overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить суд ухвалити рішення, яким встановити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Спадщину після її смерті, відповідно до ст.549 ЦК України (1963р.) прийняв її батько [PERSON] , шляхом вступу в управління спадковим майном. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина. Вона є спадкоємцем за законом. До складу спадкового майна входить земельна частка (пай) розміром 2,17 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Будеразької сільської ради Здолбунівського району Рівненської області і належала спадкодавцю на підставі сертифікату серії РВ № 0073036. На даний час вона не може оформити спадщину в нотаріальній конторі, оскільки пропустила шестимісячний строк подачі заяви. Вважає, що строк пропустила з поважних причин, оскільки протягом останніх років постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і в зв`язку з цим вважала, що прийняла спадщину. В судове засідання позивач не з`явилася. Від неї надійшла заява, в якій вона просить справу розглянути без її участі, позов підтримує повністю і просить задовільнити його. Представник Будеразької сільської ради в судове засідання не з`явився. У листі наданому суду не заперечує щодо визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Справу просить розглянути без участі представника сільської ради. Згідно ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, що визнаються сторонами по справі. Визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому просять визнати за нею право власності на земельну ділянку мотивуючи тим, 17.01.2007 року помер батько позивачки [PERSON], який проживав в с.Залуччя -Долішнє Снятинського району, Івано-Франківської області. [PERSON], рішенням Горішньозалучанської сільської ради від 29 грудня 2002 року було надано у приватну власність земельну ділянку розміром - 1,96 га, яка розташована на території Горішньозалучанської сільської ради. Згідно цього рішення від 14 лютого 2003 року йому був виданий Державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку. В даний час позивачка звернулася до нотаріуса за оформленням свідоцтва на одержання спадщини за законом згідно заповіту на цю земельну ділянку, але їй було відмовлено із -за відсутності даного державного акту, а тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала повністю і просила їх задоволити справу слухати за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій зазначив, що проти позову не заперечує, просив справу розглядати за його відсутності. Суд, дослідивши і перевіривши зібрані докази, встановивши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. З свідоцтва про смерть виданого на [PERSON] слідує, що останній помер 17.01.2007 р., останньому на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 14.02.2003 р. належала земельна ділянка на території Горішньозалучанської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1.96 га, згідно заповіту від 16.01.2007 р. посвідченого секретарем Горішньозалучанської сільської ради [PERSON] заповів все своє майно на користь [PERSON], з довідки від 19.06.2015 р. виданої першою Снятинською нотаріальною конторою слідує, що після смерті [PERSON], який помер 17.01.2007 р.,спадкова справа не заведена, згідно довідки відділу Держземагентства у Снятинському районі за [PERSON] станом на 01.01.2013 р. зареєстровано земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва Державний акт РІ №195795 на площу 1,96 га від 14.02.2003 р., з довідки від 10.07.2015 р. виданої Горішньозалучанською сільською радою слідує, що на день смерті 17.01.2007 р. [PERSON] разом із ним в господарстві були зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі встановленого ст.1225 ЦК України, ст. 392 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому просять визнати за нею право власності на земельну ділянку мотивуючи тим, [INFO] року померла бабка позивачки [PERSON]., яка проживала в с.Вовчківці Снятинського району, Івано-Франківської області останній за рішенням Вовчківської сільської ради від 23 жовтня 2002 року було надано у приватну власність земельну ділянку розміром - 1,25 га, яка розташована на території Вовчківської сільської ради. Згідно цього рішення від 18 лютого 2003 року їй був виданий Державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку. В даний час позивачка звернулася до нотаріуса за оформленням свідоцтва на одержання спадщини за законом згідно заповіту на цю земельну ділянку, але їй було відмовлено із -за відсутності даного державного акту, а тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала повністю і просила їх задоволити справу слухати за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій зазначив, що проти позову не заперечує, просив справу розглядати за його відсутності. Суд, дослідивши і перевіривши зібрані докази, встановивши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. З свідоцтва про смерть виданого на [PERSON] слідує, що остання померла [INFO] р., останній на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 18.02.2003 р. належала земельна ділянка на території Вовчківської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1.25 га, з довідки від 23.06.2015 р. виданої першою Снятинською нотаріальною конторою слідує, що після смерті [PERSON]., яка померла [INFO] р. на підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом від 01.06.2011 р. заведена спадкова справа, , з довідки від 08.07.2015 р. виданої відділом Держземагенства у Снятинському районі слідує, що за [PERSON]. станом на 01.01.2013 р. на території Снятинського району зареєстровано земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва державний акт РІ [NUMBER] на площу 1,25 га. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі встановленого ст.1225 ЦК України, ст. 392 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просять суд, визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 20 у буд. № 2 по вул.. Ю.Олеші в м. Одесі. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити. Відповідачі до судового засідання не зявилися, сповіщалися належним чином, причини неявки не повідомили. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, показання свідків [PERSON], [PERSON], вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою [INFO]. [PERSON], [PERSON] фактично за цією адресою не проживають вже понад 6 місяців, що підтверджується актами підписаними сусідами та показаннями свідків. Власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] Згідно ст. 391 Цивільний кодекс України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 71 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 Житлового кодексу УРСР Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Реєстрація відповідачів у квартирі, що належить позивачу позбавляє його можливості вільно розпорядитися своїм майном, як власника. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а у ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Також, статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, на підставі наведеного суд вважає можливим позов [PERSON] задовольнити, визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 20 у буд. № 2 по вул.. Ю.Олеші в м. Одесі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просять суд визнати [PERSON] права користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] надала до суду заяву, у якій просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] надав до суду заяви, у якій просив справу розглядати за його відсутності позов просить задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою кв. № 4 у будинку 6 по пров.. Ушинського в м. Одесі. [PERSON] фактично за цією адресою не проживає вже понад 6 місяців, що підтверджується актами підписаними сусідами. Власником кв. 4 у будинку 6 по пров.. Ушинського в м. Одесі є позивачка. Згідно ст. 391 Цивільний кодекс України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 71 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 Житлового кодексу УРСР Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Реєстрація відповідачів у квартирі, що належить позивачам позбавляє їх можливості вільно розпорядитися своїм майном, як власників. