overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у шлюбі з 26.07.2013 року і вони мають спільну неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], батьком якої у свідоцтві про народження зазначений відповідач. Згоди щодо участі відповідача в утриманні дитини сторони не досягли, тому позивачка просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу відповідача щомісячно. Позивачка в судове засідання не зявилася, позов підтримала, справу просила слухати за її відсутності, про що зазначила у відповідній заяві. Позивачка також вказала, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Клопотання про розгляд справи за його відсутності від відповідача до суду не надходило. За наявності письмової згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що 26.07.2013 року між сторонами було зареєстровано шлюб (свідоцтво серії І-КЕ №110024, а.с. 5). Сторони мають спільну неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], про що свідчать записи у свідоцтві про народження серії І-КЕ №189114. (а.с. 2) Судом встановлено, що дитина перебуває на утриманні матері і сторони не дійшли згоди щодо добровільної сплати аліментів відповідачем. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання доньки. Врахувавши обставини, визначені статтею 182 СК України, суд вважає, що заявлений позивачкоюрозмір аліментів - обґрунтований, тому з відповідача підлягають стягненню на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти стягуються починаючи від дня подачі позову. З урахуванням положень п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», підпункту 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 даного Закону та ст. 88 ЦПК України, з відповідача має бути стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у шлюбі з 17.09.2013 і вони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження зазначений відповідач. Згоди щодо участі відповідача в утриманні дитини сторони не досягли, тому позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу відповідача щомісячно. Позивачка в судове засідання не зявилася, позов підтримала, справу просила слухати за її відсутності, про що зазначила у відповідній заяві. Позивачка також вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Клопотання про розгляд справи за його відсутності від відповідача до суду не надходило. За наявності письмової згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17.09.2013, про що свідчать записи у свідоцтві серії І-КЕ №110074 (а.с. 4). Сторони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчать записи у свідоцтві про народження серії І-КЕ №196706 (а.с. 7). Згідно довідки про склад сімї від 23.02.2017, дитина проживає з матірю (а.с. 3). Судом встановлено, що дитина перебуває на утриманні матері і сторони не дійшли згоди щодо добровільної сплати аліментів відповідачем. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання сина. Врахувавши обставини визначені статтею 182 СК України, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів і розмір аліментів, які просить стягнути позивач - є обґрунтованим, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти стягуються починаючи від дня подачі позову. З урахуванням положень п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», підпункту 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 даного Закону та ст. 88 ЦПК України, з відповідача має бути стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у шлюбі з 19.10.2001 і вони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження зазначений відповідач. Згоди щодо участі відповідача в утриманні дитини сторони не досягли, тому позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходу відповідача щомісячно. Позивачка в судове засідання не зявилася, позов підтримала, справу просила слухати за її відсутності, про що зазначила у відповідній заяві. Позивачка також вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Клопотання про розгляд справи за його відсутності від відповідача до суду не надходило. За наявності письмової згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 19.10.2001 по 04.12.2015, про що свідчить рішення Вінницького міського суду Вінницької області (а.с. 5). Сторони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчать записи у свідоцтві про народження серії 1-АМ №223708 (а.с. 3). Судом встановлено, що дитина перебуває на утриманні матері і сторони не дійшли згоди щодо добровільної сплати аліментів відповідачем. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання сина. Врахувавши обставини визначені статтею 182 СК України, суд вважає достатнім стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частина його щомісячного доходу на утримання однієї дитини. Позивачка не обґрунтувала необхідність стягнення аліментів у розмірі 1/3 частина щомісячного доходу відповідача, тому позов має бути задоволений частково. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти стягуються починаючи від дня подачі позову. З урахуванням положень п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», підпункту 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 даного Закону та ст. 88 ЦПК України, з відповідача має бути стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований 02.08.2003 року у виконавчому комітеті Максимівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, актовий запис №02. Позивачка посилається на те, що подружні стосунки між нею та відповідачем припинені з 2013 року по причині відсутності взаєморозуміння; сім'я фактично розпалася; відновлення подружніх стосунків позивачка не бажає. Від спільного подружнього життя сторони мають чотирьох спільних неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з матірю. Спору щодо поділу майна між сторонами немає. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності і зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити такі. Відповідач в судове засідання не з'явився. В матеріалах справи міститься заява представника відповідача, в якій вона просить розглядати справу за її відсутності та за відсутності відповідача і зазначає, що позовні вимоги відповідач визнає, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02.08.2003 року у виконавчому комітеті Максимівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, актовий запис №02 (свідоцтво серії 1-КЕ №090816, а.с. 11). Подружні стосунки між сторонами припинені з 2013 року через відсутність взаєморозуміння; сім'я фактично розпалася; відновлення подружніх стосунків сторони не бажають. Від спільного подружнього життя сторони мають чотирьох спільних неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4-8). Після розірвання шлюбу діти залишаться проживати з матірю. Спір щодо поділу майна між сторонами відсутній. Врахувавши вищевикладене, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти. Скориставшись правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, яке встановлене ст. 113 СК України, позивачка вирішила не змінювати прізвище на дошлюбне. