Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачів про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті [PERSON] (далі за текстом спадкодавець), який був її сином, [INFO] відкрилась спадщина за законом, до складу якої входить 1/2 частина квартири [ADDRESS] . На час відкриття спадщини спадкодавець одружений не був, мав двох синів - [PERSON] та [PERSON] . Вищевказані сини прийняли спадщину, а позивачка вважала, що також її прийняла, оскільки на час її відкриття постійно проживала за місцезнаходженням спадкового майна. 22.11.2019 року позивачка звернулась до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, проте листом від 27.11.2019 року їй було відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки її місце реєстрації не відповідало адресі місця проживання спадкодавця, а тому відсутній факт прийняття спадщини. Позивачка зазначила, що дійсно не проживала за вказаною адресою, а проживала у квартирі [ADDRESS] разом із дочкою [PERSON] , її чоловіком [PERSON] та онуком [PERSON] . Згідно Договору купівлі-продажу серії АЕВ № 610422 від 28.07.2001 року позивачка та [PERSON] купили по 1/2 частині квартири за адресою: [ADDRESS] . З того часу вони почали проживати за даною адресою. У вересні 2001 року спадкодавець уклав шлюб з [PERSON] та проживав у дружини, проте після розлучення повернувся проживати до спільної з позивачкою квартири. [INFO] [PERSON] народила спадкодавцю сина [PERSON] та з того часу спадкодавець проживав разом із сином та дружиною у квартирі за адресою: [ADDRESS] , де і помер, залишивши у спадок 1/2 частину квартири [ADDRESS] , в якій на той час проживала позивачка. Вважає, що оскільки фактично вона проживала за місцем реєстрації спадкодавця, а тому вважала себе такою, що прийняла спадщину. Враховуючи викладене, вважає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними та просить визначити позивачці додатковий строк для прийняття спадщини. 10.04.2020 року від представника Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори надійшли пояснення до позовної заяви, в яких зазначив, що заперечень щодо задоволення позовної заяви не має. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні проти позову заперечували та просили відмовити у його задоволенні в повному обсязі. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового засідання повідомлялись судом належним чином, причини неявки суду не відомі. Матеріали справи містять клопотання представника Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори про розгляд справи за його відсутності. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності інших учасників справи. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Позивач є матір`ю [PERSON] , який помер [INFO] . Спадкодавцю на праві приватної власності належала 1/2 частина квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті відкрилась спадщина за законом, до якої увійшла вказана квартира. За приписами ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 1 та 2 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. У відповідності до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Сини померлого [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями, які прийняли спадщину після його смерті. Позивач 12.10.2019 звернулась до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті сина. Постановою державного нотаріуса Одинадцятої київської державної нотаріальної контори від 27.11.2019 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання відповідної заяви. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). Згідно ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував право на прийняття спадщини через тяжкий психологічний та матеріальний стан, що не підтверджується жодними доказами, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилалась на те, що вважала себе такою, що фактично прийняла спадщину, оскільки на час її відкриття постійно проживала за місцезнаходженням спадкового майна. Крім того, посилається на те, що вона є особою похилого віку, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і смерть сина негативно вплинула на її стан здоров`я. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. На думку суду, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що строк подачі заяви про прийняття спадщини був нею пропущений з поважних причин, оскільки позивач знала або повинна була знати про існування права на звернення із заявою про прийняття спадщини за законом, чого не зробила. Ті причини на які посилається позивач як на поважність пропуску визначеного строку, не можуть бути визнані судом такими які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача щодо подачі заяви про прийняття спадщини. З цих підстав, суд приймає рішення про відмову у задоволенні заявлених у справі позовних вимог. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed