Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, у якому вказує, що 24 лютого2015 року вона уклала з Публічним акціонерним товариством «Укрінбанк» Договір-заяву №10-1329106 про банківський строковий вклад (депозит), на підставі якого позивачем було розміщено у відповідача строковий депозит у сумі 8750,00 доларів США. 01.04.2015 року відповідачем , відповідно до заяви - договору б/н від 19.02.2015 року про видкриття карткового рахунку та видачу платіжної картки , було видано депозитну картку «visa gold», на яку перераховано суму депозитного вкладу в розмірі 8750,00 доларів США та нараховані відсотки 49,40 доларів США. Термін розміщення вкладу з 24.02.2015 р. по 01.04.2015 року. Однак, з 01.07.2015 відповідач відмовляється обслуговувати рахунок і видавати гроші. Даною карткою позивач не може користуватися , так як банкомат видає інформацію про те, що операція не може бути здійснена. [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у розмірі 8750,00 доларів США- суму залишку грошових коштів , а також 49,40 доларів США - % проценті річних., що в еквіваленті по курсу НБУ на момент подання позовної заяви складає - 223 930,45 гривень. Позивач в судове засідання надав заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, просить розглянути справу без її участі , проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи відповідач повідомлений своєчасно, належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за відсутності представника відповідача суду не надано, у зв'язку з чим, відповідно до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення. Розглянувши матеріали справи та надані докази, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч.2 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1075 ЦК України, договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Згідно до п. 20.1. Постанови Правління Національного Банку України від 12.11.2003 N 492 «Про затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах», поточні рахунки клієнтів банків закриваються на підставі заяви клієнта. Як встановлено у п. 20.6. вищевказаної Постанови № 492, банк за наявності коштів на поточному рахунку, який закривається на підставі заяви клієнта, здійснює завершальні операції за рахунком (з виконання платіжних вимог на примусове списання/стягнення коштів, виплати коштів готівкою, перерахування залишку коштів згідно з дорученням клієнта тощо. Датою закриття поточного рахунку вважається наступний після проведення останньої операції за цим рахунком день. Картковий рахунок, відкритий відповідачем на ім'я позивача підпадає під поняття «поточний рахунок», що міститься у ч. 2 п. 1.2. Постанови № 492, а саме - Поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. Згідно до ч. 3 ст. 1075 ЦК України залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок. На час розгляду справи залишок коштів на відкритому на ім'я позивача карткового рахунку відповідачем не сплачений, у зв'язку з чим підлягає стягненню в судовому порядку. У відповідності до ст.ст. 526, 625 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином згідно умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В судовому засіданні встановлено, що 24.02.2015 між ПАТ «Укрінбанк» та [PERSON] був укладений договір - заява № 10-1329106 про розміщення банківського вкладу та відкрито поточний рахунок № [NUMBER] в іноземній валюті - долари США . Відповідно до Договору-заяви, Вкладник вносить, а Банк приймає грошові кошти в іноземній валюті у сумі 8750,00 доларів США, на строк з 24 лютого 2015 р. по 01 квітня 2015 р., Згідно п.2 Договору-заяви за час користування коштами вкладу протягом строку визначеного п.1 цього Договору-заяви, Банк нараховує і виплачує Вкладникові проценти за ставкою 7,5% річних. Відповідно до Договору-заяви, після закінчення строку, визначеного цього Договору-заяви, Вклад повертається Вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями Основних умов. 15 липня 2015року позивач звертався до відповідача із заявою про повернення банківського вкладу у сумі 8750,0 доларів США та відсотки 49,40 доларів США. Відповідачем зобов'язання не було виконане у зв'язку з чим у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість у сумі 8750,00 доларів США та відсотки 49,40 доларів США, що підтверджується довідкою Банку від 04.03.2015 р. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Разом з тим, відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких відносяться і витрати на правову допомогу. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв'язку з тим, що відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - громадяни, які звернулися у випадках, передбачених законодавством, із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб, а також споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача в дохід держави судового збору у розмірі 2 239,30 грн.

Outcome: approved