Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до Часовоярської міської ради, у якому зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Вона є єдиним спадкоємцем після смерті чоловіка. Після його смерті залишилося спадкове майно, серед якого є земельна ділянка по [ADDRESS] площею 0,1 га, яка належала йому на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 30.04.2003 року. У встановлений законом строк вона звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, де їй було вказано, що після придбання зазначеної земельної ділянки її чоловік отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку, але не зареєстрував його відповідно до вимог законодавства. У зв'язку з цим позивачка не має можливості оформити свої спадкові права. Тому вона звернулась до суду з даною позовною заявою і просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельну ділянку по [ADDRESS] площею 0,1 га, яка залишилась після смерті її чоловіка [PERSON]. У судове засідання позивачка [PERSON] не явилась, надала заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутності, підтримала заявлені позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача Часовоярської міської ради С.М. Тарапура у судове засідання не з'явилась, про день розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутності, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників судового розгляду. З урахуванням думки сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України і набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Абзацом 1 п. 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах спадкування» № 7 від 30.05.2008р. визначено, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Як видно з матеріалів справи позивачка [PERSON] є дружиною [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу, згідно якого шлюб між ними зареєстровано 15.04.1986 року (а.с.7). На підставі договору купівлі-продажу від 13.04.2003 року [PERSON] купив земельну ділянку площею 0,1 га розташовану на території [ADDRESS] (а.с.5). Право власності [PERSON] на дану земельну ділянку підтверджено Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON] і який не зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю (а.с.9). Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які посвідчують його право власності. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] (а.с.6). Відповідно інформаційної довідки Часів-Ярської державної нотаріальної контори № 255/01-16 від 28.07.2015 року після смерті [PERSON], померлого [INFO] станом на 29.07.2015 року Часів-Ярською державною нотаріальною конторою 22.04.2015 року було заведено спадкову справу № 26/2015, заяву було подано дружиною померлого [PERSON] і на її ім'я 22.04.2015 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим № 349 на грошові внески. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачка [PERSON] дійсно є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO]. Спадщину після смерті чоловіка прийняла у встановлені законодавством строки і її позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки спірна земельна ділянка дійсно входить до складу спадщини після смерті [PERSON] і поновлення прав позивачки як спадкоємця у позасудовому порядку неможливо. Крім того відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільного права є визнання права. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання права власності за позивачкою в порядку спадкування по закону на вищезазначену земельну ділянку є законними та обґрунтованими, є всі підстави для задоволення позову в цій частині.

Outcome: approved