overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що з вересня 2004 року вона проживала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу в них народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Їх сім'я практично розпалася через постійні конфлікти та непорозуміння. В подальшому вона бажає розірвати шлюб з відповідачем та проживати з дітьми окремо, тому і бажає стягнути з відповідача аліменти, так як угоди про добровільну сплату між ними не було досягнуто. Відповідач працює на тимчасових роботах по різних спеціальностях неофіційно і отримує нерегулярний і мінливий дохід у грошових сумах, який майже весь витрачає на свої власні потреби, а не потреби сім'ї , насамперед їх малолітніх дітей. Тому вона просить стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітніх дітей аліменти в розмірі 1/3 частину його щомісячного доходу (заробітку), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В судове засідання сторони не з'явились, але кожен з них написав заяву про розгляд справи у його відсутності. При цьому позивачка повністю підтримала свої позовні вимоги, а відповідач визнав їх в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Даний спір між сторонами виник з сімейних правовідносин, які регулюються ст.ст. 180, 182-184 та ст.191 СК України. Відповідно до ст..61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, визнані сторонами або іншими учасниками процесу. Матеріалами справи встановлено, що відповідач - [PERSON] - є батьком дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6,7). На даний час діти проживають з матір'ю і перебувають на її повному утриманні, що стверджується довідкою Лебединської міської ради Сумської області № 235 від 30.01.2015 року (а.с.8). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають до стягнення, суд приймає до уваги вимоги ст. 182 ч. 2 Сімейного Кодексу України, якою встановлено, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не повинен бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . В силу ст. 191 СК України аліменти необхідно стягувати з дня пред'явлення позову. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в силу ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що з вересня 2004 року вона проживала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу в них народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Хоч вони на даний час проживають спільно, але Їх сім'я практично розпалася через постійні конфлікти та непорозуміння. В подальшому вона бажає розірвати шлюб з відповідачем та проживати з дітьми окремо, тому і бажає стягнути з відповідача аліменти, так як угоди про добровільну сплату між ними не було досягнуто. Відповідач працює на тимчасових роботах по різних спеціальностях неофіційно і отримує нерегулярний і мінливий дохід у грошових сумах, який майже весь витрачає на свої власні потреби, а не на потреби сім'ї та їхніх дітей. Тому вона, після зміни своїх позовних вимог, просить стягувати з відповідача на її користь на утримання малолітніх дітей аліменти в розмірі 1300 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала змінені нею позовні вимоги, а відповідач визнав їх в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Даний спір між сторонами виник з сімейних правовідносин, які регулюються ст.ст. 180, 182-184 та ст.191 СК України. Відповідно до ст..61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, визнані сторонами або іншими учасниками процесу. Матеріалами справи встановлено, що відповідач - [PERSON] - є батьком дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6,7). На даний час діти проживають з ними, але перебувають на утриманні матері, що стверджується довідкою Лебединської міської ради Сумської області № 235 від 30.01.2015 року (а.с.8). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають до стягнення, суд приймає до уваги вимоги ст. 182 ч. 2 Сімейного Кодексу України, якою встановлено, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не повинен бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Відповідно до ст..184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Сума щомісячних платежів на утримання дітей сторонами погоджена, вона відповідає вимогам закону та інтересам сторін, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. В силу ст. 191 СК України аліменти необхідно стягувати з дня пред'явлення позову. Судові витрати у виді судового збору підлягають стягненню з відповідача в силу ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що з жовтня 1994 року вона проживає в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу в них народилися діти: [PERSON], [INFO], який на даний час є повнолітнім та [PERSON], [INFO]. Їх сім'я практично розпалася через зловживання спиртними напоями відповідача та постійні конфлікти в сім'ї, внаслідок чого вона вимушена була в грудні 2014 року покинути відповідача та разом з малолітнім сином переїхати в іншу місцевість. Неодноразові звернення до відповідача з проханням про надання добровільної допомоги на утримання дитини, залишилися без результату. Тому вона просить стягувати з відповідача на її користь на утримання малолітнього сина аліменти в розмірі ? частини всіх видів доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоч про день і час розгляду справи повідомлений належним чином. На підставі ст..169 п.4 ЦПК України суд розглядає справу у відсутності відповідача та за погодженням з позивачкою вважає можливим прийняти заочне рішення у відповідності зі ст..224 ЦПК України. Вислухавши позивачку та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Даний спір між сторонами виник з сімейних правовідносин, які регулюються ст.ст. 180, 182-184 та ст.191 СК України. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] позивачка народила сина, [PERSON] (а.с.6), батьком якого є відповідач - [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 16.02.2010 року. На даний час син проживає з матір'ю і перебуває на її повному утриманні, що стверджується довідкою виконавчого комітету Катеринівської сільської ради Лебединського району Сумської області № 49 від 30.01.2015 року (а.с.16). