Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок, в якому зазначила, що 06 листопада 2008 року померла мати позивачки [PERSON], яка до дня смерті постійно проживала та була зареєстрована в [INFO]. Після смерті матері відкрилася спадщина на все належне їй майно, а саме: житловий будинок з відповідними господарськими спорудами та будівлями, який розташований по вул. Поповича, №26 в с. Юрківка Звенигородського району, Черкаської області та на земельну частку (пай) в КСП імені Ватутіна Юрківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області. 09 квітня 2009 року позивачка разом із братом [PERSON] звернулися до Звенигородської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, так як від імені померлої матері [PERSON] 22.01.2000 року за № 10 посвідчений Юрківською сільською радою заповіт на земельну частку (пай) в КСП імені Ватутіна Юрківської сільської ради на користь [PERSON] та [PERSON], а тому було видано свідоцтво про право на спадщину на користь позивачки та її брата в рівних долях на земельну ділянку. 19.10.2016 року позивачка повторно звернулася до Звенигородської державної нотаріальної контори з наміром оформити належним чином будинок після смерті матері, подавши відповідну заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме: на житловий будинок по вул. Поповича, №26 в с. Юрківка Звенигородського району, Черкаської області. Але, при оформленні спадщини, зясувалося, що серед документів, які лишилися після смерті матері відсутні будь-які правовстановлюючі документи на житловий будинок, який розташований в с. Юрківка Звенигородського району Черкаської області по вул.. Поповича №26 на імя [PERSON], тому позивачу було відмовлено у видачі відповідного свідоцтва у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на вищевказане майно. За заявою позивачки, КП ЧООБТІ було виготовлено новий технічний паспорт на її імя. Інших спадкоємців на вищезазначене майно не має, так як брат позивачки [PERSON] не має наміру прийняти у спадок зазначений житловий будинок, а батько [PERSON] помер. Позивачка просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок розташований за адресою: вулиця Поповича будинок 26 в селі Юрківка Звенигородського району Черкаської області, що складається з житлового будинку (А-1) вартістю 46915 грн., погріб під частиною будівлі (Г) вартістю 4415 грн., прибудови (а) вартістю 5917 грн., сарай (Б) вартістю 4796 грн., гараж (В) вартістю 11073 грн., убиральня (Д) вартістю 678 грн., літня кухня (Е) вартістю 10629 грн., огорожі (№1) вартістю 4007 грн., воріт (№2) вартістю 758 грн., хвіртки (№3), колодязю питного (№4) вартістю 4537 грн., огорожі (№5) вартістю 1958 грн., в порядку спадкування за законом, яке фактично належало [PERSON], яка померла 06.11.2008 року. У судове засідання позивач не з»явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі. Позов підтримує в повному обсязі і просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте через канцелярію суду надав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позов визнає в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що 06 листопада 2008 року померла мати позивачки [PERSON], яка до дня смерті постійно проживала та була зареєстрована в [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1-СР № 105660 (а.с. 7). За своє життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 22.01.2000 року за № 10 Юрківською сільською радою заповіт на земельну частку (пай) в КСП імені Ватутіна Юрківської сільської ради на користь [PERSON] та [PERSON] про що останні отримали свідоцтво про право на спадщину в рівних долях (а.с. 16-17). Після відкриття спадщини померлої [PERSON] позивачка 19.10.2016 року повторно звернулася до Звенигородської державної нотаріальної контори з заявою щодо одержання свідоцтва про право на спадщину за законом (додаткове) на житловий будинок, який розташований по вул. Поповича, 26 в с. Юрківка, Звенигородського району Черкаської області. Постановою № 2141/02-31 від 19.10.2016 року державним нотаріусом Звенигородської державної нотаріальної контори було відмовлено позивачці у видачі вказаного свідоцтва у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадковий житловий будинок та запропоновано звернутися до суду (а.с. 9). Факт того, що власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Поповича, 26 в с. Юрківка, Звенигородського району Черкаської області, дійсно був спадкодавець, підтверджується довідкою № 1924 від 04.10.2016 року виданої виконкомом Юрківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області про те що, [PERSON] до дня своєї смерті проживала в [INFO] (а.с. 11); довідкою № 1021 від 05.10.2016 року виданої [PERSON], про те що, станом на 01.01.2013 року житловий будинок з надвірними спорудами по вул. Поповича, буд. 26 в с. Юрківка Звенигородського району Черкаської області у Звенигородському відділку КП «ЧООБТІ» зареєстровано: [PERSON] свідоцтво про право власності на житловий будинок видане Юрківською селищною радою 04.09.1979 року 1/1 частка (а.с. 12); видана КП «ЧООБТІ» копія технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 26 вул. Поповича село Юрківка, замовником технічної інвентиризації є [PERSON] (а.с. 13-15). Той факт, що [PERSON] являється рідною донькою [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження № 070690 від 26.07.1952 року за яким [PERSON] вписана матірю [PERSON] (а.с. 5) та свідоцтвом про укладення шлюбу № 280976 від 26.01.1974 року за яким [PERSON] змінила прізвище на «Бородій» (а.с. 6). В матеріалах справи міститься заява [PERSON], [INFO] про те що, він являється спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом та по закону про те спадщину у встановлені законом строки не прийняв та не проти щоб свідоцтво про право на спадщину було видане на імя дочки померлої [PERSON] (а.с. 10). Свідоцтво про смерть серії 1-СР № 193930 від 01.08.2012 року видане на імя померлого [PERSON], який являвся чоловіком [PERSON] та батьком позивачки підтверджує те, що інших спадкоємців у померлої [PERSON] не має (а.с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації . Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід'ємною частиною правовстановлюючого документа. Згідно зі статтею 68 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусом України», видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусами після надання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Вразі відсутності таких документів нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку з чим особа, яка претендує на зазначене майно повинна встановлювати право власності в судовому порядку. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна. Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов. Судові витрати суд залишає за позивачем.

Outcome: approved