Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що з 01.06.2013 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що вона самостійно не в змозі утримувати неповнолітню дочку та створювати їй належні умови для розвитку, навчання, лікування, оздоровлення, до того ж вона сама являється інвалідом третьої групи і потребує періодичного оздоровлення, що потребує додаткових фінансових затрат, а відповідач ухиляється від утримання малолітньої дочки, добровільної матеріальної допомоги на її утримання не надає, позивачка прохала стягнути з нього аліменти в розмірі 1200 гривень щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що вона не в змозі самостійно забезпечити дитину, оскільки потрібні кошти на придбання одягу, продуктів харчування, а відповідач фінансової допомоги на утримання дочки не надає. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини своєї неявки. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи (свідоцтво про народження № 170811) (а.с.3), відповідач є батьком неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. А відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як передбачено ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Судом встановлено і підтверджується довідкою № 225/02-09 від 07.04.2017 року, виданою Іванівською сільською радою Чигиринського району, що дочка сторін проживає з позивачкою (а.с.7). Також в судовому засіданні з показів позивачки встановлено, що відповідач немає постійної роботи та стабільного заробітку, а на даний час взагалі не працює, з чого суд робить висновок про наявність у відповідача нерегулярного та мінливого доходу. А відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач не з`явився в судове засідання і не надав суду доказів того, що він працює і має постійний дохід, то суд змушений виходити лише з наявних доказів і вважає можливим стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі. Як зазначено в п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У зв`язку з цим суд, оцінюючи докази в їх сукупності та враховуючи при визначенні розміру аліментів, що позивачка є інвалідом 3 групи і отримує допомогу в розмірі 1247 гривень, згідно до довідки від 07.04.2017 року (а.с.6), яка, з її слів з 01.05.2017 року збільшена на 65 гривень, має місце праці і не позбавлена обов`язку теж забезпечувати дитину, а відповідач матеріальну допомогу на утримання дочки в добровільному порядку не надає, але має можливість забезпечувати дочку, так як є працездатним, при цьому суд бере до уваги відсутність доказів того, що останній в змозі сплачувати аліменти у вказаному позивачкою розмірі, вважає можливим стягнути з нього аліменти в розмірі 900 гривень, виходячи також з розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років у відповідності до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік». Також з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640грн. На підставі викладеного та,

Outcome: partial