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають до стягнення, суд приймає до уваги вимоги ст. 182 ч. 2 Сімейного Кодексу України, якою встановлено, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не повинен бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . В силу ст. 191 СК України аліменти необхідно стягувати з дня пред'явлення позову. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в силу ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що з жовтня 2007 року вона проживала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу в них народилася син [PERSON], [INFO]. В траві 2013 року шлюб між ними було розірвано. З того часу син проживає з нею і перебуває на її повному утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Тому вона звернулася до суду та просить винести рішення про стягнення з нього аліментів в розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення сином повноліття. В судове засідання представник позивачи не з'явилась, але надіслала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги своєї довірительки в повному обсязі та просить суд розглянути справу в її відсутності. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач теж в судове засідання не зявився і теж надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та просить справу розглядати у його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Даний спір між сторонами виник з сімейних правовідносин, які регулюються ст.ст. 180, 182-184 та ст.191 СК України. В судовому засіданні встановлено, що з 13.10.2007 року сторони перебували в шлюбі, який рішенням Лебединського районного суду від 30.05.2013 року розірвано (а.с.4,6). 02.07.2008 року народився син, [PERSON] (а.с.5), який на даний час проживає з матірю і перебуває на її повному утриманні, що стверджується довідкою комунального підприємства житлово-експлуатаційної контори виконкому Лебединської міської ради Сумської області № 217 від 02.06.2014 року (а.с.7). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають до стягнення, суд приймає до уваги вимоги ст. 182 ч. 2 Сімейного Кодексу України, якою встановлено, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не повинен бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . В силу ст. 191 СК України аліменти необхідно стягувати з дня предявлення позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в силу ст. 88 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що з квітня 2006 року проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з відповідачем. [INFO] вона народила доньку, [PERSON], батьком якої є відповідач. Донька проживає з нею і перебуває на її повному утриманні. Відповідач з грудня 2013 року проживає окремо, добровільно матеріальну допомогу на доньку не надає, хоча має можливість, так як працевлаштований. Тому вона звернулася до суду та просить винести рішення про стягнення з нього аліментів в розмірі ?? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення донькою повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги. Відповідач позов визнав в повному обсязі. Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Даний спір між сторонами виник з сімейних правовідносин, які регулюються ст.ст. 180, 182-184 та ст.191 СК України. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] позивачка народила доньку, [PERSON] (а.с.4), батьком якої записаний [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 30.01.2009 року. На даний час донька проживає з матір'ю і перебуває на її повному утриманні, що стверджується довідкою виконкому Лебединської міської ради Сумської області № 408 від 27.02.2014 року (а.с.5). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають до стягнення, суд приймає до уваги вимоги ст. 182 ч. 2 Сімейного Кодексу України, якою встановлено, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не повинен бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . В силу ст. 191 СК України аліменти необхідно стягувати з дня пред'явлення позову. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в силу ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що з липня 2004 року перебуває в шлюбі з відповідачем. [INFO] вона народила доньку, [PERSON], батьком якої є відповідач. Донька проживає з нею і перебуває на її повному утриманні. Відповідач з грудня 2013 року проживає окремо, добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, хоч зобов'язаний і має непоганий заробіток, так як працює плиточником у приватних осіб. Тому вона просить суд винести рішення про стягнення з нього аліментів в примусовому порядку в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., оскільки він не має постійного місця роботи, а його заробіток має мінливий характер. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоч про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. На підставі ч.4 ст.169 ЦПК України суд розглядає справу у відсутності належним чином повідомленого відповідача по наявних в справі доказах про взаємостосунки сторін та за погодженням з позивачкою приймає заочне рішення у відповідності до ст..224 ЦПК України. Вислухавши позивачку та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Даний спір між сторонами виник з сімейних правовідносин, які регулюються ст.ст. 180, 182-184 та ст.191 СК України. В судовому засіданні встановлено, що з 09.07.2004 року сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований в виконкомі Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 09.07.2004 року, актовий запис № 1 (а.с.4). [INFO] народилася донька, [PERSON], (а.с.5), яка на даний час проживає з матір'ю і перебуває на її повному утриманні, що стверджується довідкою виконкому Ворожбянської сільської ради Лебединського району Сумської області № 697 від 14.05.2014 року (а.с.6). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.181 КК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходів її матері, батька і у твердій сумі. В судовому засіданні встановлено, що відповідач має не стабільний заробіток, тому на підставі ст.184 СК України, суд вважає можливим задоволити вимоги позивачки про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. В силу ст. 191 СК України аліменти необхідно стягувати з дня пред'явлення позову. