Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на свою користь суму грошових коштів за заподіяну внаслідок вчинення злочину шкоду в розмірі 6 334 гривень 73 копійки матеріальної шкоди та 50 000 гривень 00 копійок у відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що, вчинивши злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, відповідач завдав їй матеріальної та моральної шкоди у вказаних сумах. Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Відповідач надав суду відзив на позов у якому частково визнав вимоги позивачки, а саме: лише в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 10 000 гривень. При цьому, відповідач послався на факт страхування керованого ним на момент ДТП транспортного засобу відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із чим вважає обов`язком страхової компанії відшкодування позивачу матеріальної шкоди. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2020 року у кримінальному провадженні № 120 191 101 400 010 55 від 30.07.2019 року за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, який набрав законної сили, встановлено, що 29 липня 2019 року, приблизно об 11 годині 00 хвилин [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 21063», реєстраційний номер [NUMBER] , по автодорозі Київ - Одеса в напрямку до міста Києва на 68-му кілометрі + 200 метрів, в межах населеного пункту селища Гребінки Васильківського району Київської області, здійснюючи у визначеному місці маневр розвороту в напрямку до міста Одеси, не дотримався вимог пунктів 2.3 б) і 12.1 ПДР України, внаслідок чого здійснив наїзд на велосипедиста [PERSON] , яка рухалась по правому узбіччі автодороги в напрямку до міста Одеси, в результаті чого остання згідно із висновком судово-медичної експертизи № 267 від 25.09.2019 року отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості у вигляді: перелому лівої ключиці, які викликали тривалий розлад здоров`я. Згідно із висновком авто-технічної експертизи № 12-1/2063 від 26.09.2019 року на момент огляду автомобіля «ВАЗ 21063» реєстраційний номер [NUMBER] система рульового керування робоча гальмівна система та елементи підвіски знаходяться в працездатному стані. Порушення водієм [PERSON] вимог пунктів 1.1., 1.3., 1.5., 2.3 б) і 12.1. Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку із скоєною дорожньо-транспортною пригодою та наслідками, що настали (а.с. 6 - 7). Нормою частини шостої статті 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно із частиною першою статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Разом з цим, суд погоджується із викладеними у відзиві на позов доводами відповідача щодо відсутності правових підстав для стягнення з нього на користь позивачки матеріальної шкоди. Зокрема, транспортний засіб, яким керував відповідач застрахований в ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» у відповідності до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що підтверджується відповідним полісом № 111676060 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 25.10.2018 року. За умовами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 200 000,00 гривень, а за шкоду заподіяну майну страхова сума становить 100 000,00 гривень. Відповідно до пункту 1.3. та пункту 1.4. статті 1 Закону потерпілі-юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. Особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Згідно із статтею 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до статті 9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. У разі якщо загальний розмір шкоди за одним страховим випадком перевищує п`ятикратну страхову суму, відшкодування кожному потерпілому пропорційно зменшується. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. За приписами пункту 22.1. статті 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 23 Закону передбачено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Відповідно до пункту 24.1. статті 24 Закону у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено алгоритм дій учасників дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до статті 33 Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов`язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. За приписами статті 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом ЗО днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. До заяви додаються документи, які підтверджують розмір понесених витрат (чеки, квитанції, рекомендації лікаря, тощо). За приписами статті 36 Закону страховик (МТСБУ), лише на підставі заяви потерпілої про страхове відшкодування приймає рішення з приводу таких виплат. Відповідач у відповідності до вимог Закону у трьохденний строк повідомив страхову компанію про настання дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується відповідним повідомленням № 280298 від 01.08.2019 року, яке подано на адресу страхової компанії ПрАТ «СК «ПРОВІДНА», чим відповідач виконав обов`язок покладений на нього Законом. Позивачка, звертаючись із даним позовом, не надала відомостей про звернення до страхової компанії ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» щодо відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 6 334,73 грн. Згідно зі ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застраховано за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37 Закону України, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди та сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. З Закону). Аналогічна правова позиція щодо стягнення матеріальної шкоди в разі настання ДТП викладена в постанові Касаційного кримінального суду по справі №489/2170/17 від 11.02.2020 року. В постанові Великої Палати Верховного суду від 04.07.2018 року у справі №14- 176цс 18 (справа №755/18006/15-ц) зазначено, що «У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавала шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Отже, аналізуючи викладене можна дійти до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі, оскільки його відповідальність застрахована в ПрАТ «СК «ПРОВІДНА». Вирішуючи позов в частині стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного. Норма частини першої статті 23 ЦК України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Оскільки факт порушення прав позивача внаслідок ДТП з боку відповідача фізичної особи доведено повністю, суд приходить до висновку, що внаслідок ушкодження здоров`я позивача і його безпосередній участі в ДТП, йому також завдана і моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких зазнала позивачка у зв`язку з участю в ДТП і ушкодженням її здоров`я. При цьому, суд враховує, що внаслідок неправомірних дій відповідача фізичної особи позивачка була змушена вирішувати питання щодо усунення негативних наслідків ушкодження її здоров`я, внаслідок чого було порушено нормальний спосіб життя позивачки та потребувало додаткових зусиль з її боку. Враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, їх характер, тривалість і обсяг, ступень вини особи, яка завдала моральну шкоду, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача моральної шкоди суд задовольняє частково і приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача фізичної особи на користь позивачки розміру грошового відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000 гривень 00 копійок. Одночасно, при визначенні розміру відшкодування, суд враховує вимоги розумності і справедливості. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню у встановленому судом обсязі завданої позивачу моральної шкоди. При цьому, на підставі статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial