Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно у вигляді 3/8 частини житлового будинку №\~26 з надвірними спорудами та господарськими будівлями по [ADDRESS] , після смерті матері [PERSON] .. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є спадкоємцем за законом, спадкоємець за заповітом [PERSON] спадщину не прийняла, у зв`язку з чим, спадкоємство здійснюється за законом на неприйняту частину спадщини. Позивачка прийняла спадщину фактично. Пізніше, 03.02.2016 р., позивачка звернулась до державної нотаріальної контори за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивачка у підготовче судове засідання не з`явилась, представник позивачки Златі Н.С. (ордер серії ОД № 232928 від 18.03.2016 р.) направила до суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідачка у підготовче судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть [PERSON] , помер - [INFO] ; копія свідоцтва про смерть [PERSON] , помер - [INFO] ; копія свідоцтва про народження [PERSON] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] ; копія свідоцтва про народження [PERSON] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] ; копія свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після укладення шлюбу - «[PERSON]»; копія свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після укладення шлюбу - «[PERSON]»; копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.01.2002 р. після смерті матері [PERSON] ; копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.01.2002 р. після смерті матері [PERSON] ; копія технічного паспорту на житловий будинок по [ADDRESS] ; копія договору про надання [PERSON] КП.П. у безстрокове користування земельної ділянки по [ADDRESS] для будівництва житлового будинку від 23.09.1968 р.; довідка Ренійського БТІ про належність житлового будинку [ADDRESS] ; копія свідоцтва про право власності від 23.05.1990 р., на підставі якого Ѕ частина житлового будинку [ADDRESS] належить [PERSON] ; рішення виконкому Ренійської міської ради депутаті працюючих № 263 від 07.06.1963 р. про відвід земельної ділянки під індивідуальне будівництво; акт про відвід земельної ділянки від 10.06.1968 р.; акт про закінчення будівництва та вводу до експлуатації житлового будинку від 09.04.1990 р.; рішення виконкому Ренійської міської ради депутаті працюючих № 116 від 12.04.1990 р. про ввід в експлуатацію житлового будинку по [ADDRESS] ; витяг № 130009168 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на 3/8 частини житлового будинку [ADDRESS] за [PERSON] ; витяг № 130014989 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на ј частини житлового будинку [ADDRESS] за [PERSON] ; постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, підстава - відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який був батьком позивачки. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді Ѕ частини житлового будинку по [ADDRESS] . На випадок своєї смерті [PERSON] заповідального розпорядження не залишив, у зв`язку з чим спадкоємство здійснювалось за законом. Спадкоємцями першої черги за законом були дружина спадкодавця [PERSON] , доньки [PERSON] та [PERSON] .. У встановлений законодавством строк ніхто із спадкоємців не звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак дружина спадкодавця [PERSON] та донька [PERSON] спадщину прийняли фактично. Інший спадкоємець першої черги [PERSON] спадщину не прийняла. [PERSON] оформила спадщину після смерті батька [PERSON] та [INFO] . отримала свідоцтво на право на спадщину за законом на Ѕ частки з Ѕ частки спадкової маси, тобто на ј частини житлового будинку. [PERSON] спадщину прийняла в порядку ст. 549 ЦК України (1963 р.), однак не оформила її, померла - [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина на ѕ частини житлового будинку по [ADDRESS] . На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, яким все своє майно заповідала донькам - [PERSON] , позивачці по справі та [PERSON] , відповідачці по справі. У встановлений законодавством строк ніхто із спадкодавців не звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак, позивачка фактично вступила в управління та володіння майном, оскільки після смерті матері та по теперішній час проживає у даному будинку, утримує у себе документи на житловий будинок та 11.01.2002 р. отримала свідоцтво на право на спадщину за законом на Ѕ частки з 3/4 частки спадкової маси, тобто на 3/8 частини житлового будинку. Відповідачка [PERSON] спадщину за заповітом у вигляді 3/8 частини житлового будинку по [ADDRESS] області не прийняла, на спадщину не претендує, фактично відмовляється від неї, у зв`язку з чим позивачка просить визнати за нею право власності на 3/8 частини житлового будинку по [ADDRESS] після смерті матері [PERSON] , оскільки вона прийняла спадщину в порядку ст. 549 ЦК України (1963 р.). 03.02.2016 р. позивачка звернулась до нотаріуса за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено, у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на житловий будинок. Ця обставина змусила позивачку звернутися до суду із позовом про визнання права власності. Таким чином, позивачка прийняла спадщину, що залишилася після смерті матері і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інший спадкоємець спадщину не прийняв, на неї не претендує. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Так як спадщина на майно [PERSON] до 1 січня 2004 року, зазначені правовідносини мають регулюватись ЦК України (1963) р. Відповідно до ст. 524 ЦК України (1963 р.) Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Ст. 534 ЦК України (1963 р.) встановлено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно ст. 548 ЦК України (1963 р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України (1963 р.) признається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Позивачка [PERSON] , яка є спадкоємцем за законом і за заповітом, прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном, оскільки після смерті матері, та по теперішній час, проживає у будинку, утримує у себе документи на даний житловий будинок. Спадкоємцем за заповітом є [PERSON] , спадщину не прийняла, у зв`язку з чим спадщина на 3/8 частини житлового будинку залишилась відкритою. На спадщину [PERSON] не претендує, не заперечує проти визнання права власності на неї за позивачкою [PERSON] , про що свідчить заява, яка міститься в матеріалах справи. Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України (1963 р.), шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном, однак не може оформити її у зв`язку із обставинами, що не залежать від неї (втрата оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно). Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивачка є суб`єктом набуття права власності на нерухоме майно з підстав прийняття спадщини за заповітом в порядку п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України (1963 р.) З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Outcome: approved