Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому посилається на те, що 15 вересня 2013 року відповідач у справі взяв у неї борг 15 000 (п'ятнадцять тисяч) гривень, але до даного часу від повернення боргу ухиляється. Просить суд стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 15 000 (п'ятнадцять тисяч) грн.. та з урахуванням трьох відсотків щомісячно від простроченої суми 2700 грн., всього 17700 грн. Позивачка у судове засідання не прибула, надала суду телеграму про розгляд справи у її відсутності, підтвердила викладені в позові обставини, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку через оголошення в газеті. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив слідуючі фактичні обставини та відповідні правовідносини. [PERSON] згідно розписки від 15.09.2013 року, передала відповідачу гроші в сумі 15 000 (п'ятнадцять тисяч) гривень, а відповідач одержав дану суму грошей, про що зазначив в розписці, також сторонами було погоджено відсоток від простроченої суми в розмірі 3 відсотків річних. Строк повернення боргу визначений - 15 січня 2014 року. Відповідач умови договору порушив, борг у встановлений строк і до даного часу позивачці не повернув. Згідно зі ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальнику) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцю таку ж суму грошей. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей. Відповідно до вимог ч.2 ст.1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладення договору позики може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно ч.1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Одночасно, розрахунок трьох відсотків річних від простроченої суми боргу, згідно розписки від 15.09.2013 року, наданий позивачкою, в сумі 2700 грн. суд вважає не вірним, тому як, відповідач прострочив сплату відсотків впродовж шести місяців, звідки три відсотки річних становить 15000х0,003%=450/12 міс.=37,5х6 міс.=225 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позову, щодо стягнення суми боргу в розмірі 15000 грн. та трьох відсотків щомісячно від простроченої суми є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно наданої квитанцій №12844.825.1 від 23.06.2014 року позивачкою при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 251,60 грн.

Outcome: partial