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а у ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Також, статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, на підставі наведеного суд вважає можливим позов [PERSON] задовольнити, визнати [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просять суд, визнати [PERSON] таким, що втратив правив право користування [ADDRESS]. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити. Відповідач до судового засідання не зявився, сповіщався належним чином, причини неявки не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, показання свідків [PERSON], [PERSON], вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO]. [PERSON] фактично за цією адресою не проживає вже понад 6 місяців, що підтверджується актами підписаними сусідами та показаннями свідків. Власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] Згідно ст. 391 Цивільний кодекс України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 71 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 Житлового кодексу УРСР Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Реєстрація відповідачів у квартирі, що належить позивачу позбавляє його можливості вільно розпорядитися своїм майном, як власника. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а у ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Також, статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, на підставі наведеного суд вважає можливим позов [PERSON] задовольнити, [PERSON] таким, що втратив правив право користування [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому ставить питання про розподіл спільного майна подружжя, а саме: житлового будинку та земельних ділянок, що розташовані в м. Полонне по вул. Суворова, 13, автомобіля, мотоцикла та мотокоси. З метою забезпечення позову [PERSON] подала заяву про накладення арешту на автомобіль легковий седан марки VAZ модель 21154, реєстраційний номер [NUMBER], 2010 року випуску, дата реєстрації 29.12.2010 року. Свою вимогу мотивувала тим, що відповідач є власником автомобіля та на даний час їй стало відомо, що він має намір продати згаданий транспортний засіб. Дослідивши матеріали позову, суд вважає, заява позивачки підлягає задоволенню. Відповідно до ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, при цьому забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. Оскільки, в конкретному випадку невжиття заходів забезпечення позову може зробити в подальшому неможливим виконання судового рішення, тому суд вбачає підстави для накладення арешту на транспортний засіб, який зареєстрований за [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, де вказує, що з відповідачем зареєструвала шлюб 01 жовтня 2010 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що сімейні відносини не склалися, спільне господарство між сторонами не ведеться. Шлюбно-сімейні відносини припинено. Позивачка суду надала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить оголошення в газеті, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони одружені з 01 жовтня 2010 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З урахуванням викладеного і через небажання сторін примиритися, відсутності взаємної допомоги, втрати почуттів любові та поваги, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Позовна вимога щодо стягнення аліментів на утримання дитини не підлягає задоволенню, оскільки такі позовні вимоги подаються окремою позовною заявою та розглядаються в межах іншого позовного провадження.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, де вказує, що з відповідачем зареєструвала шлюб 01 червня 2002 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що сімейні відносини не склалися, спільне господарство між сторонами не ведеться. Шлюбно-сімейні відносини припинено. Позивачка в судове засідання не з?явилася, про час і місце його проведення повідомлялася належним чином, суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони одружені з 01 червня 2002 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З урахуванням викладеного і через небажання сторін примиритися, відсутності взаємної допомоги, втрати почуттів любові та поваги, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, де вказує, що з відповідачем зареєструвала шлюб 03 вересня 1983 року. Від спільного подружнього життя мають двох повнолітніх дітей - [PERSON], 1984 року народження та [PERSON], 1990 року народження. Позивачка вказує, що сімейні відносини не склалися, спільне господарство між сторонами не ведеться. Шлюбно-сімейні відносини припинено. Позивачка суду надала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить оголошення в газеті, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони одружені з 03 вересня 1983 року. Від спільного подружнього життя мають двох повнолітніх дітей - [PERSON], 1984 року народження та [PERSON], 1990 року народження. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З урахуванням викладеного і через небажання сторін примиритися, відсутності взаємної допомоги, втрати почуттів любові та поваги, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, де вказує, що з відповідачем зареєструвала шлюб 04 червня 1983 року. Від спільного подружнього життя мають двох повнолітніх дітей. Позивачка вказує, що сімейні відносини не склалися, спільне господарство між сторонами не ведеться. Шлюбно-сімейні відносини припинено. Позивачка суду надала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить оголошення в газеті, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони одружені з 04 червня 1983 року. Від спільного подружнього життя мають двох повнолітніх дітей. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З урахуванням викладеного і через небажання сторін примиритися, відсутності взаємної допомоги, втрати почуттів любові та поваги, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, де вказує, що з відповідачем зареєструвала шлюб 05.04.1991 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що сімейні відносини не склалися, спільне господарство між сторонами не ведеться. Шлюбно-сімейні відносини припинено. Позивачка суду надала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі. Відповідач надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони одружені з 05.04.1991 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З урахуванням викладеного і через небажання сторін примиритися, відсутності взаємної допомоги, втрати почуттів любові та поваги, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, де вказує, що з відповідачем зареєструвала шлюб 06.06.1992 року. Позивачка вказує, що сімейні відносини не склалися, спільне господарство між сторонами не ведеться. Шлюбно-сімейні відносини припинено. Позивачка суду надала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить оголошення в газеті, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони одружені з 06.06.1992 року, спільних дітей у сторін не має. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З урахуванням викладеного і через небажання сторін примиритися, відсутності взаємної допомоги, втрати почуттів любові та поваги, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved