Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

Позивачка звернулася до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем та стягнути аліменти на утримання дитини, та пояснює що, шлюб зареєстрований 30 грудня 2006 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 1000. Від шлюбу сторони мають дитину- сина [PERSON] [INFO] року народження. Причиною розпаду сім'ї стало те, що у сторін різні погляди на життя, постійні сварки та негаразди в сім'ї призвели до втрати почуттів кохання та взаємо порозуміння. Шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться. В подальшому однією сім'єю проживати не бажають. Також позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, мотивуючи тим, що відповідач не надає допомоги на утримання дитини, а дитина мешкає з позивачко, яка не може в повному обсязі забезпечити дитину. Позивачка просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1800 гривен. Сторони в судове засідання не з'явились. Надали до суду заяви, де просили розглядати справу за їх відсутності. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб від 30 грудня 2006 року, виданого 30.12.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 1000 сторони вступили в зареєстрований шлюб. За час сумісного проживання між сторонами виникали постійні свари та негаразди, що негативно відображалося на їх стосунках. Сторони на даний час однією сім'єю не проживають, сімейних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, характер взаємостосунків, що склалися, свідчить про повний розпад сім'ї. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, що має істотне значення. Сторони однією сім'єю не проживають, в майбутньому не бажають існувати як одна сім'я. Відповідно до свідоцтва про народження від 28 травня 2008 року серія 1-ВЛ № [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 3 Харківського міського управління юстиції батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] Згідно ст. 8 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя до свого житла і кореспонденції. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року дитина має право на фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток. Згідно ст. 28 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року дитина має право на освіту. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З пояснень відповідача він проживає окремо, має іншу сім»ю, отримує стабільну заробітну плату, працює ДП « Харківський завод спеціалізованих машин», хронічних захворювань та інвалідності не має. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан і здоров'я, та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів на інших членів родини чи інших осіб. Виходячи з вищевикладеного суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, а саме стягнути з відповідача суму аліментів в розмірі 1\\4 частини доходу щомісячно . Приймаючи таке рішення, суд виходив з того, що позивачка зазначила, що в середньому в місяць витрачає на дитину близько чотирьох тисяч гривен, проте з ростом цін та нестабільністю не може бути впевненою, що цієї суми буде вистачати на утримання сина. Враховуючи все вищевикладене, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення аліментів, такими, що підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: partial