Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

Позивачка звернулась з вказаним позовом до суду та просить надати дозвіл на виїзд за межі України її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], без згоди та супроводу батька - відповідача по справі. Також, просить надати їй або її представнику дозвіл на оформлення документів для тимчасового виїзду дітей за межі України і допустити негайне виконання рішення. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка зазначає, що перебувала в шлюбі з відповідачем, який розірвано 18.04.2014 року. Від шлюбу у сторін є діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Позивачка зверталась до відповідача з метою отримання від останнього нотаріально посвідченого дозволу (згоди) на тимчасовий виїзд дітей за кордон для оздоровлення, оскільки діти часто хворіють та потребують оздоровлення, однак відповідач не відповідає на її звернення, що змусило звернутися з вказаним позовом до суду. В судове засіданні позивачка не з'явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання не з'явились. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Карлівської РДА, в судовому засіданні не заперечувала проти надання тимчасового дозволу на виїзд дітей за межі України без дозволу батька. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Карлівської міської ради, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі. Вислухавши представника Служби у справах дітей Карлівської РДА, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії заочного рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 18.04.2014 року, шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON], розірвано, рішення набрало чинності 06.05.2014 року (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 7, 8). Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків, або одного з них, з ким вона проживає. Після розірвання шлюбу діти проживають з матір'ю [PERSON] Позивачка звернулась до відповідача з метою отримання від останнього нотаріально посвідченого дозволу (згоди) на тимчасовий виїзд дітей за кордон для оздоровлення, оскільки донька часто хворіють та потребують оздоровлення, однак відповідач із незрозумілих причин не відповідає на її звернення. ( а.с. 10). Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 2 ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків та у їхньому супроводі, або у супроводі осіб, які ними уповноважені. Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Аналогічне положення міститься в пункті 2 частини 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою КМУ №57 від 27.01.1995 року про те, що виїзд громадян України, які не досягли 16-річного віку здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Діючим законодавством не встановлено обмежень щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Крім того, вимоги норми діючого законодавства не містять положення, що у рішенні суду, у разі тимчасового виїзду за кордон дитини має (обов'язково) міститися зазначення держави прямування та відповідного часового проміжку перебування в цій державі. Також, слід зазначити, що діюче сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків у всіх правах і обов'язків відносно своїх дітей. Під час судового розгляду з'ясувати об'єктивні причини, за якими відповідач відмовляє позивачці у наданні згоди на виїзд дітей за кордон України виявилось не можливим. Відповідач діями, що спрямовані на відмову у дачі дозволу на виїзд за кордон дітей, безпідставно зловживає своїми правами, завдаючи моральної травми власним дітям. Щодо вимоги про допуск негайного виконання рішення, то в цій частині, суд вважає за необхідне, також задовольнити позовні вимоги, оскільки у позивачки на руках вже є квитки на потяг на 03.08.2014 року.

Outcome: approved