Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до Бучацької міської ради Тернопільської області про визнання незаконним і скасування рішення Бучацької міської ради Тернопільської області та визнання права власності на земельну ділянку, мотивуючи тим, що рішенням 39 сесії шостого скликання Бучацької міської ради від 29 січня 2015 року №2031 «Про надання дозволу гр.[PERSON] на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення ОСГ за адресою м.Бучач, вул.Лісова,б/н» їй надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,25 га, що знаходиться по вул.Лісовій в м.Бучачі.Згідно цього рішення вона уклала договір від 27 квітня 2015року на виконання робіт із розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з фізичною особою - підприємцем [PERSON], який виготовив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки їй для ведення особистого селянського господарства на умовах надання у власність в межах населеного пункту м.Бучач вул.Лісова б/н Тернопільської області. Земельній ділянці площею 0,2199 га визначено та присвоєно кадастровий номер 6121210100:02:003:1707.26 червня 2015 року вона звернулася до Бучацької міської ради Тернопільської області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.Постановою Бучацького районного суду Тернопільської області від 14.07.2016 року визнано протиправною бездіяльність Бучацької міської ради Тернопільської області щодо не розгляду її заяви про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.Зобовязано Бучацьку міську раду Тернопільської області на найближчому черговому пленарному засіданні сесії у встановленому законом порядку розглянути її заяву від 26 червня 2015 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення їй земельної ділянки площею 0,2199 га для ведення особистого селянського господарства на умовах надання у власність в межах населеного пункту в м.Бучач, вул.Лісова Тернопільської області та прийняти відповідне рішення.Рішенням одинадцятої сесії сьомого скликання Бучацької міської ради Тернопільської області від 25.11.2016 року №585 «Про відмову в затвердженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення ОСГ в м. Бучач вул. Лісова» їй відмовлено в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення ОСГ в м.Бучач вул.Лісова. Також вирішено компенсувати їй витрати на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення ОСГ в м.Бучач, вул.Лісова, запропоновано рівноцінну земельну ділянку для ведення ОСГ в м. Бучач в іншому місці, зарезервовано земельну ділянку, яка відводилась їй у власність для ведення ОСГ в м.Бучач, вул.Лісова, для надання учасникам бойових дій (АТО) для будівництва та обслуговування жилих будинків господарських будівель і споруд. В ході судового розгляду представник позивачки зменшила позовні вимоги, просила суд визнати незаконним рішення одинадцятої сесії сьомого скликання Бучацької міської ради Тернопільської області від 25 листопада 2016 року №585 «Про відмову в затвердженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення ОСГ в м.Бучач вул.Лісова» в частині відмови [PERSON] в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення ОСГ в м.Бучач вул.Лісова та скасувати його. Представник відповідача позов не визнав, суду пояснив, що оспорюване рішення прийняте з метою забезпечення в межах міста земельними ділянками для житлового будівництва учасників бойових дій, так як в іншому місці вільних земель даної категорії немає. Коли міською радою надавався дозвіл позивачці на виготовлення проекту землеустрою, то в міській раді ще не було зареєстровано заяв учасників бойових дій про виділення їм земельних ділянок під забудову. Хоч спірна земельна ділянка є землею для ведення особистого селянського господарства, однак міська рада може перевести цю землю в категорію «землі житлової забудови».При розгляді заяви позивачки про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення ОСГ в м.Бучач вул.Лісова їй було запропоновано відмовитись від земельної ділянки з компенсацією витрат на виготовлення проекту землеустрою та запропоновано рівноцінну земельну ділянку для ведення ОСГ у м.Бучачі, в іншому місці, однак та відмовилась. Заслухавши пояснення представника позивачки та представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини: Рішенням 39 сесії шостого скликання Бучацької міської ради від 29 січня 2015 року №2031 «Про надання дозволу гр.[PERSON] на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення ОСГ за адресою м.Бучач, вул.Лісова,б/н» [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,25га, що знаходиться по вул. Лісовій в м. Бучачі.Згідно цього ж рішення позивачка уклала договір від 27 квітня 2015року на виконання робіт із розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з фізичною особою - підприємцем [PERSON], який виготовив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] для ведення особистого селянського господарства на умовах надання у власність в межах населеного пункту м. Бучач вул. Лісова б/н Тернопільської області. Земельній ділянці площею 0,2199 га визначено та присвоєно кадастровий номер 6121210100:02:003:1707; 26 червня 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до Бучацької міської ради Тернопільської області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства; Постановою Бучацького районного суду Тернопільської області від 14.07.2016 року визнано протиправною бездіяльність Бучацької міської ради Тернопільської області щодо не розгляду заяви [PERSON] про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.Зобовязано Бучацьку міську раду Тернопільської області на найближчому черговому пленарному засіданні сесії у встановленому законом порядку розглянути мою заяву від 26 червня 2015 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення мені земельної ділянки площею 0,2199 га для ведення особистого селянського господарства на умовах надання у власність в межах населеного пункту в м.Бучач, вул.Лісова Тернопільської області та прийняти відповідне рішення; Рішенням одинадцятої сесії сьомого скликання Бучацької міської ради Тернопільської області від 25.11.2016р. №585 «Про відмову в затвердженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення ОСГ в м. Бучач вул. Лісова» відмовлено [PERSON] в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення ОСГ в м. Бучач вул. Лісова. Також вирішено компенсувати витрати на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення ОСГ в м. Бучач, вул. Лісова, запропоновано рівноцінну земельну ділянку для ведення ОСГ в м. Бучач в іншому місці, зарезервовано земельну ділянку, яка відводилась [PERSON] у власність для ведення ОСГ в м. Бучач, вул. Лісова, для надання учасникам бойових дій (АТО) для будівництва та обслуговування жилих будинків господарі будівель та споруд. Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як обєкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється зокрема і в порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Відповідно до частин 1,2,3 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Статтею 118 Земельного кодексу України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності зокрема для ведення особистого селянського господарства, у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку. Згідно ч.6 статті 186-1 кодексу, підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. План землевпорядного проектування, акти прийомки-передачі межових знаків на зберігання ще у 2015 році погоджено головою Бучацької міської ради, начальником відділу земельних ресурсів Бучацької міської ради, керівником Відділу Держземагенства у Бучацькому районі. Згідно висновку Відділу Держземагентства у Бучацькому районі, обмежень щодо використання земельної ділянки не встановлено. Як вбачається із [PERSON] з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 23.12.2016 pоку, спірна земельна ділянка площею 0,2199 га відведена [PERSON] із земель комунальної власності у приватну власність для ведення особистого селянського господарства та зареєстрована в Державному земельному кадастрі 23.06.2015року. Земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 6121210100:02:003:1707, а відтак ділянка є обєктом цивільних прав. Положення статті 118 Земельного кодексу України не передбачають випадків ухилення суб'єкта владних повноважень від розгляду по суті заяви громадянина про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка подана з дотриманням вимог вказаної статті. Частина 2 ст. 6 Конституції України встановлює, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Відповідно до положень ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, Згідно п.«б» ч.1 ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Відповідно до ч.2 статті 77 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку. Відповідно до абзацу 3 статті 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципі законності. За статтею 152 Земельного Кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; г) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Судом не встановлено невідповідності проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачці вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. За встановлених обставин та визначених відповідно до них правовідносин суд приходить до переконання, що позов обґрунтований і його слід задовольнити.

Outcome: approved