Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищеназваним позовом. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги і просить суд стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів, які було стягнуто з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], за рішенням Таращанського районного суду від 27 травня 2007 року в розмірі 1/3 частини його заробітку щомісяця за період з вересня 2013 року по грудень 2014 року в розмірі 3620,59 грн., виходячи із розрахунку одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, оскільки з вини відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.12.2008 року в розмірі 12212 грн.. Відповідач, не заперечивши того факту, що за період часу з вересня 2013 року по листопад 2014 року він на виконання рішення Таращанського районного суду від 27 травня 2007 року згідно з яким з нього на користь позивачки на утримання двох дітей - дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], були стягнуті аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку щомісяця, не сплатив жодної копійки, позов визнав частково, оскільки він переплатив позивачці аліменти, адже з нього не зважаючи на ту обставину, що старша дочка [PERSON] [INFO] року досягла повноліття протягом 2010-2012 років утримувалися аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку щомісяця, а не в розмірі 1/6 частини, що передбачено ч. 3 ст. 183 СК України. Хоча доказів того, що з нього зайво утримувалися аліменти, а так само, що ним своєчасно повідомлялися органи ДВС про зміну місця його роботи, він суду надати не може. Судом встановлено, що згідно рішення Таращанського районного суду від 27 травня 2007 року з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] та малолітньої дочки [PERSON], [INFO] було стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. В зв'язку з тим, що після досягнення [INFO] року старшою дочкою [PERSON], [INFO], ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на утримання іншої дитини - дочки [PERSON], [INFO], то на утримання вказаної дитини, починаючи з 22 лютого 2010 року повинні були стягуватися аліменти за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, що досягла повноліття, тобто в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку відповідача. В зв'язку з цим розмір заборгованості в сумі 8354 грн. за період з вересня 2013 року по 01 лютого 2014 року обчислений державним виконавцем відділу ДВС Святошинського районного управління юстиції у м. Києві невірно і повинен становити суму на половину меншу, тобто 4177 грн.. Згідно довідки-розрахунку державного виконавця ДВС Таращанського районного управління юстиції за період з 01.02.2014 року по 01.12.2014 року заборгованість за аліментами становить суму 3858 грн.. З урахуванням цього станом на 01.12.2014 року, з вини відповідача виникла заборгованість по сплаті вказаних аліментів за період з вересня 2013 року по листопад 2014 року включно в сумі 7935 (4177+3858) гривень. Проте позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів за період з вересня 2013 року по грудень 2014 року включно в розмірі 3620,59 грн., виходячи із розрахунку одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, виходячи із суми заборгованості 12212 грн.. Указані обставини встановлено з пояснень сторін, матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. В ч.1 ст. 196 СК України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивачки задовольнити частково, стягнувши на її користь неустойку за період з вересня 2013 року по листопад 2014 року включно, провівши таким чином її розрахунок: вересень 2013 р. - (827,50 грн.: 100) х 30 = 248,25 грн.; жовтень 2013 р. - (840 грн.: 100) х 31 = 260,40 грн.; листопад 2013 р. - (836,50 грн.: 100) х 30 = 250,95 грн.; грудень 2013 р. - (836,50 грн.: 100) х 31 = 259,31 грн.; січень 2014 р. - (836,50 грн.: 100) х 31 = 259,31 грн.; лютий 2014 р. - (385,80 грн: 100) х 28 = 108,02 грн.; березень 2014 року - (385,80 грн: 100) х 31 = 119,60 грн.; квітень 2014 року - (385,80 грн: 100) х 30 = 115,74 грн.; травень 2014 року - (385,80 грн: 100) х 31 = 119,60 грн.; червень 2014 року - (385,80 грн: 100) х 30 = 115,74 грн.; липень 2014 року (385,80 грн: 100) х 31 = 119,60 грн.; серпень 2014 р. - (385,80 грн: 100) х 31 = 119,60 грн.; вересень 2014 р. - (385,80 грн: 100) х 30 = 115,74 грн.; жовтень 2014 р. - (385,80 грн: 100) х 31 = 119,60 грн.; листопад 2014 р. - (385,80 грн: 100) х 30 = 115,74 грн., а всього 2447,20 грн.. На підставі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

Outcome: partial