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в силу ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом і пояснила, між сторонами по справі був укладений договір купівлі-продажу гаражу літ. Д по вулиці Побєди, 22 в селі Матвіївка Вільнянського району Запорізької області. Сторони домовилися про всі істотні умови договору. Свої умови позивачем виконані в повному обсязі, а саме згідно розписки позивачка віддала всі кошти за гараж а відповідач прийняв їх. За умовами укладеного договору, сторони після його укладення обумовили здійснити нотаріальне посвідчення. Відповідач знаючи, що даний договір необхідно посвідчити у нотаріуса, не виконав свої зобовязання. Згідно ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір чинним. Позивачка просить суд визнати за нею право власності на гараж по вулиці Побєди, 22 в селі Матвіївка Вільнянського району Запорізької області. В судовому засіданні позивач наполягає на позові, відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи попереджений належним чином. Суд, дослідивши та оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Справа розглядається в порядку ст.ст.\~280,\~281 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки підтверджується наступними обставинами. Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами по справі був укладений договір купівлі-продажу гаражу по вулиці Побєди, 22 в селі Матвіївка Вільнянського району Запорізької області. Сторони домовилися про всі істотні умови договору. Свої умови позивачем виконані в повному обсязі, а саме згідно розписки позивач віддала всі кошти за будинок а відповідач прийняв їх. Відповідач, знаючи, що даний договір купівлі-продажу необхідно посвідчити у нотаріуса, не виконав своїх зобовязань. Згідно ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір чинним. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом і свої вимоги мотивує тим, що з 19.07.1997 р. по 13.01.2017 р. перебувала з відповідачем у шлюбі. Під час перебування у шлюбі у них народилося дві доньки, одна з яких [PERSON] , [INFO] є неповнолітньою і проживає разом з нею. Відповідач проживає окремо, працює, інших дітей не має. Зазначає, що батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 2000 грн., щомісячно. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій позовні вимоги не визнає у повному обсязі, оскільки отримує мінімальну заробітну плату у розмірі 2000 грн. та не має змоги платити аліменти, просить розгляд справи здійснювати без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснюється. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши докази\~по справі,\~суд дійшов\~висновку,\~що позов\~підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 19.07.1997 р. по 13.01.2017 р. сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Ковпаківскього районного суду м. Суми від 13.01.2017 р. (а.с. 6, 7). Від шлюбу мають спільну малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с. 9). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Беручи до уваги матеріальне становище сторін, визнання позовних вимог частково відповідачем, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1600 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, мотивує вимоги тим, що 07.03.2008 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони втратили взаємоповагу та взаємопорозуміння, виникають сварки з різних причин, сімейні відносини між сторонами припинені. Тому [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивачка в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, на розірвання шлюбу згоден. Судом встановлено, що сторони 07.03.2008 року зареєстрували шлюб, який був зареєстрований відділом РАЦС Сумського міського управління юстиції, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. (а.с.7) Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а.с.6) Між сторонами склалися цивільні правові відносини, що регулюються нормами Сімейного кодексу України. Враховуючи те, що сторони втратили взаємоповагу та взаємопорозуміння, виникають сварки з різних причин, сімейні відносини між сторонами припинені, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, шлюб між сторонами підлягає розірванню. На відшкодуванні судових витрат, на підставі ст.88 ЦПК України, позивачка не наполягала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, мотивує вимоги тим, що 15 вересня 1990 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований виконкомом Кровненської сільської ради Сумського району Сумської області. Вважає, що вказаний шлюб був фіктивним, тобто укладеним без наміру створення сім'ї і набуття прав та обов'язків подружжя. Тому просить визнати шлюб між мною та [PERSON], зареєстрований 15.09.1990 р. виконкомом Кровненської сільської ради Сумського району Сумської області (актовий запис № 09) недійсним. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду, в судове засідання не з'явився, надав нотаріально посвідчену заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, зазначив, що шлюб був укладений без наміру створення сім'ї, справу просить розглянути в його відсутності. У відповідності ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони 15.09.1990 року зареєстрували шлюб, який був зареєстрований виконкомом Кровненської сільської ради Сумського району Сумської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. (а.с.7) Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Судом встановлено, що з моменту укладення шлюбу спільно не проживали, спільним побутом зв'язані не були, інтимних стосунків не підтримували, спільного сімейного бюджету не мали, тобто шлюб був укладений без наміру створення сім'ї, про що свідчать пояснення представника позивача, надані в судовому засіданні, та пояснення відповідача, викладені в нотаріально посвідченій заяві. Відповідно ст..45 Кодекса про шлюб та сім'ю, шлюб може бути визнаний недійсним в разі порушення умов, встановлених статтями 15 - 17 цього Кодексу, а також в разі реєстрації шлюбу без наміру створити сім'ю (фіктивний шлюб). Визнання шлюбу недійсним провадиться в судовому порядку. Між сторонами склалися цивільні правові відносини, що регулюються нормами Сімейного кодексу України. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами є недійсним. На відшкодуванні судових витрат, на підставі ст.88 ЦПК України, позивачка не наполягала.

Outcome: approved