Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому зазначає, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 22 червня 1990 року до 02 жовтня 2001 року. Шлюб розірвано Відділом реєстрації актів громадянського стану Чаплинського районного управління юстиції Херсонської області 02 жовтня 2001 року.. Від шлюбу вона має неповнолітню доньку - [PERSON]. Після розлучення донька залишилася проживати разом з позивачем. З часу розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере. Також відповідач відмовляється надати у передбаченому законодавством України порядку дозвіл на виїзд неповнолітньої [PERSON] за кордон для відпочинку та оздоровлення. Влітку 2014 року вона разом з дитиною планували виїхати до Туреччини для відпочинку. До того ж, у Туреччині проживають її родичі. Але не зважаючи на це, її колишній чоловік - [PERSON], безпідставно не надає згоди на виїзд дитини за межі України. При цьому жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову, він не наводить. Вважаю, що така позиція колишнього чоловіка і батька неповнолітньої [PERSON], шкодить її інтересам, та вказує на зловживання відповідачем своїми батьківськими правами. Просить суд позов задовольнити. У судовому засіданні позивач свої вимоги повністю підтримав, посилаючись на обставини вказані в позивній заяві. Відповідач та представник заінтересованої особи не заперечують проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні правовідносини. [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 22 червня 1990 року до 02 жовтня 2001 року. Шлюб розірвано Відділом реєстрації актів громадянського стану Чаплинського районного управління юстиції Херсонської області 02 жовтня 2001 року, відповідний актовий запис № 95, про що видано Свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER]. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Після розлучення донька залишилася проживати разом із позивачкою. Позивач матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. З часу розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини практично не надає. Крім того, відповідач за рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 12.07.2000 року зобов'язаний сплачувати аліменти, відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 21.05.2014 року, відповідач має заборгованість по аліментах в розмірі 16600. До того ж, згідно Вироку Чаплинського районного суду Херсонської області від 25 грудня 2007 року по справі № 1-161 відповідач був засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України до обмеження волі строком на один рік. Також відповідач відмовляється надати у передбаченому законодавством України порядку дозвіл на виїзд неповнолітньої [PERSON] за кордон для відпочинку та оздоровлення. Позивачка разом з дитиною планують виїхати до Туреччини для відпочинку. Але не зважаючи на це, її колишній чоловік - [PERSON], безпідставно не надає згоди на виїзд дитини за межі України. При цьому жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову, він не наводить. Вважає, що така позиція колишнього чоловіка і батька неповнолітньої [PERSON], шкодить її інтересам та вказує на зловживання відповідачем своїми батьківськими правами. Бажання отримати дозвіл на виїзд дитини за кордон повністю узгоджується з правами та обов'язками, покладеними на батьків Сімейним кодексом України, і що відсутні обставини, які обмежують згідно із законодавством право виїзду дитини за кордон. За змістом ст. ст. 2, 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну» громадян України, документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченим дозволом, або за рішенням суду про надання дозволу на виїзд з Україна громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Згідно із п. 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України №231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, а наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Для дітей віком від 14 до 18 років у заяві зазначається відсутність обставин, що обмежують згідно із законодавством право їх виїзду за кордон. На підставі викладеного,

Outcome: approved