Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Позивачка звернулась у суд з наведеним позовом до відповідача мотивуючи тим, що у грудні 2013 року уклала з відповідачем усний договір про виготовлення кухонних меблів, які повинні були бути виконані до 10 січня 2014 року. Позивачка заплатила відповідачу завдаток в сумі 10 000 грн. відповідач дав позивачці розписку в якій вказав, що отримав завдаток в сумі 10 000 грн. і зобов'язався виготовити меблі до 17 травня 2014 року. Однак, до цього часу відповідач свої зобов'язання не виконав. Представник позивача в судовому засіданні підтримав з мотивів викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується конвертом який повернувся за закінченням терміну зберігання, про причини неявки суд не повідомив. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. У грудні 2013 року між сторонами було укладено договір про виготовлення меблів. Як вбачається із розписки від 08 травня 2014 року, відповідач взяв в позивачки 10 000 грн. як завдаток на виготовлення меблів, які зобов'язався виготовити до 17 травня 2014 року (а.с.3). Однак, як стверджує представник позивача відповідач своїх зобов'язань не виконав. Відповідач в судові засідання не з'являвся, доводи представника позивача не спростував. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобов'язання може мати місце лише в разі наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договору. У розписці від 08 травня 2014 відповідач чітко вказав що він отримав від позивачки завдаток. Отже, кошти, які отримав відповідач є завдатком. Відповідно до ст. 571 ЦК України, якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач своїх зобов'язань за договором не виконав Будь-яких доказів, які б спростовували твердження позивача відповідачем не представлено суду. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 526, 527 ч.1, 530, 612, 570, 901 ч.1 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 59, 60, 88 ЦПК України,

Outcome: approved