Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] в м. Лебедині Сумської області померла її бабуся [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина за заповітом на ім`я останньої. До складу спадщини входить квартира [ADDRESS] . При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачці було відмовлено, у зв`язку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини, яка не була подана нею через необізнаність у законодавстві Крім того, вона вважала, що якщо вона розпоряджалася речами бабусі і заповіт написаний на її ім`я, то спадщину вона отримала. Так як, на її думку, встановлений шестимісячний термін нею пропущений з поважних причин, то позивачка звернулася до суду і просить визначити додатковий строк терміном у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій не заперечила проти задоволення позовних вимог, просить провести розгляд справи у її відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] - дід позивачки. Після його смерті, його майно Ѕ частини квартири за номером [ADDRESS] успадкувала його дружина, [PERSON] , бабуся позивачки, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 04 вересня 2018 року, зареєстровано в реєстрі за №2448, видане державним нотаріусом Лебединської районної державної нотаріальної контори Лисенко В.Ф. (а.с.5). З заповіту та витягу про реєстрацію в Спадкову реєстрі (а.с.6-8) вбачається, що 25 липня 2019 року [PERSON] склала заповіт, який було посвідчено державним нотаріусом Лебединської районної державної нотаріальної контори Лисенко В.Ф. та зареєстровано в реєстрі за № 1797 у відповідності з яким належну їй на праві власності квартиру за номером [ADDRESS] вона заповідала [PERSON] . [INFO] в м. Лебедині померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть, видане Лебединським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 383 від [INFO] (а.с.9). З довідки Відділу адміністративних послуг Управління «Центр надання адміністративних послуг» ВК Лебединської міської ради від 28 травня 2020 рок №578/12-37 (а.с.10) встановлено, що [PERSON] на день смерті проживала за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею зареєстрованих осіб не було. З свідоцтва про право власності на житло - квартиру за номером [ADDRESS] від 18 серпня 1993 року, виданого відділом комунального майна та приватизації міськвиконкому (а.с.4) встановлено, що [PERSON] та [PERSON] належить на праві приватної спільної власності по Ѕ частині за кожним вищевказана квартира. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09 червня 2020 року (а.с.11) вбачається, що [PERSON] відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини та у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , в зв`язку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини. З відомостей щодо спадкової справи державного нотаріуса Лебединської районної державної нотаріальної контори Сумської області № 1110/01-16 від 17.07.2020 року (а.с.24-26) вбачається, що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] спадкова справа не заводилась. Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався Лебединською районною державною нотаріальною конторою Сумської області 25.07.2019 року за реєстровим № 1797. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , кожна зокрема, суду пояснили, що знають позивачку та знали померлу [PERSON] , повідомили, що [PERSON] єдина спадкоємиця померлої, вона одна її доглядала, витрачала значні грошові кошти на її лікування. Строк пропустила через те, що в неї було скрутне матеріальне становище, вони допомагалий їй, позичали гроші. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. У абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини, в тому числі, наприклад, і через юридичну необізнаність спадкоємця щодо строку та порядку прийняття спадщини, то правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Суд, враховуючи надані позивачкою докази, визнання позову відповідачем, вважає поважною причину пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини, тому відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України їй необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] спадкодавиці [PERSON] .

Outcome: approved