Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивачка звернулась з зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що працювала розподілювачем робіт обігового депо Фастів-2 з 1994 року. Згідно висновку МСЕК є інвалідом 2-ї групи безстроково і тому виконувала роботу з врахуванням стану здоров'я (інвалідності без фізичних навантажень). 13 серпня 2013 року їй повідомили, що її посада згідно наказу від 25.03.2013 року виведена із штатного розпису та запропоновано надати довідку про можливість виконання іншої роботи. Надалі наказом № 381 від 06.08.2013 року її було відсторонено від роботи, а наказом № 288/с від 03.12.2013 року її було звільнено з посади розподілювача робіт внаслідок невідповідності виконуваної роботи за станом здоров'я. В судовому засіданні позивачка уточнила свої позовні вимоги і просила визнати незаконними дії відповідача щодо виведення її посади із штатного розпису та звільнення її з роботи за ст. 40 п. 2 КЗпП, поновити її на попередній посаді з виплатою середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та стягнути 10 тис. грв. заподіяної їй моральної шкоди. Представник відповідача позов не визнала, в судовому засіданні пояснила, що 25.03.2013 року був затверджений штатний розпис, з якого була виведена посада «розподілювач робіт» в кількості 14 одиниць, а натомість введені додатково посади контролера, прибиральника, слюсаря. В результаті зазначених змін всі працівники були переведені на додатково введені посади, а не звільнені. [PERSON] також запропоновано іншу роботу, яка б не була їй протипоказана за станом здоров'я, але вона двічі проходила медичний огляд і її було визнано непридатною для виконання запропонованої їй роботи за станом здоров'я. За весь час роботи позивачка жодного разу не проходила медичне обстеження, як це передбачено. Крім того, позивачка хоча і рахувалась на посаді розпорядника робіт, виконувала інші роботи, а не ті посадові обов'язки, що передбачені посадовою інструкцією. Вислухавши пояснення сторін, покази свідка, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, враховуючи наступне. Судом встановлено: [PERSON] працювала на посаді розподілювача робіт обігового депо Фастів-2 відокремленого підрозділу локомотивного депо Козятин з 01.09.1999 року. Відповідно до довідки МСЕК від 18.03.2003 року при переогляді гр. [PERSON] встановлена 2 група інвалідності з дитинства довічно. Згідно висновку про умови та характер праці вона є непрацездатною в звичайних виробничих умовах і можлива адміністративно-господарська, бухгалтерська праця, праця, не пов'язана з рухом поїздів (а.с.23). 25.03.2013 року заступником начальника залізниці був затверджений штатний розпис працівників відокремленого підрозділу локомотивного депо Козятин ДТГО «Південно-західної залізниці» і посада «розподілювач робіт» була виведена зі штатного розпису. Наказом № 381 від 06.08.2013 року [PERSON] відсторонена від роботи без збереження заробітної плати. Допустити до роботи [PERSON] після проходження медичного огляду та надання медичної картки з відміткою про професійну придатність (а.с.12) і позивачці було направлено 2 повідомлення про необхідність надання довідки про результати огляду МСЕК і після отримання висновку буде запропонована інша посада, вакансія якої буде існувати (а.с.15), а також питання було передане для розгляду на засідання профкому, для узгодження звільнення (а.с.16). Згідно медичних довідок від 07.08.2013 та від 14.10.2013 р. при проходженні періодичного медичного огляду [PERSON] визнана непридатною для роботи прибиральниці виробничих приміщень (а.с. 13,14), вказану роботу було запропоновано позивачці після оптимізації штатних посад. 13.08.2013 року позивачці було направлено два повідомлення за № 307, в яких вказано, що посада розподілювача робіт виведена зі штатного розпису та на протязі двох місяців після отримання повідомлення їй буде запропонована посада та видана медична довідка на переведення на посаду, вакансія якої на той час буде існувати (а.с.15), а також питання про узгодження звільнення її згідно ст. 40 ч. 2 КЗпП України з відокремленого підрозділу локомотивного депо Козятин було передано для розгляду на засідання профкому (а.с.16). Станом на 19.11.2013 року [PERSON] відсторонена від роботи без збереження заробітної плати, так як не пройшла медогляд на запропоновану посаду прибиральника виробничих приміщень. Згідно виробничої характеристики [PERSON] перебувала на посаді розподілювача робіт, яка зі штатного розкладу виведена, і їй запропонована посада прибиральника виробничих приміщень, і в її обов'язки буде входити робота, яку вона виконувала: ведення технічної документації, тимчасові заміщення контролера, ведення кореспонденції, та інша технічна робота (а.с.22). За повідомленням ДЗ Вузлова лікарня ст. Фастів [PERSON] відповідно до наказу МОЗ України № 246 від 21.05.2007 року «Про затвердження Порядку ведення медичних оглядів працівників певних категорій» п.6.2.3 до роботи не придатна (а.с.50). Згідно Типової посадової інструкції прибиральника виробничих приміщень в функціональні обов'язки прибиральника не входить ведення технічної документації, заміщення контролера та ведення кореспонденції і за станом здоров'я [PERSON] є непридатною до роботи за професією прибиральника виробничих приміщень. Наказом начальника Локомотивного депо Козятин ДТГО № 90 від 02.02.2009 року всі працівники депо зобов'язані проходити медичну комісію та несуть відповідальність за несвоєчасність проходження медичного огляду. Згідно акту визначення категорій працівників, які підлягають попередньому (періодичному) медичним оглядам - розподілювач робіт повинен проходити медичний огляд 1 раз на рік (а.