Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що вона є квартиронаймачем квартири по [ADDRESS]. У квартирі зареєстровані її дочка [PERSON]. Проте вже тривалий час, більше 10 років не проживає. Залишаючись зареєстрованим за вказаною адресою, не бере жодної участі в утриманні квартири, створює їй перешкоди в користуванні та розпорядженні житлом, так як вона несе усі витрати по сплаті комунальних платежів та всіх витрат з утримання квартири з урахуванням реєстрації у ній відповідача, тому змушена звернутися до суду з даним позовом й просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. У судове засідання позивачка не з'явилася, однак подала заяву й просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує. У судове засідання відповідачка не з'явилася з невідомих суду причин,хоча про місце та час розгляду справи була повідомленоюй належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа мешкає постійно, переважно або тимчасово. Згідно зі ст. 33 Конституції України вільний вибір місця проживання є одним з основних конституційних прав людини. Згідно договору найму від 12.04.2016 року, позивачка являється квартиронаймачем квартири по [ADDRESS] (а.с. 6 ). Як вбачається з довідки про склад сімї від 04.09.2018 року за № 18594 , відповідачка. , зареєстрована у квартирі [ADDRESS] (а.с. 7 ). Згідно ч.2ст.405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Про те, що відповідач зареєстрований, але не проживає у спірній квартирі підтверджується актом обстеження матеріально - побутових умов і сімейних обставин від 04.09.2018 року, яким встановлено, що відповідачі на протязі останніх 10 років у квартирі не проживають (а.с. 4 ). Як зазначає ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Жодних належних та допустимих доказів на спростування вказаних вище обставин, відповідач суду не подала . Таким чином, суд вважає за доцільне ухвалити рішення, яким визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою по [ADDRESS]. На підставі викладеного, ст. 72 ЖК України,ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved