Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS], у порядку спадкування за заповітом від 13.11.1997р., після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]р., мотивуючи тим, що вона не може оформити спадкових прав через те, що померла при житті не оформила своє право власності, а за нормами діючого законодавства здійснити державну реєстрацію права на нерухоме майно за померлою неможливо; їй було відмовлено нотаріусом у вчиненні нотаріальної дії. У судове засідання сторони не з'явились, позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. З наданих доказів, судом встановлено, що: спадкодавцю [PERSON], яка померла [INFO]р., на підставі свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння, виданого 24.01.1983 року Ворошиловградським міським відділом комунального господарства та свідоцтва про право на спадкування за законом від 12.11.1997 року належав житловий будинок [ADDRESS], який увійшов у спадкову масу після смерті останньої. Згідно заповіту від 13.11.1997р., при житті [PERSON] все своє майно заповідала позивачці [PERSON] Заповіт чинний, ніким не оспорений. 18.02.2014р. позивач звернулася до Другої Луганської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину; постановою від 18.02.2014р. їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки померла [PERSON] за життя не зареєструвала право власності на будинок, у зв'язку з чим здійснити державну реєстрацію права на нерухоме майно відповідно до діючого законодавства за померлою неможливо. Позивач звернулася з заявою до державного реєстратора про проведення реєстрації спірного будинку. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно від 13.11.2013 року № 7898840 відмовлено у державній реєстрації права власності на вказаний будинок за [PERSON] , оскільки відповідно до діючого законодавства реєстрація права власності за померлою особою не можлива. За законом, що регулює спадкові правовідносини на час відкриття спадщини і на час розгляду справи, відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, вказані в заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом, визначені в ст..1261-1265 ЦК України. Статтею 1268, 1269 ЦК України визначено два види прийняття спадщини: спадкоємець, що постійно проживав разом зі спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину; спадкоємець, який не проживав постійно зі спадкодавцем, повинен подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини протягом 6 місяців (ст.1270 ЦК України). Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідності зі ст.ст.321, 328, 392 ЦК України, право власності є нерушимим, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Право власності вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або його незаконність не встановлена судом. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою. Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державної реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Враховуючи відсутність реєстрації в органах БТІ права власності на спірне майно за померлою, суд вважає доведеним той факт, що позивач не може здійснити свої спадкові права у позасудовому порядку. Позивач набула право власності на успадкований нею будинок на законних підставах - в порядку спадкування за заповітом і свого права власності не втратила. Тому за позивачем має бути визнано право власності на належний при житті [PERSON] спірний будинок в порядку спадкування за заповітом. Позов обґрунтований, підлягає задоволенню. На підставі викладеного ст.ст.328, 392, 376, 392 , 1223, 1261-1265, 1268, 1269 ЦК України,

Outcome: approved