Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті спадкодавця [PERSON], залишилось спадкове майно, що складається із земельної ділянки загальною площею 2,73 га, яка в свою чергу складається з двох земельних ділянок, а саме: земельної ділянки площею 2,5391 га (кадастровий номер 1825088600:02:000:0509) з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Чайківська сільська рада, та земельної ділянки площею 0,1855 га (кадастровий номер 1825088600:02:000:0091) з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Чайківська сільська рада, інших спадкоємців які б мали право та претендували на зазначене майно немає, тому просила суд визнати за нею право власності на вищевказане майно. В судовому засіданні позивачка не з»явилася, про дату час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, надіслала заяву в якій просила справу розглянути без її участі а позовні вимоги задовольнити. Представник Кримоцької сільської ради в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву, просив розгляд справи проводити без\~ його участі, з позовними вимогами погодився просив позов задовольнити. \~ Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. \~ Виходячи зі змісту ст.3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. \~ Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін,при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. \~\~У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], народилась 08.04.1957 року в с. Чайківка, Радомишльського р-ну, Житомирської області, з 1986 року по даний час зареєстрована та проживає в м. Києві - даний факт підтверджує 11-та сторінка її паспорта. Відповідно до свідоцтва про народження позивача, серії І-ЯР № 422589 від 15 квітня 1957 року, що видане Чайківським сільським ЗАГС Потіївського району, Житомирської області, її батьками є: батько. [PERSON], українець та мати, [PERSON], українка. 21 серпня 2012 року у віці 89 років помер батько позивача, [PERSON], в с. Чайківка, Радомишльського району Житомирської області - даний факт підтверджує свідоцтво про смерть серії І-ТП № 198274, видане виконавчим комітетом Чайківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області 21.08.2012 року. В шестимісячний строк після смерті батька позивачка, як спадкоємиця за законом, у відповідності до ст. 1261 ЦК України, подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, за результатами якої, приватним нотаріусом [PERSON], було заведено спадкову справу під № 21/2013 - даний факт підтверджує витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 33224107 від 08.02.2013 року. Спадкоємець - [PERSON] (брат позивачки), [INFO], відмовився від спадкування частини майна на користь позивачки. До складу спадкового майна, що залишилося після смерті батька, [PERSON], зокрема всього іншого, входить земельна ділянка загальною площею 2,73 га, яка в свою чергу складається з двох земельних ділянок, а саме: - земельна ділянка площею 2,54 га (кадастровий номер 1825088600:02:000:0509), - та земельна ділянка площею 0,19 га (кадастровий номер 1825088600:02:000:0091), з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Чайківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, і які належали померлому [PERSON] згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 234210 від 28.03.20005 року, виданий на його імя на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА від 01.06.2004 року № 99. Відповідно до п. 216 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 3 березня 2004 року за № 20/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві. Однак, набути вищезазначене майно в порядку передбаченому ст. 1298 ЦК України, шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки позивач, як спадкоємиця за законом (ст. 1261 ЦК України) - не має можливості через те, що у вищевказаному Державному акті містяться підчистки та дописки, крім того у ньому неправильно вказана площа даних земельних ділянок та неправильно зазначена дата його видачі, що в свою чергу, згідно ЗУ «Про нотаріат», є перешкодою для вчинення необхідних нотаріальних дій, а саме видачі свідоцтв про право на спадщину. У відповідності до п.4.12 та п.4.18 глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України за № 296/5 від 22.02.2012 року: «Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, за відсутності у спадкоємця необхідній для видачі відповідного свідоцтва документів, нотаріус розяснює йому процедуру вирішення даного питання в судовому порядку». Згідно листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296-1299 ЦК України. Відповідно до ст. 1216 та ст. 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно до ст. 131 Земельного кодексу України, громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування. У відповідності до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Теж саме зазначає п. 10) Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Згідно ст. 55 Конституції України та ст. 16 Цивільного кодексу України, кожен має право на звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересу. У відповідності до ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом та за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відмерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на спадкове майно, а відтак позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного й у відповідності з ст. 55 Конституції України, ст.ст. 3, 15, 328, 1216-1218, 1223, 1225, 1268, 1277 ЦК України, ст. 131 ЗК України, ПП ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», ПП ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та

Outcome: approved