Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь грошової компенсації за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 14054,88грн. інфляційні витрати за несвоєчасну видачу заробітної плати в розмірі 430,63грн. а всього 14485.51грн. Свої вимоги мотивує тим, що з 10.12.2014 р. вона працювала на посаді бухгалтера в ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «Рефма». 27.04.2015 р. її було звільнено з займаної посади за власним бажанням, однак відповідач в порушення ст. 116 КЗпП України не виплатив в день звільнення всі належні їй кошти. Від позивачки надійшла заява з проханням розглядати справу без її участі, на задоволенні позову наполягає. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Як вбачається з заяви про розгляд справи за відсутності представника відповідача від 24.10.2016 та листа Голови Правління ПАТ «Рефма» від 08.09.2016 відповідач позовні вимоги визнає частково, а саме: суму грошової компенсації за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 14054,88грн. визнає частково лише у розмірі 11660,84грн; суму інфляційних втрат за несвоєчасну видачу заробітної плати в розмірі 430,63грн. визнає повністю. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з наказом № 29 від 10.12.2014 р. позивачка прийнята на посаду бухгалтера до ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «Рефма». Наказом № 16 від 27.04.2015 р. позивачку було звільнено з займаної посади за ст. 38 КЗпП України, що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці/а.с.5/. В силу ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. В зв'язку з несвоєчасним розрахунком при звільненні, після виплати позивачці розрахунку, позивачка звернулась до відповідача з вимогою здійснити виплату їй суми грошової компенсації за несвоєчасний розрахунок. На підтвердження своїх позовних вимог щодо розрахунку розміру компенсації позивачка надала довідку про нарахування сум грошової компенсації від 29.03.2016 /а.с.6/ Отже, без урахування утримання: ПДФО - 2607,39грн., військового збору - 217,28грн. сума компенсації за затримку розрахунку при звільненні складає 14 054,88грн, інфляційні витрати за несвоєчасну видачу заробітної плати в розмірі 430,63грн., а всього 14485,51 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника. В силу ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв'язку з індексацією за рахунок власних коштів. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 1.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», грошовим, за змістом ст.ст. 524,533-535,625ЦК України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов'язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення. З'ясувавши повно, всебічно та об'єктивно обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, враховуючи часткове визнання відповідачем даного позову, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] щодо стягнення грошової компенсації за затримку розрахунку при звільненні (середній заробіток за весь час затримки) та інфляційних витрат за несвоєчасну виплату заробітної плати. Крім того, оскільки позивач на підставі Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за подачу позову, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551 гривні 20 копійок.

Outcome: approved