Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 28.08.1994 перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому у виконавчому комітеті Петрівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, актовий запис № 8. Від шлюбу мають сина, [PERSON] , [INFO] та сина, [PERSON] , [INFO] . Причиною розлучення стало те, що вони не змогли по взаємній згоді вирішувати питання подружнього життя. Позивачка на примирення не згодна, оскільки впевнена, що зберегти сім`ю неможливо, тому просить розірвати шлюб з відповідачем. Згідно ухвали\~суду від\~24\~травня2021\~сторонам було\~визначено строк для примирення 2 місяці. Ухвалою суду від 26 липня 2021 року підготовче провадження закрите та справа призначена до судового розгляду на 15 вересня 2021 року. Позивачка в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 21). Відповідач до суду також не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судової повістки (а.с.31). Враховуючи те, що сторони до суду не з`явились, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.247 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що з 28.08.1994 сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому у виконавчому комітеті Петрівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, актовий запис № 8, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Від шлюбу мають двох повнолітніх синів, [PERSON] , [INFO] та сина, [PERSON] , [INFO] (а.с.4,5). Відповідно до ст. ст. 21, 24\~Сімейного кодексу\~України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до\~\~ч.3 ст.\~109\~\~Сімейного\~кодексу України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. В пункті 10 Постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено,\~що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. З урахуванням вимог викладеної норми та того, що відповідачем через канцелярію суду була надана заява, в якій він заперечував проти розірвання шлюбу, судом було вжито заходи для примирення подружжя шляхом винесення ухвали від 24 травня 2021 року про призначення строку на примирення з метою збереження сім`ї, а розгляд справи зупинено на вказаний термін. Зі спливом визначеного судом двохмісячного терміну сторонами не було досягнуто згоди на примирення. Відповідно до ст.ст.110-112\~Сімейного кодексу\~України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно зі ч. 3, 4 ст.\~56\~Сімейного кодексу\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Враховуючи те, що спільне життя у сторін не склалося, фактичні шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведуть та те, що сторонами не було досягнуто згоди на примирення, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, суд знаходить поважними причини розірвання шлюбу і вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам позивачки, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved