Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з даним позовом, в якому зазначила, що вона є матір`ю повнолітньої [PERSON] , [INFO] . З відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, але з 27.01.2004 р. шлюб було розірвано. На даний час їх донька є студенткою та навчається на 1 курсі денної форми навчання на бюджетній основі у Сумському медичному коледжі комунальному закладі Сумської обласної ради, отримує стипендію у розмірі 980,00 грн. Відповідач добровільно матеріальної допомоги дитині не надає, однак донька потребує коштів на харчування, витрат пов`язаних з навчанням. Донька перебуває на її утриманні, що є недостатнім для її належного забезпечення. Просить суд стягнути аліменти з відповідача на її користь на період навчання їх доньки [PERSON] у розмірі ј частина з усіх видів доходу щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення нею навчання, але не пізніше двадцяти трьох років. В судовому засіданні позивач [PERSON] участі не брала, надала заяву в якій просить задовольнити позов, справу розглянути без її участі (а.с. 62). Позивач згоди на заочний розгляд справи не надавала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні участі не брав, повідомлявся про дати судових засідань повістками та оголошенням про дату судового засідання викладеним на офіційному вебсайті Сватівського районного суду Луганської області на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Третя особа на стороні позивача - [PERSON] в судових засіданнях участі не брала, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити позовні вимоги (а.с. 40). Проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони мають повнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с.5), яка є студенткою Сумського медичного коледжу І рівня акредитації першого курсу зі спеціальністю 223 медсестринство спеціалізація «Акушерська справа», навчається з 01.09.2019 р. по 31.01.2022 р. з денною формою навчання на бюджетній основі (а.с. 8). Шлюб між батьками був розірваний 27.01.2004 року, що підтверджено копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.7). Повнолітня [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , і до складу її сім`ї входить мати [PERSON] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні, виданою Сватівською міської ради 21.10.2019 р. № 8487 (а.с. 11). Згідно довідки про доходи виданою навчальним закладом [PERSON] , остання отримала дохід у сумі 980,00 грн. за вересень 2019 рік (а.с. 9). Повнолітня [PERSON] навчається на денній формі навчання, отже працевлаштуватися не має можливості. Також позивачем [PERSON] надано відомості про її доходи в період з 01.01.2019 р. по 30.06.2019 р. які складають за 2019-1 - 26865,27 грн. та за 2019-2 - 45108,84 (а.с.10). Відповідачем [PERSON] також надано відомості про його доходи за період з 01.01.2018 р. по 30.06.2019 р., з якої вбачається, що за період з 1 по 4 квартал 2018 року, 1 квартал 2019 року він не отримував доходів, за 2 квартал 2019 року ним отримано 1295,00 грн. (а.с. 35). Відповідач [PERSON] є особою з інвалідністю 2-ї групи з 09.01.2015 р. та безстроково, згідно висновку про умови та характер праці його життєдіяльність значно обмежена, що підтверджено копією довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА № 781883 (а.с. 31), ступінь втрати професійної працездатності складає 80 %, на підтвердження чого надана копія довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серія 12 ААА № 005669 від 12.02.2019 р. (а.с.32). Позивач неодноразово зверталася до суду з клопотаннями про витребування інформації про доходи відповідача, у зв`язку з чим судом постановлено відповідні ухвали та отримано інформацію в письмову вигляді про доходи відповідача, а саме: з листа Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 05.12.2019 вбачається, що з 01.02.2019 р. по 30.04.2019 р. з пенсії [PERSON] утримувалися аліменти на дитину у розмірі 50 % та з 01.05.2019 року [PERSON] отримує пенсію по лінії Міністерства оброни України (а.с. 37); окрім того [PERSON] перебуває на обліку в Білокуракинському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Луганської області та отримує пенсію по інвалідності за січень 2019 р. розмір пенсії складав 1110,68 грн., за лютий, березень, квітень 2019 року - 748,50 грн. відповідно щомісяця (а.с. 38); з інформації управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області суду відомо, що за період з 01.07.2019 р. по 30.09.2019 р. [PERSON] отримував пенсію по 2580,60 грн. щомісяця (а.с. 60). Вирішуючи спірні правовідносини, суд керується наступними нормами. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до роз`яснень, які містять в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежне від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 199 СК України батьки зобов`язані утримувати повнолітню дочку, сина які продовжують навчання, до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При цьому, СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи донці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторонам надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Виходячи із наведеного, враховуючи положення ст. 182 СК України, а саме, що відповідач є особою з інвалідністю ІІ групи, і стягнення аліментів у розмірі 1/4 розміру з його доходів буде неспіврозмірним задоволенню його життєвих потреб, проте він отримує пенсію та інших доказів про неможливість сплати аліментів не надав, отже має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці, яка продовжує навчання та навчається на бюджетній основі, має щоденні потреби у їжі, одязі, засобах гігієни, забезпечення навчання, в той час як матір отримує дохід і обов`язок по утриманню дитини не може бути покладено виключно на неї, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/8 частини з усіх видів доходу, щомісячно до закінчення нею навчання, але не довше, ніж до досягнення 23-річного віку. Відповідно до пункту 9 частини1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Оскільки відповідач є особою з інвалідністю 2 групи і звільняється від сплати судового збору, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача в дохід держави судового збору задовеленню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: partial