с 40-43). Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що позивачка [PERSON] рахувалась на посаді розподілювача робіт відокремленого підрозділу локомотивного депо Козятин, але фактично не виконувала роботи, передбачені посадовою інструкцією. Згідно наказу вона здійснювала контроль за проходженням медичного огляду працівників депо, але сама медичного обстеження не проходила жодного разу, навіть при прийнятті на роботу. Коли в депо була проведена оптимізація штатних посад з метою, щоб кожний працівник виконував обов'язки, покладені на нього посадовою інструкцією, позивачці запропонували іншу роботу, але вона за станом здоров'я медичну комісію не пройшла. За весь час роботи в депо вона жодного разу медичну комісію не проходила, не зважаючи на те, що вона повинна була контролювати проходження працівниками медичного огляду. На запити суду державним закладом Вузлова лікарня ст. Фастів надіслані повідомлення, що [PERSON] згідно медичного огляду лікарем-окулістом відповідно до наказу МОЗ України № 246 від 21.05.2007 року «Про порядок проведення медичних оглядів працівників певних категорій» п. 6.2.3 (зорова напруга) до роботи не придатна (а.с. 47, 50) та потребує за станом здоров'я переосвідчення на МСЕК, від якого вона відмовляється. Суд не погоджується з доводами представника позивача про те, що на підприємстві, де працювала позивачка, відбулось скорочення штату, оскільки це твердження спростовується наданими суду матеріалами, а саме: розпорядженням НЗЕ-1/419 від 13.12.2012 року щодо розгляду штатних розписів, наказом № 511, наказом № 189 від 02.04.2013 р., штатними розписами (а.с.55-65). Згідно довідки від 16.02.2014 року № 265 з відокремленого підрозділу локомотивного депо Козятин було звільнено 176 працівників і жодного звільнення за ст. 40 п. 1 КЗпП не проводилось (а.с.78). На думку суду звільнення [PERSON] з посади розподілювача робіт на підставі ст. 40 ч. 2 КЗпП України відбулось законно на підставі норм чинного законодавства: згоду на звільнення з роботи за станом здоров'я надав профспілковий комітет, позивачка своєчасно повідомлена про зміни в штатному розкладі, повідомлення їй було направлено в серпні, а звільнена вона була з роботи 03.12.2013 року (а.с.20). Звернення [PERSON] про законність її звільнення було розглянуто Козятинською територіальною профспілковою організацією і будь-яких порушень виявлено не було (а.с.26). Як пояснила в судовому засіданні представник відповідача, та підтвердила сама позивачка, [PERSON], працювала у відокремленому підрозділі Локомотивного депо і займала посаду згідно штатного розкладу розподілювача робіт, але фактично роботи за посадою та посадовими обов'язками ніколи не виконувала, вона виконувала роботи, що не входять до посадових обов'язків розподілювача робіт. При введенні нового штатного розкладу після оптимізації штатних посад, з 25 березня 2013 року посада розподілювач робіт виведена зі штатного розкладу і взагалі вказаної посади на підприємстві не існує. Посадові обов'язки, які виконували розподілювачі робіт, розподілили між іншими працівниками, ввівши інші посади: контролера верстатних і слюсарних робіт, прибиральника виробничих приміщень, слюсаря - ремонтника. При таких обставинах суд вважає, що поновити [PERSON] на неіснуючу посаду «розподілювача робіт» суд не має можливості, оскільки вона за станом здоров'я визнана непридатною для запропонованої їй вакантної роботи прибиральника виробничих приміщень, а також суд не наділений повноваженнями поновити гр. [PERSON] та зобов'язати відповідача надавати позивачці роботи, не передбачені посадовою інструкцією для конкретної посади. Позовні вимоги позивачки про визнання незаконними дій відокремленого підрозділу локомотивного депо Козятин ДТГО ПЗЗ щодо виведення посади розподілювача робіт із штатного розпису, суд також вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки встановлювати кількісний штат працюючих та визначати посадові обов'язки працівників є прерогативоюкерівництва, а не суду, так як позивачка в судовому засіданні наполягала поновити її на посаді «розподілювача робіт», відновивши вказану посаду в штатному розкладі з виконанням нею робіт, які вона виконувала не згідно з посадовими обов'язками «розподілювача робіт», а ті, які їй доручались. Відповідно до ст. 32 КЗпП України власник або уповноважений ним орган не має права переміщати працівників на роботу, протипоказану йому за станом здоров'я. Тому згідно висновку медичної комісії гр. [PERSON] не придатна для роботи за професією прибиральниця, а посадові обов'язки «розподілювача робіт» вона ніколи не виконувала, а тільки рахувалась на вказаній посаді і медичну комісію на зайняття вказаної посади розподілювача робіт вона ніколи не проходила. Враховуючи наведене, суд вважає, що звільнення позивачки з роботи є законним та не суперечить вимогам ч. 2 ст. 40 КЗпП України, оскільки в силу зазначеної статті підставою для припинення трудового договору є виявлена невідповідність працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров'я, що перешкоджає продовженню даної роботи.

Outcome: dismissed