Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтовує посилаючись на те, що шлюб між нею та відповідачем [PERSON], був розірваний 10.06.2010 року про що складено актовий запис № 174. За час перебування в шлюбі, у них народилася одна дитина: [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з нею та перебуває на її повному утриманні. Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області по справі № 2-745/10 від 29 березня 2010 р. [PERSON] було зобов'язано сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі по 350 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Вона самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітню дитину, а також виконувати всі інші обов'язки, покладені на неї законом та необхідні для належного утримання їх дитини. Враховуючи той факт, що дитина подорослішала і витрати на неї кожного року зростають, вона не має можливості в повній мірі утримувати та виховувати їх дитину, оскільки ніде не працює, доходів не отримує, має на утриманні ще одну дитину [PERSON] [INFO], а отже її матеріальне становище значно погіршилося. При таких умовах, враховуючи вищевикладене просить врахувати майновий стан сторін та ту обставину, що з моменту постановляння рішення Тячівського районного суду від 29 березня 2010 року, за яким були враховані існуючі на той час обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 СК України, істотно зріс рівень споживчих цін та відповідно до цього з урахуванням вікових особливостей дітей зросли витрати на їхнє утримання, що вплинуло на її матеріальний стан у сторону його погіршення. Тому вважає, за необхідне збільшити розмір стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та визначити їх в твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 (дві тисячі гривень) на дитину щомісячно до досягнення нею повноліття. Окрім наведеного, згідно зі статтею 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов'язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобов'язань. Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Саме з такого розуміння зазначених норм матеріального права виходила судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в своїй постанові від № 6-300цс16 від 16 березня 2016р. Однак, відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов'язків щодо матеріального забезпечення дитини, аліменти не сплачує, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість із сплати аліментів. Згідно розрахунку заборгованості по утриманню аліментів відносно [PERSON]., що здійснений державним виконавцем Тячівського районного відділу ДВС загальна сума заборгованості по виплаті аліментів станом на 18.12.2017 р. становить 31 850.00 гривень. Тобто відповідач, достовірно знаючи про свій обов'язок сплачувати аліменти, маючи можливість сплачувати аліменти, адже постійно виїздить на сезонні роботи за кордон або ж працює по найму на території Закарпатської області, безпідставно аліменти не сплачує та ухилявся від їх сплати у різні періоди на протязі всього часу, за який присуджено сплачувати аліменти, чим поставив її у складне матеріальне становище, оскільки одній дуже важко утримувати сина та забезпечувати його всім необхідним для нормального розвитку і життя. Наявність заборгованості із виплати аліментів на її користь стверджується розрахунком заборгованості по утриманню аліментів від 18.12.2017 р. № 5182. За самостійно проведеними розрахунками, за періоди, у які виникли заборгованість із сплати аліментів, сума неустойки (пені), яку відповідач зобов'язаний сплатити на її користь складає всього 10 118.5 гривень. Просить суд збільшити розмір стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та визначити їх в твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 (дві тисячі гривень) на дитину щомісячно до досягнення нею повноліття та стягнути з відповідача в її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 10118,5 грн. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності. Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що в судовому засіданні встановлено, що рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 29.03.2010 року було стягнуто з [PERSON], на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] аліменти в розмірі 350 гривень щомісячно, до досягнення нею повноліття. Позивачка сама виховує дочку, проживає у власному будинку, відповідач з сім'єю не проживає, участі у вихованні і утриманні сина не приймає. що підтверджується актом матеріально-побутових умов. Позивачка має також на утриманні ще одну дитину від іншого шлюбу, що також підтверджується актом матеріально-побутових умов. Відповідач не має постійного місця роботи, а його доходи містять мінливий характер. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття Враховуючи наведене, суд вважає, що є підстави для застосування до відповідача примусового порядку стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). В інших випадках аліменти визначаються у частці від заробітку платника (ч. 1 ст. 183 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» з 1 січня 2018 року прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років становить 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень та від 6 до 18 років становить 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Під час вирішення будь яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей (ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України). Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду з позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи, що з часу присудження аліментів за рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 29 березня 2010 року збільшились ціни на матеріальні потреби, прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня 2018 року становить 1944 гривень та враховуючи матеріальне становище сторін, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, збільшити, розмір аліментів та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1500 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, з довідки державного виконавця Тячівського РВДВС вбачається, що заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом, виданим на виконання рішення суду від 29.032010 року, за період з 12.05.2010 року по 12.11.2017 року становить 31850,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Як вбачається з розрахунку позивача, вона просить стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів за період з 12.05.2010 року по 12.11.2017 року (включно) в розмірі 10118,5 грн. Неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Як встановлено судом, наданий позивачем розрахунок по пені вирахувано відповідно вище вказаного порядку рахування неустойки (пені), а тому сума неустойки ( пені) складає 10 118, 5 гривень. За таких обставин, суд вважає, що слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 12 травня 2010 року по 12 листопада 2017 року в розмірі 10 118,5 ( десять тисяч сто вісімнадцять ) грн. 50 коп.

Outcome: partial