Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищеназваним позовом, у якому просила визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] у с.Малорязанцеве Попаснянського району Луганської області. В обґрунтування позову посилається на те, що вона є власником вказаного будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідачка, яка є дочкою [PERSON], зареєстрована у даному будинку, однак з 2014 року не проживає в ньому без поважних причин. Позивачка в судове засідання не з'явилася, у наданій позовній заяві зазначила про розгляд справи у її відсутність. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Третя особа - Малорязанцівська селищна рада, згідно наданого клопотання, проти заявлених позовних вимог позивачки не заперечує, справу просила розглянути без участі їх представника. Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] у с.Малорязанцеве Попаснянського району Луганської області належить позивачці на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.07.2008 року (а.с.12). [PERSON] народилася [INFO] батьками є: мати- [PERSON], батько - [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про народження ( а.с.11) Відповідачка зареєстрована у будинку як член сім'ї власника, але не проживає у вказаному будинку з 2014 року без поважних причин, що підтверджується актом обстеження матеріально - побутових умов, складеним депутатом Малорязанцівської селищної ради Шевченко Т.В. від 10.09.2018 року (а.с.8). Задовольняючи позов, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Вселившись до спірної квартири, відповідачка набула право користування цим житлом, як член сім'ї власника. Разом з тим, судом встановлено, що відповідачка не проживає у зазначеному будинку з 2014 року, тобто понад один рік. Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження поважності причин не проживання у приміщенні. Оскільки між позивачкою та відповідачкою відсутні інші домовленості щодо користування житлом (суду не надано доказів на підтвердження їх наявності), враховуючи, що у судовому засіданні підтверджено факт відсутності відповідачки у будинку понад один рік, не надано доказів щодо наявності поважних причин такої відсутності, суд доходить висновку про наявність передбачених підстав для визнання відповідачки такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням. Врахувавши вищевикладене, суд приходить до висновку, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб. Таким чином, визнання позову відповідачкою слід прийняти. На підставі викладеного та ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved