Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. Свій позов [PERSON] обґрунтовує тим, що 17 червня 2017 року Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси по справі № 521/8253/15ц затверджена Мирова угода від 09.06.2015 року, згідно з якою позивачка є єдиною власницею спірної квартири. Зазначені обставини також підтверджуються Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Відповідно до Довідки - виписки з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію № 4072 від 13.12.2018 року, у вказаній квартирі зареєстровано троє осіб: Позивачка - власниця квартири;відповідач [PERSON], який приходиться позивачу колишнім чоловіком, дочка позивачки - [PERSON]. З моменту розірвання шлюбу відповідач у вищевказаному житлі не проживає, комунальні послуги не сплачує, жодних особистих речей у житлі не має. Оскільки відповідач ухиляється від звернення до Центру надання адміністративних послуг щодо зняття себе з реєстрації [ADDRESS], позивачка вимушена звернутися до суду з наведеним позовом. Представник позивачки в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до канцелярії суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглянути справу за відсутності позивача та представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву в якій позовні вимоги визнав. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси по справі № 521/8253/15ц затверджена Мирова угода від 09.06.2015 року, згідно з якою [PERSON] є єдиною власницею квартири [ADDRESS]. Відповідно довідки про склад сім'ї та реєстрації від 13.12.2018 року, яка видана КП ЖКС «Черьомушки» в квартирі № [ADDRESS] відповідач - [PERSON] ( колишній чоловік позивачки - власниці квартири). Судом встановлено та не заперечувалося і самим відповідачем, що у спірній квартирі [PERSON] більше року не проживає, особистих речей та предметів побуту не має, зобов'язання щодо утримання нерухомого майна не виконує. Відповідно до змісту ст.16 ЦК України кожна особа має право, звернутися до суду за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує це право. Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. У ч. 1 ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи, або її представника, що подається до органу реєстрації, судового рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. З вищенаведеної норми Закону випливає, що рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідачів за вищевказаною адресою.

Outcome: approved