Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно у вигляді житлових будинків по вул.. Калінку Георгія, 20а в та по вул.. 30 років Перемоги, 13 в с. Долинське Ренійського району Одеської області, після смерті чоловіка [PERSON] Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є спадкоємцем за заповітом, у встановлений законодавством строк звернулась із заявою про прийняття спадщини, крім того на момент відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем. Пізніше, 12.04.2016 р., позивачка звернулась до державної нотаріальної контори за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Представник позивачки [PERSON] (ордер серії ОД № 232945 від 18.04.2016 р.) направила до суду заяву про уточнення позовних вимог, в яких вказала, що сарай літ. «З» є самочинно побудованим, виключила вимогу про визнання за позивачкою право власності на цей обєкт нерухомості. Позивачка у підготовче судове засідання не зявилась, представник позивачки [PERSON] направила до суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутності, уточнені позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача по справі, у підготовче судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть [PERSON], помер 19.02.2013 р.; копія технічного паспорту на житловий будинок по вул.. 30років перемоги, 21 в с. Долинське, Ренійського району Одеської області, самочинних споруд не має, власник [PERSON]; копія довідки Ренійського БТІ від 12.11.2013 р.; копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, згідно якого заповіт [PERSON] було зареєстровано 14.03.2012 р.; копія заповіту від 14.03.2012 р., згідно якого [PERSON] заповідав все майно [PERSON]; копія інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, згідно якої 18.03.2013 р. заведена спадкова справа після смерті [PERSON]; копія довідки Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області, згідно якої [PERSON] мешкає в с. Долинське по вул.. Г. Калінку, 22; копія свідоцтва про право власності № 597 від 26.09.2000 р., згідно якого житловий будинок по вул.. Г. Калінку, 20а належить [PERSON]; копія довідки Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області від 11.12.2013 р., згідно якої вбачається, що на момент смерті [PERSON] разом з ним мешкала дружина [PERSON]; копія технічного паспорту на житловий будинок № 22 по вул.. Г. Калінку в с. Долинське Ренійського району Одеської області, самочинні споруди сарай літ. «З», власник [PERSON]; копія довідки Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області від 04.11.2013 р., згідно якої житловий будинок по вул.. 30 років Перемоги № 21 (стара адреса) і житловий будинок по вул.. 30 років Перемоги, 13 є одним і тим же житловим будинок, власник [PERSON]; копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 23275764 від 13.07.2009 р., власником житлового будинку по вул.. Калинку Георгія, 20 а є [PERSON]; звіт ПП «Експерт центр «Авант» про проведення незалежної оцінки вартості житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами по вул.. Г. Калінку, 22 в с. Долдинське Ренійського району Одеської області, вартість складає 65820 грн.; копія постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії, підстава відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 19.02.2013 року помер [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлових будинків по вул.. Калінку Георгія, 20а та 30 років Перемоги, 13 в с. Долинське Ренійського району Одеської області. Під час життя [PERSON] залишив заповідальне розпорядження, у звязку з чим спадкоємство здійснюється за заповітом. 18.03.2013 р., тобто встановлений законодавством строк, позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, крім того, на момент відкриття спадщини, постійно проживала разом із спадкодавцем. Ці обставини підтверджуються інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 35551172 від 28.10.2013 р. та довідкою Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області від 11.12.2013 р. Інших спадкоємців, які б мали обовязкову частку у спадщині не має. 12.04.2016 р. [PERSON] звернулась до нотаріуса за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено, у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії. Ця обставина змусила позивачку звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно. Таким чином, позивачка прийняла спадщину, що залишилася після смерті чоловіка, шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та шляхом постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інших спадкоємців, які б мали обовязкову частку у спадщині не має. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як було встановлено судом, позивачка у справі є спадкоємцем за заповітом (ст. 1235 ЦК України). Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та шляхом постійного проживанням із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, відмову від спадщини не заявляв. Інших спадкоємців, які б мали обовязкову долю у спадщині, не має. Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 та ч. 1 ст. 1269 ЦК України, однак оформити її не може у звязку з обставинами, які не залежать від неї. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивачка є субєктом набуття права власності на нерухоме майно з підстав прийняття спадщини за заповітом в порядку ч.3 ст. 1268 та ч. 1 ст. 1269 ЦК України. З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за неї права власності на спадкове майно.

Outcome: approved