Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері, в обґрунтування якого посилалась на те, що вона народилась [INFO] та з 2009 року є пенсіонером за віком, отримуючи пенсію у мінімальному розмірі в сумі 2100 грн. на місяць та не маючи інших джерел доходу. Додавала, що вона зареєстрована з онуком, [PERSON] , [INFO] , який є сином відповідача, але фактично проживає одна у [ADDRESS] . Пенсія, яку вона отримує, не забезпечує її необхідним мінімумом проживання, оскільки значна частина пенсії відразу йде на оплату комунальних послуг, якої ледь вистачає на харчування. У зв`язку з неможливістю сплачувати послуги своєчасно вже накопичилася заборгованість з квартирної плати в сумі 1110,15 грн. та з оплати за послуги постачання теплової енергії в сумі 18951,85 грн. Додавала, що вона є хворою людиною, тому потребує постійного лікування, на що витрачаються чималі кошти. Натомість відповідач, її син, не допомагає позивачці, не надаючи матеріальної допомоги навіть для сплати комунальних послуг на квартиру, де зареєстрований його малолітній син. При цьому відповідач працює. На підставі викладеного просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на свою користь на її утримання у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та довічно. Не погоджуючись із заявленими вимогами, відповідач подав суду письмовий відзив, за яким вказував, що [PERSON] дійсно є його матір`ю, з якою по [ADDRESS] разом зареєстрований син відповідача, [PERSON] , [INFO] . Зазначав, що квартплата та теплопостачання нараховуються на спірне житло, виходячи з його площі, а не від кількості зареєстрованих осіб у ньому. При цьому заборгованість по сплаті комунальних послуг виникла у позивача задовго до звернення з таким позовом до суду. Додавав, що з виписки з амбулаторної карти позивачки не вбачається з якого саме часу [PERSON] взята на «Д» облік з діагнозом: атеросклеротичний кардіосклероз, а також не визначено конкретний перелік ліків та не долучено чеки щодо придбання виписаних позивачці препаратів, тобто не надано документів, що підтверджують відповідний стан здоров`я та необхідність додаткових витрат позивачки на лікування. Також зазначав, що він на теперішній час не працевлаштований, не отримує доходу, не має у власності нерухомого майна, через що вимушений жити у орендованій квартирі, маючи на утриманні сина, [PERSON] , 2011 р. н., на якого добровільно сплачує аліменти та який часто хворіє, що потребує додаткових витрат на його лікування. Отже, просив суд у задоволенні позову [PERSON] відмовити повністю. Позивачка, [PERSON] , у судовому засіданні повністю підтримуючи заявлені нею позовні вимоги, а також заперечуючи проти відзиву [PERSON] , вказувала, що вона вимушена сплачувати комунальні платежі на [ADDRESS] за свого онука, сина відповідача, хоча його вона не бачила з 2014 року. При цьому її син, [PERSON] , не бажає ані добровільно їй допомагати по утриманню квартири, ані зняти з реєстрації з місця проживання позивачки свого сина, [PERSON] . Також зазначала, що у лікарській довідці відносно онука, [PERSON] , не вказано діагноз захворювання дитини. Таким чином, оскільки її син має кошти для оплати оренди за житло по [ADDRESS] , маючи при цьому зареєстроване місце реєстрації, то він, будучи працездатним, має сплачувати їй аліменти в розмірі 3000 грн. на її утримання щомісячно. Просила задовольнити позов. Відповідач, [PERSON] , до судове засідання не з`явився, будучи про день та час слухання справи повідомленим належним чином, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності у присутності його представника Наливай О. С . Представник відповідача, адвокат Наливай О. С., будучи про день та час слухання справи повідомленою належним чином, надала суду клопотання про відкладення розгляду справи, мотивуючи його тим, що позивачці потрібен час для підготовки відповіді на відзив [PERSON] . З огляду на це суд зазначає, що за ч. 1 ст. 223 ЦПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Так на підставі ч. 2 ст. 223 ЦПК суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з підстав першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. В той же час згідно із ч. 3 ст. 223 ЦПК, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин. З огляду на викладене, суд зазначає, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд зауважує, що згідно із ч. 1, 5 ст. 178 ЦПК у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову, до якого додаються докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача. Натомість, на підставі ч. 1 ст. 179 ЦПК у відповіді на відзив позивач викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх визнання або відхилення. При цьому суд звертає увагу на те, що за ч. 2, 4 ст. 174 ЦПК заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Однак подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до принципу диспозитивності, закріпленому у ст. 13 ЦПК, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках. Суд зазначає, що за ч. 3 ст. 13 ЦПК учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таким чином, суд, з`ясувавши у судовому засіданні думку [PERSON] , яка, вчасно отримавши відзив від [PERSON] та ознайомившись із ним, не забажала використати надане їй право на подання відповіді на відзив, встановив, що підстав для відкладення розгляду справи з наведених адвокатом відповідача підстав у суду немає. Виходячи з наведеного мотивування, враховуючи принцип диспозитивності, позицію відповідача, який виклав свої заперечення проти позову у письмовому відзиві, долучивши до нього відповідні докази, суд,

Outcome: partial