Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та утримання дружини. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 29 квітня 2013 року вона уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрували у виконавчому комітеті Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровській області, актовий запис №15. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язку утримувати свою дитину. Це, зокрема, виявляється в тому що він добровільно відмовляється надавати кошти на її утримання, а саме: на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо. Дитина повністю знаходиться на її утриманні, добровільно кошти на утримання дитини відповідач відмовляється, витрачає гроші на свої потреби, інтересами сім'ї не цікавиться. Також відповідач ухиляється від її утримання, чим порушує її права, передбачені ч. 2. 4 ст. 84 СК України дружина, якими передбачено, що дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка батька дитини, до досягнення дитиною 3-х років. Дружина з якою проживає дитина має право на утримання незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. На підставі ст. 182 СК України при визначені розміру частки заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватися як аліменти па дитину та на її утримання, просить суд взяти до уваги наступні обставини: вона ніде не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує допомогу у розмірі 800 грн., що в теперішній час зовсім недостатньо для її існування та утримання сина. Відповідач може надавати матеріальні допомогу, він працює в охоронному підприємстві «Леон», де отримує заробітну платню у розмірі 3000 грн. Просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання сина в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотка прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття, а також ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів на її користь на її утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягувати від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення сином 3-х років, тобто до 18 серпня 2016 року. Позивачка у відкритому судовому позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Отримувати аліменти у твердій грошовій сумі не погодилася і просить стягнути з відповідача аліменти саме в частині від його заробітку (доходу). Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити Відповідач у відкрите судове засідання не з'явився, однак до його початку надав письмову заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, оскільки на даний час він мобілізований на військову службу з 26 січня 2015 року. Позовні в частині сплати аліментів на утримання дитини визнає частково і згоден сплачувати аліменти в розмірі 500 грн., на утримання дружини позовні вимоги не визнає на підставі того, що він мобілізований та на даний час не має матеріальних доходів. Таким чином, суд, заслухавши думку позивача, представника позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Копією Свідоцтва про народження [NUMBER] від 10.09.2013 року підтверджується факт походження неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] від батьків, які є сторонами у справі. Згідно довідки Мар'ївської сільської ради від 10.02.2015 року № 142 [PERSON], 1992 р.н., мешкає по [ADDRESS] разом з сином [PERSON], 2013 р.н. та матір'ю [PERSON] Відповідно довідки Первомайської амбулаторії від 16 березня 2015 року [PERSON] спостерігається у зв'язку з атопичноим дерматитом, гіпсохромна анемія І ст.. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька. Згідно з ч.1 ст.179 СК України аліменти, які одержані для утримання дитини, є власністю того з батьків, на ім'я кого вони виплачуються, і мають використовуватись за цільовим призначенням. На підставі ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову у частці заробітку (доходу) матері, батька, що буде стягуватися як аліменти на дитину. Отже, судом встановлено, що відповідач має малолітню дитину і зобов'язаний надавати матеріальну допомогу позивачці на утримання дитини, у зв'язку з чим позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини суд вважає обґрунтованими. У відповідності до ч.ч.2, 4 ст.84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, оскільки відповідач не має доходів та мобілізований на військову службу, суд вважає що у вимозі в частині стягнення аліментів на утримання дружини слід відмовити. Відповідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частин вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved