Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягнення аліментів вказуючи на те, що спільному шлюбі в них народилася донька [PERSON] [INFO] Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 25 квітня 2006 року з [PERSON] на утримання доньки стягуються аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 125,00 грн. щомісячно. На даний час матеріальний стан відповідача змінився. Він працює і має постійний та регулярний заробіток. З огляду на вік дитини, прожитковий мінімум для неї, обовязок батьків забезпечити достатнє утримання дитини, належні умови для її розвитку, навчання, зважаючи на працездатний вік батька, позивачка просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначених за рішенням суду з твердої грошової суми на 1\\4 частку всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, так як стягуваний з відповідача розмір аліментів у твердій грошовій сумі 125,00 грн. щомісячно не є достатнім для забезпечення необхідного матеріального життя дитини, та є нижчим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка не зявилася, але надіслала до суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити в повному обсязі. В судове засідання відповідач не зявився по невідомим суду причинам, хоча належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи, що підтверджується поштовою розпискою про вручення повістки. За таких обставин проводиться заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, що рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 25 квітня 2006 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] 13.07.2003р. стягнено аліменти у розмірі 125,00 грн. щомісячно. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. З ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.І ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розмір аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. З ст. 181СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Правова позиція Верховного Суду України, висловлена у постанові від 05 лютого 2014 року, справа №6-143цс13. На думку суду, на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку діти, природно, потребують більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. Крім того, з часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку: на час присудження аліментів дитина належала до категорії дітей віком до 6-ти років, прожитковий мінімум на дитину цього віку на місяць становив 755, 00 грн., а на час ухвалення зазначеного судового рішення, дитина належать до категорії дітей віком від 6-ти до 18-ти років, прожитковий мінімум на дитину цього віку на місяць становить 1356,00 грн. Враховуючи наведене, суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача, підлягає збільшенню з 125,00 грн. на ? частину з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, що буде законним і справедливим і відповідатиме інтересам сторін, а що саме головне - дитині. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні, з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved