Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки за несплату аліментів. На підтвердження своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що 18 жовтня 1997 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі, який вони зареєстрували у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому міської ради Дніпропетровської області (свідоцтво про одруження І-КИ № 042419 від 18.10.1997 року). 01 листопада 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області (свідоцтво про розірвання шлюбу І-КИ № 210323 від 07.11.2001 року) їх шлюб був розірваний. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з нею. На підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду від 18.07.1999 року відповідач зобовязаний виплачувати аліменти на її користь на утримання їх сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 1/2 мінімуму доходів, які не оподатковуються прибутковим податком. Внаслідок невиконання відповідачем рішення суду, за ним утворилася заборгованість по виплаті їй аліментів у сумі 32 406,66 грн., що підтверджується доданим до заяви розрахунком державного виконавця. В звязку з невиплатою їй аліментів, її матеріальне становище значно погіршилось, вона не має змоги самостійно утримувати та забезпечувати належний матеріальний стан сімї. Тому, враховуючи ці обставини, вона змушена звертатись до суду про стягнення з відповідача неустойки за прострочення сплати аліментів. Згідно з ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За її розрахунками, за період з 01.10.2005 року по 27.02.2016 року сума неустойки, яку відповідач зобовязаний сплатити на її користь складає 9 690,57 грн. Зазначені нею обставини підтверджуються доданими до заяви розрахунками. За таких обставин звернулась до суду і просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість по аліментах на утримання сина [PERSON] в розмірі 32 406,66 гривень та неустойку за несплату аліментів в період з 01.10.2005 року по 27.02.2016 року в сумі 9 690,57 гривень. В судове засідання позивачка не прибула, надала до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, про день та час розгляду справи по суті був повідомлений належним чином за останнім місцем реєстрації та проживання. Про причину неявки до суду суд не повідомив, заперечень на позов не надав. Справа слухалась у відсутність відповідача, відповідно до ст.169, 224 ЦПК України. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову категорично заперечував, посилаючись на те, що . Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. Згідно ст.196 Сімейного Кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Постановою КМ України № 146 від 26.02.1993 року „Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб встановлено перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, і зазначено, що утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з: основної заробітної плати за посадовим окладом, тарифною ставкою, відрядними розцінками; доходів від підприємницької діяльності. Згідно п.13 вказаної Постанови утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків. Як встановлено в судовому засіданні, Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.07.1999 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 07.06.1999 року і до досягнення сином повноліття (а.с.4-5). Згідно розрахунку державного виконавця відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції [PERSON], станом на 27.02.2016 року заборгованість по аліментам складає 32 406 грн. 66 коп. (а.с.9). Суд вважає, що дана сума заборгованості повинна бути стягнута з відповідача в повному обсязі. Крім того, суд погоджується з розрахунком неустойки за несплату аліментів в період з 01.10.2005 року по 27.02.2016 року, наданого позивачкою до суду (а.с.12-13), і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки 9\~690, 57 грн. неустойки. На підставі викладеного,

Outcome: approved