Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог - Виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради про надання дозволу на виїзд за кордон без згоди батька. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що від шлюбних відносин із відповідачем мають доньку - [PERSON] . З 2010 року сторони припинили сімейні стосунки, позивачка проживає разом із дитиною. В липні 2021 року позивачка бажає вивезти дитину до Італії та країни Шенгенської зони на відпочинок та лікування. Відповідач не відповідає на прохання позивачки у наданні дозволу на виїзд дитини за кордон. Тому позивачка просить надати їй дозвіл на виїзд доньки [PERSON] , [INFO] до Італії, а також інших країн Шенгенської зони, на оздоровлення та відпочинок без дозволу (згоди) та супроводу батька дитини [PERSON] на строк у 3 місяці (з 1 липня 2021 року по 1 вересня 2021 року). Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву в якій просить справу розглядати в її відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи що не заявляє самостійних вимог - Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, вважає , що позов підлягає задоволенню. Виїзд дитини за кордон на оздоровлення відповідає інтересам дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно Кам`янець-Подільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №994 від 13 грудня 2007 року. В липні 2021 року позивачка бажає вивезти дитину до Італії на відпочинок та лікування та в інші країни Шенгенської зони , однак відповідач не відповідає на її прохання щодо надання дозволу на виїзд дитини за кордон, що унеможливлює бажання позивачки повезти дитину на оздоровлення. За змістом статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи у супроводі осіб, які уповноважені ними. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231 (зі змінами). Згідно з п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску. Діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише передбачено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Як зазначено у ч. 1 ст. 27 Конвенції про права дитини, Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Таким чином, незалежно від того проживають батьки дітей разом чи окремо вони зобов`язані піклуватись про них та забезпечувати всі необхідні умови для їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Позивачка зверталась до відповідача з приводу надання ним згоди на тимчасовий виїзд дитини за кордон , однак він такої згоди їй не надав, що підтверджується матеріалами справи. З довідки Комунального некомерційного підприємства «Центру первинної медико - санітарної допомоги Кам`янець - Подільської міської ради» від 19 травня 2021 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] потребує оздоровлення в умовах теплого вологого морського клімату. Враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, що тимчасовий виїзд дитини за кордон буде сприяти її розвитку та оздоровленню, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог, а тому слід надати [PERSON] дозвіл на тимчасове вивезення доньки - [PERSON] , [INFO] за межі України до Італії та Угорщини, Румунії, Болгарії, а також інших країн Шенгенської зони, на оздоровлення та відпочинок без згоди та супроводу батька дитини - [PERSON] строком на 3 місяці, в період з 01.07.2021 року по 01.09.2021 року та надати дозвіл на оформлення документів на виїзд . На підставі викладеного,

Outcome: approved