Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 04 серпня 2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у них є неповнолітні діти : дочки [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. . Подружнє життя у сторін не склалося через несумісність характерів та постійні сварки, крім того, відповідач часто зловживає спиртними напоями. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинилися. Просить шлюб з відповідачем розірвати. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала за обставин викладених в позовній заяві. Просила шлюб з відповідачем розірвати, на примирення не погодилася. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не зявився , причин своєї неявки суду не повідомляв, та заперечення на позов не подав. Суд, вважає що є всі підстави для заочного розгляду справи, тому ухвалює про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу,а тому суд вважає, що є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах. Відповідно до ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, сторони з 04 серпня 2006 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітні діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які проживають з позивачкою. Шлюб сторін не склався, у сторін відсутнє взаєморозуміння, склалися різні погляди на життя, вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. З грудня 2013 року шлюбні відносини сторін припинені, бюджет у кожного з них окремий. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливе, оскільки суперечило б інтересам сторін. Позивач не бажає продовжувати подружні стосунки. Спору про розподіл сумісно нажитого майна подружжя немає. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися з відповідачем не бажає, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе, і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Сторонами не заявлено спору щодо розподілу сумісного майна .

Outcome: approved