Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просить стягнути з відповідача на її користь, суму заборгованості середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні у розмірі 18055,20 грн. Свій позов позивачка мотивує тим, що вона, [PERSON], з 11.03.2014 року по 06.10.2016 року працювала на ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «РЕФМА» на посаді провідного фахівця та начальником відділу роботи з персоналом, що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці. Наказом № 57 від 06 жовтня 2016 року її було звільнено з даного підприємства за власним бажанням внаслідок порушення адміністрацією законодавства про працю, умов колективного договору на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України. На час звільнення відповідач мав заборгованість перед нею по виплаті заробітної плати. Відповідно до судового наказу Мелітопольського міськрайонного суду від 28 листопада 2016 року (справа № 320/7279/16-ц), з відповідача стягнуто суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період з грудня 2015 року по жовтень 2016 року включно у розмірі 30512,14 грн.. 29 березня 2017 року відповідач сплатив їй заборгованість з виплати заробітної плати за судовим наказом. За весь час затримки по день фактичного розрахунку відповідач має сплатити їй суму в розмірі 18055,20 грн., яку позивачка просить стягнути з відповідача на її користь. Сторони у судове засідання не зявилися. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на уточнених позовних вимогах наполягає, просить стягнути з відповідача на її користь суму в розмірі 18055,20 грн.. Від представника відповідача надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутністю, уточненні позовні вимоги щодо стягнення суми заборгованості середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні у розмірі 18055,20 грн. визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Відповідно до ч.1 ст.115 Кодексу законів про працю України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно з ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. При судовому розгляді встановлено, що [PERSON], з 11.03.2014 року по 06.10.2016 року працювала на ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «РЕФМА» на посаді провідного фахівця та начальником відділу роботи з персоналом, що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці /а.с.6-11/. Наказом № 57 від 06 жовтня 2016 року її було звільнено з даного підприємства за власним бажанням внаслідок порушення адміністрацією законодавства про працю, умов колективного договору на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України. Відповідно до судового наказу Мелітопольського міськрайонного суду від 28 листопада 2016 року (справа № 320/7279/16-ц), з відповідача стягнуто суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період з грудня 2015 року по жовтень 2016 року включно у розмірі 30512,14 грн.. Відповідно до довідки по заробітній платі та інших доходах від 29.05.2017 року, середньоденна заробітна плата складає 129,74 грн./а.с.14/ Судовим наказом Мелітопольського міськрайонного суду від 28 листопада 2016 року (справа № 320/7279/16-ц), з відповідача стягнуто суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період з грудня 2015 року по жовтень 2016 року включно у розмірі 30512,14 грн.. Станом на теперішній час відповідач не виплатив позивачці середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати по день фактичного розрахунку. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач прострочує виплату заборгованості середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати по день фактичного розрахунку з 06.10.2016 року по 29.03.2017 року включно. Відповідно до «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 100 від 08.02.1995 року, визначено: „П.8. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.... Оскільки позивач працював охоронцем, у позмінному режимі, то режим роботи Відповідача скорочений робочий тиждень та простій до позивача не застосовується. Більш того, відповідно до ст. 56 КЗпП України, робота на умовах неповного робочого часу не тягне за собою будь-яких обмежень обсягу трудових прав працівників. Згідно ст. 117 КЗпПУ, у разі несвоєчасного розрахунку Роботодавець повинен сплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні до моменту фактичного розрахунку. Розрахунок середньоденної заробітної плати [PERSON] для визначення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку необхідно розраховувати із кількості робочих днів. Склавши кількість робочих днів за період затримки розрахунку при звільненні позивача, отримаємо за період прострочення з 06.10.2016 по 29.03.2017 (тобто по день фактичного розрахунку) 120 робочих днів. Тому сума середнього заробітку за вказаний період становитиме 120 робочих днів Х 150,46 грн. (розмір середньоденного заробітку позивача) = 18055,20 грн.. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивачки про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні працівника, обґрунтовані та до того ж визнані представником відповідача в повному обсязі, а тому підлягають задоволенню. Крім того, оскільки позивачка на підставі\~Закону України «Про судовий збір»\~звільнена від сплати судового збору за подачу позову, тому суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved