Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , за набувальною давністю. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачка посилалася не те, що після смерті власника вказаного будинку [PERSON] , вона більше 15 років є єдиним його господарем та володільцем. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, просила про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечив. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Так, позивачка є онукою [PERSON] , що підтверджується рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 26 жовтня 2018 року, яке набрало законної сили. Встановлено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] являлась матір`ю [PERSON] , який помер [INFO] та бабою [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22 травня 2019 року. На момент смерті разом з [PERSON] був зареєстрований та проживав її син [PERSON] [INFO] [PERSON] помер. Спадкові справи після смерті [PERSON] та [PERSON] не заводились. Як вбачається з листа повідомлення Вишгородської районної державної нотаріальної контори № 882/02-14 від 09 серпня 2019 року та Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 09 серпня 2019 року спадкові справи після померлої [INFO] [PERSON] та померлого [INFO] [PERSON] не заведені. Зазначене підтверджується також листами Київського обласного державного нотаріального архіву № 1023/01-17 та № 1024 від 27 травня 2016 року. Відповідно до довідки Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області № 15 від 11 січня 2019 року [PERSON] була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] . Згідно виписки з погосподарської книги № 3 за 1991-1995 роки, яка видана Хотянівською сільською радою 11 січня 2019 року № 14, [PERSON] була головою домогосподарства по [ADDRESS] . З довідки КП «Вишгородське БТІ» № 506 від 09 червня 2017 року вбачається, що право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано. Як вбачається з технічного паспорту, вказаний житловий будинок побудований в 1905 році. З акту обстеження умов проживання складеного депутатом Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 29 березня 2018 року встановлено, що після смерті [PERSON] в будинку [ADDRESS] залишилась проживати його дочка [PERSON] , яка на даний час проживає в будинку без реєстрації разом зі своєю дочкою [PERSON] та зятем [PERSON] . [PERSON] доглядає за даним домоволодінням, підтримує будинок в належному стані, робить поточні ремонти, обробляє земельну ділянку, побудувала новий паркан, сплачує комунальні платежі. Згідно акту про місце проживання складеного депутатом Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 04 листопада 2019 року з погосподарської книги № 3 за 1991 - 1995 роки будинок [ADDRESS] належав [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] фактично без реєстрації більше 10 років користувалась даним будинком, проживає в ньому разом зі своєю сім`єю, підтримує будинок в належному стані, робить поточні ремонти, сплачуює комунальні платежі, побудувала новий паркан. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12 серпня 2019 року вбачається, що відомості щодо будинку [ADDRESS] відсутні. Технічний паспорт на будинок [ADDRESS] виготовлено КП «Вишгородським БТІ» станом на 06 червня 2017 року на ім`я [PERSON] . Встановлено, що позивачка з 1995 року відкрито, постійно володіє житловим будинком та веде в ньому господарство. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Відповідно до ч. 1 і 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набуваються за рішенням суду. Згідно роз`яснень даних в п. 9-14 Постанови пленуму ВССУ від 07 лютого 2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Судом встановлено, що позивачка добросовісно заволоділа будинком [ADDRESS] у якому проживає понад 10 років та продовжує відкрито, безперервно володіти вказаним житловим будинком. Таким чином, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на вказаний будинок за набувальною давністю на підставі ч. 1 ст. 344 ЦК України. Вказаний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved