Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивачка звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача [PERSON], про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог у своїй позовній заяві позивачка посилалася на те, що у 2011 році вона зареєструвала шлюб з відповідачем. У шлюбі з відповідачем народилася донька [PERSON]. Донька після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею, право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів вона залишає за собою. Вони з відповідачем спільно не мешкають з 2012 року, спільне господарство не ведуть. Просила суд шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не з'явилася, відповідно до письмової заяви просила суд розглянути справу за її відсутності та розірвати шлюб між нею та відповідачем, та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Кузьміна». Відповідач у судове засідання не з'явився, відповідно до письмової заяви просив суд розглянути справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 01 грудня 2011 року Виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, 01 грудня 2011 року за актовим записом №109 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. У шлюбі народилася донька - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 21 квітня 2010 року Виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №11). Донька після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою, майновий спір відсутній. Право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів позивачка залишає за собою. Як встановлено у судовому засіданні, сторони з початку 2012 року разом не мешкають, не ведуть спільного господарства. Відповідач неодноразово ображав позивачку, застосовувавши до неї фізичну силу, що стало приводом для звернення до міліції. Крім того, позивачка вже двічі зверталася до суду з аналогічним позовом, однак намагаючись зберегти родину, просила суд не розглядати позов та залишити його без розгляду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім'я сторін носить формальний характер, з початку 2012 року сторони проживають окремо один від одного, за таких обставин подальше спільне життя подружжя неможливе та збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя. Згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені нею судові витрати у вигляді сплати судового збору у сумі 243 грн. 60 коп. Ні підставі вищевикладеного,

Outcome: approved