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований 05 серпня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Карлівського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №88. Позивачка посилається на те, що подружні стосунки між нею та відповідачем припинені з лютого 2015 року по причині відсутності взаєморозуміння; сім'я фактично розпалася; відновлення подружніх стосунків позивачка не бажає. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишиться проживати з матірю. Спору щодо поділу майна між сторонами немає. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності і зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити такі. Відповідач в судове засідання не з'явився і надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив суд розглядати справу без його участі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 серпня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Карлівського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №88 (свідоцтво серії І-КЕ №121674, а.с. 6). Подружні стосунки між сторонами припинені з лютого 2015 року через відсутність взаєморозуміння; сім'я фактично розпалася; відновлення подружніх стосунків сторони не бажають. Від спільного подружнього життя сторони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії І-КЕ №217537, а.с. 7), який після розірвання шлюбу залишиться проживати з матірю. Спір щодо поділу майна між сторонами відсутній. Врахувавши вищевикладене, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти. Скориставшись правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, яке встановлене ст. 113 СК України, позивачка вирішила не змінювати прізвище на дошлюбне. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому прохає визнати дійсним договір купівлі - продажу квартири № 2, що знаходиться по пров. Перемоги, 4 в м. Гадяч Полтавської області укладений 15 липня 2004 року між нею та відповідачем [PERSON] Також, прохає визнати за нею право власності на вищевказану квартиру, господарську будівлю та стягнути з відповідача судові витрати. Позивачка звернувшись до нотаріуса для оформлення правочину дізналася, що відповідач [PERSON] відмовився від нотаріального посвідченння договору, тому вона вимушена звернутися до суду для захисту свого права. В судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився. Був повідомлений про розгляд справи через оголошення у пресі. Відповідно до ч. 9 ст.74 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. За вищевикладених обставин суд вважає, що [PERSON] сповіщений належним чином, заперечення на позов не надавав, в звязку з чим по справі постановлене заочне рішення відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до розписки та позовної заяви 15.07.2004 року [PERSON] отримав від позивачки 750 доларів США за ? частину житлового будинку , що знаходиться за вищевказаною адресою, передав ключі від будинку та пообіцяв нотаріально посвідчити укладений між ними договір купівлі продажу після виготовлення всіх необхідних документів. [PERSON] 15.07.2004 року була посвідчена довіреність на імя [PERSON] на представництво інтересів з продажу вищевказаної ? частини житлового будинку. 12.12.2011 року на імя [PERSON] було видане свідоцтво про право на нерухоме майно на вищевказану квартиру та господарську будівлю та зареєстроване в ПП «Інвентризатор». Відповідно до ч. 2\~ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повністю знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] і прохає розірвати між ними шлюб. Вона вказує, що 02 серпня 2003року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований у Дмитрушківській сільській раді Уманського району Черкаської області, актовий запис №9. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, з листопада 2010 року вони однією сім`єю не проживають. Подальше збереження шлюбу не є можливим. Примирення між ними виключається. Позивачка в судове засідання не з’явилась, надала суду заяву, в якій просить справу за її позовом розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю; відповідач в судове засідання не з’явився по невідомій суду причині, про час, місце та дату розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення у справі. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що за даних обставин збереження сім’ї є неможливе і недоцільне, оскільки сторони проживають окремо, відкидають всі спроби щодо збереженні сім’ї, за таких обставин шлюб носить формальний характер, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, посилаючись на те, що вона з 19 липня 2003 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу мають дитину - доньку - [PERSON], [INFO], року народження, яка проживає разом з позивачкою і перебуває на її повному утриманні. Відповідач залишив сімю, проживає окремо, не спілкується та не приймає ніякої участі у вихованні та матеріальному забезпеченні доньки. Домовленості щодо утримання дитини між ними не досягнуто. Просила суд стягнути з нього аліменти на утримання дитини. В судове засідання позивачка не з'явилася надала до суду заяву в якій справу просила розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягала, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.7). Відповідач до суду не з'явився, належно сповіщений про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило (а.с.14-16,19-21). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд встановив, що сторони дійсно з 19 липня 2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.2) Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої відповідач вказаний батьком (а.с.3). Дитина проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою Любимівської селищної ради Каховського району Херсонської області № 1096 від 18.06.2014 року (а.с.4). Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає. Дитина проживає разом з позивачкою (а.с.4). Суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідач не виконує передбаченого ст.180 СК України обов'язку батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей, за станом здоров'я і матеріальному становищу остання в змозі сплачувати аліменти.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.01.2016 року вони зареєстрували шлюб Спільних дітей вони не мають. В даний час між сторонами склались неприязні стосунки, так як вони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Подальше збереження шлюбу на думку позивачки не можливе, а тому вона просить його розірвати. В судове засідання сторони не зявилися, але надіслали до суду заяви в яких, позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце сімейні правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні було встановлено, що 16.01.2016 року в [PERSON]янської сільської ради Лебединського району Сумської області між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб, актовий запис № 02. В даний час між ними склались неприязні стосунки, сімя розпалась остаточно і подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що мають істотне значення. Згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України шлюб може бути припинений шляхом його розірвання, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Тому суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved