Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просить визнати дійсним договір купівлі-продажу № 1948 від 10 червня 1997 року та визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], мотивуючи тим, що 10 червня 1997 року між нею та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], який було зареєстровано на Одеській Товарній Біржі, всі істотні умови договору до його реєстрації на біржі виконані, з моменту укладення договору вона відкрито володіє та користується нерухомим майном, про те, що укладений договір потребував нотаріального посвідчення, їй стало відомо лише тепер. Однак через неможливість провести посвідчення договору вона звернулася до суду для підтвердження дійсності укладеного договору та визнання за нею права власності на придбане нерухоме майно. На час укладення договору купівлі-продажу в шлюбі не перебувала. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов. Представник відповідача виконкому Ізмаїльської міської ради Одеської області в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнала, не заперечувала проти задоволення позову. Третя особа [PERSON] до судового засідання не зявився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, з позовними вимогами згоден. Вислухавши позивачку, представника відповідача, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 10 червня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір про купівлю-продаж квартири [ADDRESS]. Укладений між сторонами договір зареєстровано Одеською Товарною Біржею у відповідності до ст. 15 ЗУ Про товарні біржі. Всі істотні умови договору до його реєстрації на біржі сторонами виконані. Позивач повністю розрахувався з продавцем, про що свідчить п. 5 укладеного Договору, крім того, на виконання умов укладеного договору позивачем проведено реєстрацію договору та переоформлення техдокументації на придбане нерухоме майно, про що свідчить запис, проведений органами КП МБТІ в техдокументації. З моменту придбання нерухомого майна позивач відкрито володіє та користується ним. Договір купівлі-продажу нерухомого майна було укладено не в період шлюбу, що підтверджується громадянським паспортом позивачки серії КМ № 539083, виданим 25 квітня 2008 року Ізмаїльським МВ ГУМВС України в Одеській області, в якому є відмітка про реєстрацію шлюбу 07 серпня 2004 року з [PERSON], що також підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, повторно виданим Відділом ЗАГС адміністрації муніципального закладу м.Лангепас Ханти-Мансійського автономного округу Тюменської області 11 березня 2008 року, відповідно до якого [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Жукова». Згідно з ч.2 ст.47 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який діяв на момент укладення договору, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Оскільки при укладенні договору всі вимоги, передбачені ст. 15 ЗУ Про товарні біржі, між сторонами виконано належним чином, про що свідчить сам договір, однак договір не відповідає вимогам ст.657 ЦК України чинного законодавства, що позбавляє можливості в подальшому проводити відчуження нерухомого майна, суд вважає за необхідне визнати укладений між сторонами договір дійсним та визнати за позивачем право власності на придбане нерухоме майно. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved