Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Прилуцької міської ради Чернігівської області, служба у справах дітей Прилуцької міської ради Чернігівської області про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини, яка не досягла 16-річного віку, за межі країни, без згоди та супроводу батька. Свої уточнені позовні вимоги мотивує тим, що заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 29 листопада 2010 року шлюб між нею та [PERSON] розірвано. Від шлюбу з відповідачем у них народилася [INFO] дочка [PERSON], яка проживає разом з матір'ю. 10 лютого 2016 року між позивачкою та [PERSON], громадянином Російської Федерації, було укладено шлюб. В зв»язку з тим, що на даний час [PERSON] проживає на території Російської Федерації, позивачка має намір його відвідати разом з [PERSON], проте батько дочки [PERSON] не надає згоди на тимчасовий виїзд дочки. Оскільки, відповідач в добровільному порядку не надає згоди на виїзд дитини за кордон, тому позивачкою і подано до суду позов про надання дозволу на виїзд малолітньої дитини [PERSON] за межі України до Російської Федерації без згоди та супроводу батька дитини [PERSON], строком на три місяці з дати набрання даним рішенням суду законної сили, з метою відвідування чоловіка матері [PERSON] та надання дозволу на оформлення проїзних документів. У судовому засіданні позивачка та її представник адвокат [PERSON] підтримали уточнені позовні вимоги у повному обсязі та пояснили, що оскільки новий чоловік позивачки [PERSON] проживає в Російській Федерації, і вона має намір його відвідати разом з дочкою [PERSON]. Проте, батько [PERSON], [PERSON] в добровільному порядку не надає згоди на тимчасовий виїзд дочки за межі країни. Відповідач та його представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнали та просили відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені в письмових запереченнях. Представник третіх осіб в судовому засіданні щодо задоволення уточнених позовних вимог послався на розсуд суду. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що заявлені уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно копії Свідоцтва про народження від 05 березня 2008 року, [PERSON] народилася [INFO] її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). У відповідності до копії заочного рішення Прилуцького міськрайонного суду від 29 листопада 2010 року у цивільній справі №2-2087/2010, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.9). Відповідно до копії Свідоцтва про укладення шлюбу від 10 лютого 2016 року серії [NUMBER], [PERSON], громадянин Російської Федерації та [PERSON], громадянка України, одружилися 10 лютого 2016 року, про що відділом ЗАГС адміністрації Вагайського муніципального району зроблено запис акту про укладення шлюбу №10 (а.с.11). У відповідності до копії довідки «Заріченського психоневрологічного інтернату» від 15 березня 2016 року №24 та довідки про доходи №57 від 15 лютого 2016 року, [PERSON], дійсно працює заступником директора по загальним питанням Автономного стаціонарного закладу соціального обслуговування населення Тюменської області «Заріченський психоневрологічний інтернат» з 01 квітня 2015 року (а.с.28,29). Відповідно до копії довідки Управління міністерства внутрішніх справ Російської Федерації по Тюменській області від 09 лютого 2016 року №3/2-2663, [PERSON], [INFO], не має судимостей (а.с.27). Згідно копії медичного висновку по результатам проведеного попереднього (періодичного) медичного огляду №329 від 12 березня 2016 року, [PERSON], за результатами медичного огляду, годний до роботи (а.с.34-36). У відповідності до копії Договору про передачу квартири у власність №1229 від 22 липня 1998 року, [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS], загальною площею 57,1 кв. м (а.с.43). Згідно копії паспорта серії [NUMBER] та довідки Заріченського сільського поселення від 23 березня 2016 року №186, [PERSON], [INFO], уродженець м.Каменськ-Уральський Свердловської області, зареєстрований в [ADDRESS] (а.с.26, 44). Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов від 23 березня 2016 року, встановлено, що [PERSON], разом з матір»ю [PERSON], [INFO], проживає за адресою [ADDRESS] в двохкімнатній приватизованій квартирі з газовим опаленням. Санітарний стан житла добрий. Взаємовідносини в родині добрі. Матеріальний стан родини: заробітна плата [PERSON] становить 71 000 руб. та пенсія [PERSON] - 15000 руб. Житлово-побутові умови відповідають умовам проживання (а.с.45). Згідно до ч.3 ст.313 ЦК України, фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. У відповідності до ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ, за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, здійснюється у разі пред»явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Документом на право перетинання дитиною державного кордону є проїзний документ дитини (п.2). Пунктом 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року №231 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 березня 2004 року №380), оформлення паспорта (проїзного документу) здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а уразі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. За таких обставин, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає необхідним задовольнити заявлений позов, надавши позивачці дозвіл на виїзд малолітньої дитини [PERSON], за межі України до Російської Федерації без згоди та супроводу батька дитини [PERSON], з метою відвідування чоловіка матері [PERSON] та дозвіл на оформлення проїзних документів малолітньої дитини [PERSON] Крім того, суд не погоджується із доводами відповідача, що викладені в письмових запереченнях на позов та поясненнях його представника в судовому засіданні, оскільки такі не ґрунтуються на вимогах ЦК України та спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами у їх сукупності. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає, оскільки позов задоволено, судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved