Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою( яку уточнила в ході розгляду справи) про поділ майна подружжя, посилаючись на те, що з 06 листопада 1993 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В період шлюбу і спільні сумісні з відповідачем кошти було набуте майно, яке підлягає поділу, а саме: квартира розташована за адресою [ADDRESS], автомобіль АUDІ 80, рік випуску 1993, земельна ділянка, розташована на території Червоненської сільської ради Сумського району Сумської області площею 0.1200 га з цільовим призначенням - для ведення індивідуального садівництва, земельна ділянка, розташована на території Червоненської сільської ради Сумського району Сумської області площею 0.1200 га з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва (договір купівлі - продажу № 1215 від 12.06.2013 року); земельна ділянка, розташована на території Червоненської сільської ради Сумського району Сумської області площею 0.1200 га з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва (договір купівлі - продажу № 1213 від 12.06.2013 року). Вважаючи придбане майно спільним сумісним майном подружжя, позивачка просила поділити майно, що належить їм на праві спільної сумісної власності подружжя, виділивши їй на праві власності 2/3 частини квартири [ADDRESS], виселивши [PERSON] з квартири, земельну ділянку площею 0,1200 га, з цільовим призначенням-для ведення індивідуального садівництва, кадастровий номер [NUMBER], розташовану на території Старосільської ( Червоненської) сільської ради Сумського району Сумської області. Інше майно, а саме земельну ділянку площею 0,1200 га, з цільовим призначенням-для ведення індивідуального садівництва, кадастровий номер [NUMBER], розташовану на території Старосільської сільської ради Сумського району Сумської області, земельну ділянку площею 0,1200 га, з цільовим призначенням-для ведення індивідуального садівництва, кадастровий номер [NUMBER], розташовану на території Старосільської сільської ради Сумського району Сумської області, автомобіль Ауді 80, кузов [NUMBER], 1993 року випуску, державний номер [NUMBER] - просила виділити на праві власності [PERSON] Крім того, позивачка просила стягнути з відповідача грошову компенсацію за різницю між ідеальною часткою, що належить [PERSON] та реальною часткою, що йому виділена, стягнути з [PERSON] на свою користь 4134 гривні судового збору, 6170 гривень витрат на оплату експертиз, 5000 гривень витрат на правову допомогу. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. [PERSON] позов не визнав, пояснивши, що частина майна придбавалась за його особисті кошти, а саме - автомобіль Ауді 80, 1993 року випуску. Автомобіль був проданий у червні 2016 року, тому відповідач вважав, що автомобіль не підлягає поділу як спільне сумісне майно подружжя. [PERSON] не заперечував проти розподілу земельних ділянок, які дійсно були придбані в період шлюбу. Що стосується вимог в частині поділу квартири, то відповідач пояснив, що в цій квартирі [PERSON] належала 1/3 частина і цією частиною вона розпорядилася, подарувавши її дочці. Представник відповідача [PERSON] вважав, що частина майна - автомобіль - не є спільною сумісною власності сторін, не перебуває у власності будь-кого з сторін, а відносно іншої частини немає спору про його поділ. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню. Згідно ч.1 ст. 63 СК, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У відповідності з ст. ст. 60, 63, 70 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку ( доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. В разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У відповідності з ст. 358 Цивільного кодексу України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Судом встановлено, що в період з 6 листопада 1993 року по 16 листопада 2016 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Зарічного районного суду м.Суми Сумської області від 16 листопада 2016 року ( ар. с. 133). За час спільного сумісного проживання в період шлюбу і за спільні сумісні кошти подружжя сторонами було придбане наступне майно: земельна ділянка, розташована на території Червоненської сільської ради Сумського району Сумської області, кадастровий номер [NUMBER], площею 0.1200 га з цільовим призначенням - для ведення індивідуального садівництва (договір купівлі - продажу № 1655 від 18.07.2013 року, ар.с.13-14);земельна ділянка, розташованої на території Червоненської сільської ради Сумського району Сумської області, кадастровий номер: [NUMBER], площею 0.1200 га з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва (договір купівлі - продажу № 1215 від 12.06.2013 року, ар.