Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з вищенаведеним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 2014 по 2017 року. [INFO] у них народився син [PERSON] , який після розірвання шлюбу проживає з позивачкою в [ADDRESS] . Добровільно участь в матеріальному утриманні дитини відповідач не приймав, що змусило позивачку звернутися до суду із позовною заявою про стягнення аліментів на утримання сина. Позов позивачки було задоволено частково, встановлено стягнення аліментів в розмірі по 650 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Встановлений судом розмір аліментів (по 650 грн.) є недостатнім для утримання дитини та забезпечення нормального рівня життя. Син росте, розвивається, потребує збалансованого харчування, вітамінів, добротного одягу, розвиваючих іграшок та літератури. при стрімкому рості цін, який зараз відбувається, все це потребує значних матеріальних витрат і згідно ЗУ участь відповідача у їх забезпеченні є його обов`язком. Крім того, після внесення змін до СК України розмір аліментів не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму. Всупереч вимогам закону, відповідач не приймає участі у покритті всіх витрат на дитину, на даний час існує заборгованість по несплачених аліментах, визначених судом в мізерному розмірі. Вирішення питання про збільшення розміру аліментів в досудовому порядку - шляхом бесіди з відповідачем не вдається. Відповідач з 2016 року до осені 2019 року працював в Італії. За вказаний час матеріальний стан відповідача значно покращився, тобто він має можливість фінансово допомагати своїй дитині. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.15.06.2020 через канцелярію суду від відповідача поступила заява про розгляд справи у його відсутності. Одночасно зазначив, що позовні вимоги визнає, аліменти сплачувати згідний. Передбачених ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З копі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09.09.2015 виконавчим комітетом Городницької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області слідує, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 10.04.2017 по справі № 342/1000/16-ц (провадження 2/342/48/2017) розірвано шлюб між гр. [PERSON] , [INFO] , та гр. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 09.10.2014 року виконкомом Городницької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5. Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. На виконання Рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 01.06.2016 по справі № 342/453/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, 02.06.2016 було видано виконавчий лист, яким з відповідача в користь позивачки стягуються аліменти в твердій грошовій сумі на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 650 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 згаданої статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 згаданого Кодексу передбачено визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивачка просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, що відповідає вимогам частини 3 статті 181 СК України. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги зазначені позивачкою підстави позовних вимог, обставини, визначені ст.182 СК України, позицію відповідача, який не заперечує щодо задоволення даного позову, суд вважає, що позов про зміну способу стягнення аліментів слід задовольнити. Виконавчий лист, виданий за рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 01.06.2016 року по справі № 342/453/16-ц про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі після набрання законної сили даним судовим рішенням слід визнати таким, що не підлягає виконанню, якщо відсутня заборгованість зі сплати аліментів за цим виконавчим листом. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК. На підставі ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved