Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами по [ADDRESS] , після смерті чоловіка [PERSON] .. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є спадкоємцем першої черги за законом, у встановлений законодавством строк не звернулась із заявою про прийняття спадщини, однак прийняла спадщину фактично, інших спадкоємців першої черги на має. Пізніше, 17.01.2020 р., позивачка звернулась до державної нотаріальної контори за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивачка у підготовче судове засідання не з`явилась, представник позивачки адвокат Вальченко В.В. (ордер серії ОД № 284464 від 08.11.2019 р.) направив до суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть [PERSON] , помер - [INFO] ; копія свідоцтва про смерть [PERSON] , помер - [INFO] ; копія свідоцтва про смерть [PERSON] , померла - [INFO] ; свідоцтво про народження [PERSON] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] ; свідоцтво про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] »; свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.06.2002 р. після смерті [PERSON] , спадкоємець - [PERSON] ; сертифікати на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0574771 від 10.02.1990 р., серії ОД № 0574780 від 10.02.1990 р.; рішення Ренійського районного суду Одеської області від 21.06.2019 р.; звіт про проведення незалежної оцінки вартості житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS] ; технічний паспорт на житловий будинок по [ADDRESS] ; довідка Лиманської сільської ради Ренійського району Одеської області № 1487 від 21.10.2019 р., із якої вбачається, що на момент смерті [PERSON] разом з ним мешкав син [PERSON] та невістка [PERSON] ; довідка Лиманської сільської ради Ренійського району Одеської області № 1486 від 21.10.2019 р., із якої вбачається, що на момент смерті [PERSON] разом з ним мешкала дружина [PERSON] ; довідка Лиманської сільської ради Ренійського району Одеської області № 02-11/93 від 07.02.2020 р., постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії, підстава - відсутність правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що [INFO] помер [PERSON] .. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді: житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами по [ADDRESS] ; права на земельну частку (пай) площею 3,48 умовних кадастрових гектарів на території Лиманської сільської ради Ренійського району Одеської області, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0574771 та права на земельну частку (пай) площею 3,48 умовних кадастрових гектарів на території Лиманської сільської ради Ренійського району Одеської області, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0574780. Під час життя [PERSON] заповідального розпорядження не залишив, тому спадкоємство здійснювалось за законом. Спадкоємцем першої черги був син [PERSON] . У шестимісячний строк [PERSON] не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, оскільки після смерті батька утримував у себе документи на земельну частку (пай) та залишився проживати у спадковому житловому будинку. Спадщину на земельну частку (пай) [PERSON] оформив та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 25.06.2002 р. Спадщину у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами по [ADDRESS] , відповідно до вимог діючого законодавства, [PERSON] не оформив, однак прийняв її відповідно до положень ст. 549 ЦК УРСР 1963 р.. 19.07.2004 р. [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина у вигляді: житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами по [ADDRESS] ; права на земельну частку (пай) площею 3,48 умовних кадастрових гектарів на території Лиманської сільської ради Ренійського району Одеської області, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0574771 та права на земельну частку (пай) площею 3,48 умовних кадастрових гектарів на території Лиманської сільської ради Ренійського району Одеської області, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0574780. Під час життя [PERSON] заповідального розпорядження не залишив, у зв`язку з чим спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є дружина [PERSON] , позивачка по справі. У встановлений законодавством строк, позивачка не звернулась до Ренійської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак на момент відкриття спадщини, постійно проживала разом із спадкодавцем. Ці обставини підтверджуються довідкою Лиманської сільської ради Ренійського району Одеської області № 1486 від 21.10.2019 р. На підставі рішення Ренійського районного суду від 21.06.2019 р. за [PERSON] було визнано право власності на земельну частку (пай) площею 3,48 умовних кадастрових гектарів на території Лиманської сільської ради Ренійського району Одеської області (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0574771) та земельну частку (пай) площею 3,48 умовних кадастрових гектарів на території Лиманської сільської ради Ренійського району Одеської області (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0574780). 17.01.20 р. [PERSON] звернулась до нотаріуса за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на нерухоме майно, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії. Ця обставина змусила позивачку звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно. Таким чином, позивачка прийняла спадщину, що залишилася після смерті чоловіка в порядку ст. 1268 ч. 3 ЦК України та вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інших спадкоємців не має. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як було встановлено судом, позивачка у справі є спадкоємцем за законом першої черги (ст. 1261 ЦК України) після смерті чоловіка [PERSON] .. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , в порядку ст. 1268 ч. 3 ЦК України, яку той в свою чергу успадкував в порядку ст. 549 ЦК УРСР 1963 р.. після смерті [PERSON] .. Інших спадкоємців першої черги не встановлено. Таким чином, позивачка прийняла спадщину, однак оформити її не може у зв`язку з обставинами, які не залежать від неї. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивачка є суб`єктом набуття права власності на спадкове майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ст. 1268 ч. 3 ЦК України. З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Outcome: approved