Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про визнання [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зокрема, будинком №66 по вулиці Фонтанній у місті Маріуполі Донецької області, у звязку з тим, що останні не проживають за вищевказаною адресою. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що 13 лютого 2015 року вона уклала нотаріально посвідчений договір дарування, а яким [PERSON] подарувала їй 6/25 житлового будинку №66 по вулиці Фонтанній у місті Маріуполі Донецької області. [PERSON] була жінкою відповідача [PERSON] та матірю [PERSON] На час підписання договору дарування, відповідачі зобовязалися виписатися з будинку, але по теперішній час цього не зробили. Як їй відомо, відповідачі проживають за межами України. З того часу особистих речей у квартирі їх не має. Така ситуація створює перешкоди у користуванні позивачкою належним їй обєктом нерухомості, ускладнює реалізацію її прав, як власника квартири. У звязку з цим, була вимушена звернутися до суду для вирішення спірного питання. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. З огляду на те, що в матеріалах справи досить даних про права і взаємини сторін, справа розглянута за відсутністю відповідача. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у звязку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм відносини. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування частини будинку від 13 лютого 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] за №772, [PERSON] є власником 6/25 частини будинку №66 по вулиці Фонтанній у місті Маріуполі Донецької області. Згідно домової книги будинку №66 по вулиці Фонтанній у місті Маріуполі Донецької області, [PERSON], [INFO], зареєстрований у вказаному будинку з 19.09.2006 року, та [PERSON], [INFO], також зареєстрований у будинку. Згідно акту від 08 листопада 2017 року №63-08 складеного комісією комітету самоорганізації населення «Староміський», у будинку №66 по вулиці Фонтанній у місті Маріуполі зареєстровані, але не проживають [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується показами сусідів. Статтями 317, 319, 321 і 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним право користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців та у відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. Статтею 405 Цивільного Кодексу України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право користування жилим приміщенням у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік. Відповідачі не проживають у [INFO], а відповідно втратили право користування житлом, у звязку з чим, суд вважає обґрунтованими твердження позивачки про порушення її прав, як власника спірного житла, з боку відповідачів, за захистом яких вона звернулася до суду. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved