Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, покладених на нього законом, а саме не піклується про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріально не забезпечує дитину. Позивачка та її представник адвокат Середа В.Ю. (ордер серії ОД № 547905 від 02.09.2019 р) у судове засідання не з`явились, до суду надійшла заява від представника позивачки з проханням розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи є заява відповідача від 03.02.2017 р., посвідчена нотаріусом нотаріального округу Санкт - Петербурга, РФ Михайловою Г.А., про визнання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи у його відсутності. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - служба у справах дітей Ренійської районної державної адміністрації у судове засідання не з`явився, направив до суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: копія свідоцтва про народження [PERSON]. , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] ; заява [PERSON] та [PERSON] ; нотаріально посвідчена заява [PERSON] від 03.02.2017 р. про визнання позову; висновок Ренійської РДА про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження від 13.05.2008 р., актовий запис № 146, батьком [PERSON]. , вказаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] .. Приблизно з 2013 р. відповідач не приймає участі у вихованні доньки, не спілкується та не цікавиться станом її здоров`я та успіхами у навчанні, матеріально дитину не забезпечує. На даний час відповідач проживає в РФ, де в нього є інша родина. В матеріалах справи є нотаріально посвідчена заява відповідача про визнання позовних вимог в повному обсязі, що свідчить про фактичну відмову відповідача від батьківських прав по відношенню до своєї доньки, та носить свідомий характер. В свою чергу позивачка планує створити нову родину, її наречений став фактично батьком її доньки, піклується про її духовний та фізичний розвиток, та з метою створення повноцінної родини, планує вдочерити дитину. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Ст. 6 Декларації прав дитини проголошує, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Конвенцією про права дитини, що ратифікована Постановою ВРУ N 789-Х11 ( 789-12) від 27.02.91 р. та ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них, дитина має право на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки що до своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного із них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст. 164 ч. 1 п. 2 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року з послідуючими змінами від 19.12.2008 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вказано, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчуван ня, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як було встановлено судом, відповідач по справі є батьком малолітньої[PERSON] , [INFO] .. На протязі тривалого часу відповідач не приймає участі у вихованні доньки, не спілкується та не цікавиться станом її здоров`я, успіхами у навчанні, матеріально дитину не забезпечує. На даний час відповідач мешкає в РФ, створив іншу родину. [PERSON] фактично відмовився від батьківських прав відносно своєї доньки, про що свідчить нотаріально посвідчена заява відповідача, тобто нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками носять свідомий характер. Нехтування батьківськими обов`язками з боку батька, принижує гідність доньки, наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору. На даний час дитина отримує батьківське піклування з боку нареченого позивачки, який фактично замінює їй батька, забезпечує духовний та фізичний розвиток, та в подальшому, з метою створення повноцінної гармонійної родини, планує вдочерити дитину. Орган опіки та піклування Ренійської районної державної адміністрації вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітньої доньки [PERSON]. , [INFO] . Таким чином, оскільки нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками носять свідомий характер, з урахуванням висновку органу опіки та піклування Ренійської РДА, суд приходить до висновку, що позбавлення відповідача батьківських прав відноснойого малолітньої доньки [PERSON]. , [INFO] , буде відповідати інтересам дитини.

Outcome: approved