. В свою чергу, відповідач не цікавиться життям сина та не надає матеріальну допомогу на його утримання. Відповідач працює лікарем стоматологом та орендує місце у приватних стоматологічних клініках м. Вінниці. Інших утриманців відповідач немає, аліменти нікому не сплачує, його стан здоров'я задовільний. Позивачка працює в ПП «ПВКП «Богдан» з липня 2017 р., та її дохід в місяць становить 3600,00 грн., тому самостійно дуже важко забезпечити в повному обсязі всі необхідні потреби сина. В судове засідання позивачка та її представник не з'явились, в наданій суду заяві позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Справу просила розглянути без її участі та без участі представника. Відповідач у судове засідання не з'явився. В наданій суду заяві просив розглянути справу у його відсутності. Позовні вимоги визнав частково, просить стягувати аліменти на утримання сина в сумі 1500,00 грн.. У відповідності до ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Суд, дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України(далі СК України), батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Сторони є батьками дитини - [PERSON], який народився [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження(а.с. 4). Статтею 182 СК України, передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ст. 184 СК України, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід. З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідач не заперечує про сплату аліментів у розмірі 1500,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та те, що позивачкою не надано жодних доказів того, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на дитину в сумі 2000,00 грн. на утримання [PERSON], який народився [INFO], суд позов задовольняє частково та стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн., щомісячно. Крім того з відповідача підлягає стягненню судовий збір відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial