Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що в липні 2015 року померла її мати [PERSON], якій на праві власності належали: 1/55 частка земельної ділянки від площі 133,9125 гектара та 1/302 частка земельної ділянки від площі 50,6168 гектара, що розташовані на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області. 24 січня 2011 року мати склала заповіт, яким заповіла їй все своє майно. Після смерті матері, у встановлений законом строк, позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Після спливу шести місяців частково оформила спадщину, отримавши свідоцтва про право на спадщину на одну земельну ділянку та майнові паї. У видачі свідоцтва про право на спадщину на дві земельні ділянки нотаріус відмовив через те, що її мати була співвласником земельних ділянок та державні акти на її ім'я не видавалися. Позивачка просила визнати за нею право власності у порядку спадкування на на 1/55 частку та 1/302 частку земельних ділянок покійної [PERSON], оскільки вона фактично прийняла спадщину. У дане судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. Представник Зорянської сільської ради Саратського району, Одеської області подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Третя особа [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статею 392 ЦК України визначено, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.ст. 1216,1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтями 1268, 1269 ЦК України визначено, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до копії заповіту, складеного 24 січня 2011 року в с. Зоря Саратського району Одеської області, [PERSON] заповіла все своє майно де б воно не знаходилося, та з чого б воно не складалося, все те, що на день смерті буде належати їй та на що вона буде мати право [PERSON], [INFO]. На день смерті спадкодавця заповіт є чинним, зареєстрований у спадковому реєстрі (а.с. 7) Як вбачається з копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла в липні 2015 року (а.с. 8). Відповідно до копій державних актів на право власності на земельні ділянки: серії ЯА № 273432, серії ЯА № 273428, виданих на ім'я [PERSON], [PERSON] була співвласником 1/55 частки земельної ділянки від загальної площі земельної ділянки 133,9125, масив 8/3 та 1/302 частки земельної ділянки від загальної площі земельної ділянки 50,6168, масив 50-52, які розташовані на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області та призначенні для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 12-15). Спадкова справа після смерті [PERSON] відкрита нотаріусом за заявою про прийняття спадщини за заповітом, яка надійшла від [PERSON]. [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину на майнові паї та одну земельну ділянку, які належали [PERSON] (а.с.32-82). Нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на частки земельних ділянок спадкодавця [PERSON] (а.с. 16). Судом встановлено, що позивачка не відмовлялась від прийняття спадщини після смерті матері, частково оформила спадщину у нотаріуса. Не отримала свідоцтва про право на спадщину на вказані частки земельних ділянок з поважних причин, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно, яке належало покійній [PERSON]

Outcome: approved