Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 400 грн. щомісяця з індексацією згідно закону, до досягнення нею 23 літнього віку. Позивачка в судове засідання не зявилась. В заяві адресованій суду просила справу розглянути за її відсутності, підтримує позовні вимоги, просила суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився. В заяві адресованій суду просить справу розглянути за його відсутності, позов не визнає, проти доводів позивача заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із ксерокопії свідоцтва про розірвання шлюбу, яке було видане 10 січня 2008 року Біловодським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, вбачається, що сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі (а.с.7). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією повторного свідоцтва про народження, яке було видано 4 травня 1999 року Шуліківською сільською радою Біловодського району Луганської області (а.с.2). Згідно довідки № 114 від 19 березня 2015 року виданої Біловодським професійним аграрним ліцеєм Луганської області, [PERSON] навчається з 01.09.2014 р. по 23.01.2016 р. вище вказаного учбового закладу за професією «Оператор компютерного набору» (а.с.3). У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.198 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Частиною 3 статті 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно частини 1 статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Беручи до уваги, що відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання доньки, суд вважає, за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 400 гривень щомісячно з індексацією у відповідності з законом, починаючи від дня подання позовної заяви і до закінчення нею навчання у Біловодському професійному аграрному ліцеї Луганської області, але не більше ніж до досягнення нею 23 річного віку. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 243 гривні 60 копійок. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved