Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві, третя особа Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про звільнення спадкового майна з-під арешту, посилаючись на наступне. [INFO] помер її син [PERSON]. Після його смерті позивачка звернулася до Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори з заявою про отримання спадщини та видачі їй свідоцтва про право на спадщину. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яку їй було видано в зазначеній нотаріальній конторі, їй стало відомо, що згідно постанови районного відділу ДВС Мінського районного управління юстиції № 656/3 від 17.07.2000 року на все майно її сина було накладено арешт. 01.08.2016 року вона звернулася з заявою до відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві стосовно зняття арешту з майна [PERSON] на, що отримала усну відповідь, що матеріали виконавчого провадження за 2000 рік відсутні, а тому підстав для зняття арешту немає. Крім того, додатково повідомлено, що відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 року, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить три роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Згідно з п.9.10. Порядку, виконавчі провадження строки зберігання яких закінчився, підлягають знищенню. На даний час, вона як особа, що прийняла спадщину та вступила у володіння майном позбавлена права оформити належне їй право власності на спадкове майно. З огляду на наведене позивачка просила суд зняти арешт зі спадкового рухомого та нерухомого майна, померлого [PERSON], [INFO]. накладений постановою ВДВС Мінського РУЮ у м. Києві від 17.07.2000 року № 656/3 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву якою позов підтримала, просила його задовольнити, розглядати справу у її відсутності та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник відповідача - відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи - Головне територіальне управління юстиції в м. Києві в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO]., що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] є сином позивачки (а.с.7). Після його смерті позивачка звернулася до Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори з заявою про отримання спадщини та видачі їй свідоцтва про право на спадщину. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вбачається, що згідно постанови районного відділу ДВС Мінського районного управління юстиції № 656/3 від 17.07.200 року на все майно [PERSON] було накладено арешт. 01.08.2016 року позивачка звернулася з заявою до відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві стосовно зняття арешту з майна [PERSON] на, що отримала усну відповідь, що матеріали виконавчого провадження за 2000 рік відсутні, а тому підстав для зняття арешту немає. Крім того, додатково повідомлено, що відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 року, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить три роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Згідно з п.9.10.Порядку, виконавчі провадження строки зберігання яких закінчився, підлягають знищенню. На даний час, позивачка як особа, що прийняла спадщину та вступила у володіння майном позбавлена права оформити належне їй право власності на спадкове майно. Згідно ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання у повному обсязі згідно з виконавчим документом. Згідно з п.1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення. Крім цього, п. 2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Однак у випадку позивача, державним виконавцем, не було виконано норми вказаної вище статті, що позбавило його скористатися правами, які визначені п. 3 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», а саме - за заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та законні, та підлягають задоволенню, та постановляє рішення про зобов'язання відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві зняти арешт зі спадкового рухомого та нерухомого майна, померлого [PERSON], [INFO]. накладений постановою ВДВС Мінського РУЮ у м. Києві від 17.07.2000 року № 656/3 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. На підставі викладеного,

Outcome: approved