Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,посилаючись на те, що [INFO] у селищі Новоархангельськ Новоархангельського району Кіровоградської області у віці 74 років померла її мати - [PERSON] , що підтверджує свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Позивачка є єдиною спадкоємицею за законом [PERSON] . Після смерті матері вона прийняла частину спадщини, про що приватним нотаріусом Новоархангельського нотаріального округу 16.11.2016 року на ім`я позивачки видано свідоцтво про спадщину. За життя мати, починаючи з 17.08.1992 року і до дня її смерті, проживала єдиною сім`єю без реєстрації шлюбу із [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Після смерті чоловіка мати прийняла спадщину та до 2000 року проживала в будинку, що був їх спільною сумісною власністю, стала розпоряджатись його майном. У 2019 році позивачці стало відомо про те, що за життя [PERSON] мав право на земельну частку (пай) в КСП ім. Енгельса Новоархангельського району Кіровоградської області. В усній формі позивачка звернулась до Новоархангельської РДА, де їй повідомили, що дійсно на підставі рішення Новоархангельської РДА №184-р від 29.08.1996 року [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром у 6 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки у натурі (на місцевості) в КСП ім. Енгельса Новоархангельського району Кіровоградської області, про що на його ім`я 26 березня 1997 року був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КР № 0064236 і позивачці видано копію даного сертифікату. Оригінал даного сертифікату втрачено матір`ю позивачки. Оскільки у позивачки відсутній оригінал даного документу, то вона не може звернутись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини на вказану земельну частку (пай). Їй достовірно відомо про те, що нотаріус може видати свідоцтво про спадщину тільки на підставі оригіналів документів, що посвідчують певне право. Крім того, без судового рішення позивачка не може довести факт проживання однією сім`єю її матері [PERSON] та [PERSON] . Факт проживання однією сім`єю матері позивачки [PERSON] та [PERSON] підтверджується довідкою Новоархангельської селищної ради № 4830 від 07.06.2019 року, складеною на підставі погосподарської книги. З погосподарської книги вбачається, що [PERSON] , як голова двору, та [PERSON] , як його дружина, володіли власністю - житловим будинком та земельною ділянкою в с. Солдатське Новоархангельського району Кіровоградської області, які віднесені до суспільної групи господарства - колгоспних дворів. [PERSON] вибув із членів колгоспного двору у зв`язку із смертю [INFO] , а [PERSON] 25.08.2000 року у зв`язку із виїздом у місце іншого проживання. Факт смерті [PERSON] [INFO] підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00022802851 від 10.09.2019 року. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04.08.2015 року . В зв`язку з тим, що спадкодавцем втрачено оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) в газеті Новоархангельського району «Колос» за №28 (11082) від 11.07.2019 року опубліковано оголошення такого змісту: «втрачений сертифікат серії КР № 0064236 виданий 26 березня 1997 року Новоархангельською районною державною адміністрацією, виданий на ім`я [PERSON] , вважати не дійсним». Як вказано вище, видача сертифікату на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] ніким не оскаржено, тому його право на земельну частку (пай) входить до складу спадщини, яка відкрилась після його смерті і прийнята матір`ю позивачки, як дружиною померлого. Як вказано вище, мати проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу із [PERSON] і після його смерті ще два роки проживала в будинку, який належав їм як сумісна власність колгоспного двору, тому вона вважається особою, що прийняла спадщину, а позивачка, як донька [PERSON] є її спадкоємицею, а отже має право спадкування земельної частки (паю), що за життя належала [PERSON] та прийнята як спадщина моєю матір`ю [PERSON] . Таким чином, позивачка не в змозі оформити відповідно до вимог діючого законодавства право на земельну ділянку, право на яку забезпечено сертифікатом на земельну частку (пай) серії КР № 0064236 виданого 26 березня 1997 року Новоархангельською районною державною адміністрацією. Позивачка просила суд встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки - [PERSON] та [PERSON] з 17.08.1992 по [INFO] , а також визнати за нею у порядку спадкування право на земельну частку (пай) площею 6 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у КСП ім. Енгельса, що розташована на території Новоархангельської селищної ради Новоархангельського району Кіровоградської області. Позивачка в судове засідання не з`явилася, але від неї надійшло клопотання, у якому остання просила суд розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача - Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, але подав суду пояснення, у якому розгляд справи просив проводити за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд вважає, що судове засідання можливо провести за відсутності сторін, враховуючи їх позиції, викладені у клопотаннях. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні суду пояснили, що вони за життя знали померлих. Вони були їхніми сусідами. Їм відомо, що останні все життя проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, піклувались один про одного, у побуті поводили себе, як чоловік та дружина. Також зазначили, що дітей та близьких родичів у померлого [PERSON] не було. Позивачка єдина спадкоємиця після смерті [PERSON] . Суд вважає, що судове засідання можливо провести за відсутності сторін на підставі наявних в цивільній справі доказах. Заслухавши свідків та дослідивши матеріали цивільної справи в сукупності, суд приходить до висновку, що цивільний позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ч .1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Ч. 1 ст. 13 ЦПК України вказує на те, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ч. 1 ст. 30 ЦПК України передбачено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. П. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначає, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. У ч. 1 ст. 316 ЦПК України передбачено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя. Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Принципом верховенства права, визнається, що людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, 26 березня 1997 року Новоархангельською районною державною адміністрацією видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КР №0064236 на ім`я [PERSON] про те, що на підставі рішення Новоархангельської районної державної адміністрації від 29.08.1996 року №184-р йому належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Енгельса (світлокопія сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР №0064236 ) /а.с.10/. [INFO] в с. Солдатське Новоархангельського району Кіровоградської області помер [PERSON] (світлокопія повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00022802851 ) /а.с.18/. Відповідно до довідки Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області №2539 від 10.06.2019 року [PERSON] - [INFO] дійсно був зареєстрований та проживав до дня смерті [INFO] по [ADDRESS] . За даною адресою на момент смерті [PERSON] проживала з 17.08.1992 року по 25.08.2000 року співмешканка: [PERSON] - [INFO] /а.с.14/. Крім того, з витягу з погосподарчої книги №430 від 07.06.2019 року, виданого Новоархангельською селищною радою Кіровоградської області, вбачається, що згідно з погосподарської книги села [ADDRESS] були зареєстровані, проживали однією сім`єю та вели спільне господарство: [PERSON] , [INFO] з 17.08.1992 року подень смерті [INFO] ; [PERSON] - [INFO] з 17.08.1992 року по 25.08.2000 рік /а.с.11-13/. Зі світлокопії свідоцтва про народження (серії [NUMBER] ) та світлокопії свідоцтва про укладення шлюбу (серії [NUMBER] ) вбачається, що [PERSON] доводилась матір`ю позивачці /а.с.15,16/. [INFO] в смт Новоархангельськ Кіровоградської області померла [PERSON] (світлокопія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] ) /а.с.17/. Відповідно до світлокопії свідоцтва про право на спадщину за законом серії НВІ №587425 від 16.11.2016 року позивачка є спадкоємицею майна померлої матері, а саме земельної ділянки № [NUMBER] , загальною площею 5,15 га, що розташована на території Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області /а.с.19/. З довідки Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області №3837 від 14.11.2019 року вбачається, що на земельну частку (пай), що призначена для відведення [PERSON] згідно сертифікату на право на земельну частку обмеження та обтяження на використання земельної ділянки не встановлювались і не реєструвались. Крім того, довідкою Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області № 3833 від 14.11.2019 року підтверджується той факт, що станом на 01 листопада 2019 року єдиним спадкоємцем майна, яке належало [PERSON] - [INFO] , який помер [INFO] , є його співмешканка - [PERSON] - [INFO] , яка померла [INFO] , єдиним спадкоємцем після смерті є донька: [PERSON] - [INFO] , інші спадкоємці - відсутні. Для розшуку оригіналу вищевказаного правовстановлюючого документа позивачка зверталася до районної газети «Колос» з відповідним оголошенням (світлокопія примірника районної газети «Колос» №28 (11082) від 11 липня 2019 року) /а.с.21/. Своєю постановою приватний нотаріус Малютяк А.В. відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] /а.с.20/. Задовольняючи позовні вимоги, суд враховує наступні положення матеріального та процесуального права. Наступними нормами матеріального права закріплено право та перехід прав та обов`язків від особи, яка померла до спадкоємців. В нормах ЦК 1963 року, які застосовуються до даних правовідносин, оскільки події (спадкування майна) відбувались до набрання чинності чинним ЦК 2004 року. Так у ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) вказано, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Ст. 527 ЦК України (в редакції 1963 року) визначає, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) наголошує на тому, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) констатує, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. В розумінні ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Суд також зауважує на тому, що на даний час спадкове майно не оформлено, та набрав чинності новий ЦК, положення якого при розгляді даного спору не будуть застосовуватись, оскільки правила п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК слід застосовувати, якщо спадщина відкрилась після 1 липня 2003 року, проте не була прийнята ніким зі спадкоємців, що мають право спадкування відповідно до норм ЦК УРСР. Суд також констатує, що оформлення спадщини можливе у нотаріуса лише за наявності оригіналу правовстановлюючого документу, в разі його відсутності питання, щодо визнання права на спадкове майно вирішується у судовому порядку. Як вбачається в нашому випадку померла [PERSON] після смерті [PERSON] була єдиним спадкоємцем належного останньому майна та вона фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, дана обставина також підтверджується довідками Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області №430 від 07.06.2019 року, № 2539 від 10.06.2019 року та № 3833 від 14.11.2019 року. Разом з тим померла [PERSON] не переоформила на себе спадщину після смерті [PERSON] , але враховуючи положення зазначених статей вважається такою, що прийняла спадщину. Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КР № 0064236 не було успадковане, оскільки позивачці не було відомо про нього, дана обставина стала їй відома в 2019 році. Відповідно до положень п.17 розділу Х Перехідних положень ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. В пунктах 2, 10, 11 постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). У ч. 1 ст. 78 ЗК України дана дефініція права власності на землю, зокрема це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно ч. 1 ст. 79 ЗК України - земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Суб`єктами права власності на землю є: громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності (п. а ч. 1 ст. 80 ЗК України). Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: прийняття спадщини (п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України). Нормами прямої дії, а саме ст. 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. З даної норми процесуального права випливає, що суд в разі наявності певних доказів повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Досліджені письмові докази та показання свідків переконливо вказують, що померлі [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, як чоловік і дружина. Встановлення факту родинних відносин потрібно позивачці для успадкування належного їй права. Аналізуючи викладене, суд зважує на те, що спадкове право це один з інститутів цивільного права, в якому мають визначатися межі дозволенної поведінки суб`єктів спадкових правовідносин. Спадкуванням слід розуміти перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У законодавстві закріплюється традиційний підхід, згідно яким до складу спадщини належать усі права та обов`язки спадкодавця, їх перехід до спадкоємця здійснюється у порядку правонаступництва. Спадкове правонаступництво має універсальний характер, що вказує на те, що спадкоємець спадкує усі права та обов`язки спадкодавця, за винятком тих, які за своє природою не можуть бути передані іншій особі. Судовий процес, щодо спадкування має на меті, захист порушених чи оспорюваних або охоронюваних законом інтересів. Також суд окремо зазначає, щодо визнання позову відповідачем саме по собі вказує, що існують обставини, які унеможливлюють успадкування позивачкою належного їй права на нерухоме майно, що саме по собі підлягає судовому захисту і як наслідок задоволення позову. Враховуючи вищевказані обставини та викладені норми права, суд приходить до наступного мотиваційного висновку, що позивачка є спадкоємицею права на нерухоме майно, що залишилось після смерті [PERSON] , бажає успадкувати це право, майно, яке буде успадковане за цим правом, не виключено із цивільного обігу, а тому за даних обставин вона в жодному разі не може бути позбавлена належного їй права та її право підлягає судовому захисту. На підставі наведеного та

Outcome: approved