Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому посилається на те, що їй на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS], в якій проживає та зареєстрована. Додає , що на підставі правовстановлюючих документів їх також належать допоміжні приміщення за цією ж адресою. Проте, відповідач самочинно захопив ряд належних їй нежитлових приміщень. На її неодноразові звернення до компетентних органів на відповідача було складено ряд адміністративних протоколів , однак відповідач не припинив порушувати її права на законне володіння майном. На підставі вищевикладеного, просить суд зобов»язати відповідача усунути перешкоди у користуванні нежитловим допоміжним приміщенням- кладовою літ. VIII, площею -2,20 квадратних метри, а також допоміжним приміщенням літ. IX, площею - 2,20 квадратних метри, які знаходяться у будинку № [ADDRESS], шляхом демонтажу зробленої відповідачем перегородки та відновлення вільного входу до них , приведення у попередній стан , шляхом встановлення дверей у загальний вхід в приміщення із врученням їй ключів від замка. У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на підстави, які викладені у позовній заяві. Крім того [PERSON] вказала, що відповідач визнає факт незаконного захоплення допоміжних приміщень, проте жодних дій щодо припинення даного порушення не вчиняє. У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнала, вказуючи , що її довіритель ніяким чином не порушує права інших мешканців будинку. Зазначила , що позивачкою не доведено того факту, що саме відповідач замурував прохід до підвалу [PERSON] Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] по суті спору пояснила, що здійснювала обстеження підвальних приміщень будинку № 153 по вулиці Головна м. Чернівці, внаслідок чого на [PERSON] було складено адміністративні протоколи про порушення вимог ст. 150 КУпАП. Суд, дослідивши письмові докази по справі, заслухавши пояснення учасників процесу , приходить до висновку що позов підлягає задоволенню частково , виходячи з наступного. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності , виданого Департаментом ЖКГ Чернівецької міської ради 18.04.2005 року, позивачці та членам її сім» ї на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою : [ADDRESS](а.с. 7). Відповідно до ст.4 Закону України «Про власність» власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Згідно зі ст.48 Закону України «Про власність» власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно копії поповерхового плану на будівлю літ. А ( підвал) по вул.Головній,153 у м. Чернівці жителі згаданого будинку користуються відповідними підвальними приміщеннями. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.) зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України власникам квартири у дво - або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Судом встановлено, що між співвласниками будинковолодіння досягнуто згоди щодо порядку користування підвальним приміщенням. Жителі кожної з квартир користуються відповідним підвальним приміщенням, які були закріплені відповідно до рішення Чернівецької міської ради № 334/10 від 12.05.2003 року. (а.с. 39-40 ). Відповідно до матеріалів справи , позивачка зверталась до КЖРЕП №11 у м. Чернівці із проханням вжиття відповідного реагування до відповідача , який незаконного здійснив переобладнання підвальних приміщень будинку № [ADDRESS] . Згідно відповідей КЖРЕП №11 встановлено , що [PERSON] самовільно переобладнав, перепланував підвальні приміщення . На [PERSON] було складено адміністративний протокол відповідно до ст. 150 КУпАП. ( а.с.12-14). Суду не надано даних про те, чи оскаржувались складені протоколи про адміністративні правопорушення [PERSON] Крім того, судом було досліджено протокол про адміністративне правопорушення від 12.07.2016 року , складений на [PERSON] Згідно пояснень , які містяться у даному протоколі, він визнає факт переобладнання входу у підвальне приміщення. Департаментом ЖКГ від 18.12.2017 року , також підтверджено факт переобладнання та перепланування підвального приміщення [PERSON] У процесі розгляду справи судом було встановлено, що [PERSON] самовільно переобладнав вхід у підвальне приміщення , що в результаті призвело до часткового захоплення підвального приміщення та створення перешкод у користуванні позивачкою своєю частиною підвальних приміщень. Відповідач не надав будь-яких доказів на підтвердження свого законного права здійснення згаданого переобладнання підвалу, а також не спростував твердження позивачки та надані на їх підтвердження докази щодо самовільного захоплення ним частини підвального приміщення та створення відповідних перешкод у користуванні нею кладовою літ. VIII, площею -2,20 квадратних метри, а також допоміжним приміщенням літ. IX, площею - 2,20 квадратних метри за згаданою адресою. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих доказів , з»ясувавши усі обставини по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо усунення перешкод у користуванні позивачкою спірними приміщенням підлягають задоволенню частково , оскільки обраний спосіб усунення перешкод , не конкретизовано та у процесі розгляду справи не встановлена необхідність усунути перешкоди саме таким шляхом, який просить позивачка. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивачки підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 640,00 коп.

Outcome: partial