с.11-12); земельна ділянки, розташованої на території Червоненської сільської ради Сумського району Сумської області, кадастровий номер: [NUMBER], площею 0.1200 га з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва (договір купівлі - продажу № 1213 від 12.06.2013 року, ар.с.9-10); квартира [ADDRESS]/ (договір купівлі - продажу від 24.03.2000 року № 6-957); автомобіль АUDІ 80, кузов [NUMBER], рік випуску 1993 року (біржова угода від 13.08.2005 року № 072290, ар.с.8). Спірна квартира, яка складається з 2 жилих кімнат площею 28, 6 кв.м., загальною площею 51,54 кв.м. вартістю 448920 гривень буда набута на підставі договору купівлі-продажу від 24 березня 2000 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] подальшому 1/3 частина квартири була подарована дочці сторін [PERSON].( договір дарування від 20 червня 2000 року, ар.с. 6,7). В судовому засіданні за клопотання представника позивачки [PERSON] по справі було признчено судову комплексну інженерно - технічну та автотоварознавчу експертизу, провадження якої доручено Сумському відділенню Харківського НДІСЕ ім. засл. професора М.С.Бокаріуса (м. Суми, вул. Г. Кондратьєва, 27, 7 поверх). У відповідності з висновком експерта - авто товарознавця №1076 від 13 лютого 2017 року ( ар. с. 96 - 111) визначити ринкову вартість спірного автомобіля не уявляється можливим; середня ринкова вартість продажу спірного автомобіля АUDІ 80, кузов [NUMBER], рік випуску 1993 року, на дату проведення дослідження ( 13 лютого 2017 року) знаходиться в діапазоні від 84880 гривень до 109920 гривень. Отже, при поділі спірного автомобіля суд виходить з його середньої вартості в розмірі 97400 грн.( 109920 грн. + 84880 грн.: 2 = 97400 грн.), не погоджуючись з представником позивачки, яка вважала за необхідне виходити з максимальної вартості спірного автомобіля. З висновку судової оціночно - будівельної та оціночно - земельної експертизи №1072/1073/1074/1075 від 31 січня 2017 року вбачається, що ринкова вартість земельної ділянки, розташованої на території Червоненської сільської ради Сумського району Сумської області, кадастровий номер [NUMBER], площею 0.1200 га з цільовим призначенням - для ведення індивідуального садівництва (договір купівлі - продажу № 1655 від 18.07.2013 року) становить 221600 гривень; ринкова вартість земельної ділянки, розташованої на території Червоненської сільської ради Сумського району Сумської області, кадастровий номер: [NUMBER], площею 0.1200 га з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва (договір купівлі - продажу № 1215 від 12.06.2013 року) становить 221600 гривень;ринкова вартість земельної ділянки, розташованої на території Червоненської сільської ради Сумського району Сумської області, кадастровий номер: [NUMBER], площею 0.1200 га з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва (договір купівлі - продажу № 1213 від 12.06.2013 року) становить 221600 гривень; ринкова вартість 2/3 частини квартири [ADDRESS] (договір купівлі - продажу від 24.03.2000 року № 6-957)становить 248000 гривень( ар.с.113-122). Таким чином, загальна вартість спільного сумісного майна подружжя, що підлягає розподілу, становить 1010200 гривень. Отже, позивачка, як учасник спільної сумісної власності подружжя, має право на ? частину спільного сумісного майна подружжя, яка становить 505100 гривень. Суд вважає за необхідне виділити позивачці на праві власності 2/3 частини квартири [ADDRESS] вартістю 248000 гривень, а також земельну ділянку площею 0,1200 га, з цільовим призначенням-для ведення індивідуального садівництва, кадастровий номер [NUMBER], розташовану на території Старосільської сільської ради Сумського району Сумської області. вартістю 221600 гривень, а всього на суму 469600 гривень, що менше ідеальної частки на суму 35500 грн. За [PERSON] необхідно визнати право власності на наступне спільне сумісне майно подружжя: на земельну ділянку площею 0,1200 га, з цільовим призначенням-для ведення індивідуального садівництва, кадастровий номер [NUMBER], розташовану на території Старосільської сільської ради Сумського району Сумської області, вартістю 221600 гривень; на земельну ділянку площею 0,1200 га, з цільовим призначенням-для ведення індивідуального садівництва, кадастровий номер [NUMBER], розташовану на території Старосільської сільської ради Сумського району Сумської області, вартістю 221600 гривень, на автомобіль Ауді 80, кузов [NUMBER], 1993 року випуску, державний номер [NUMBER], вартістю 97400 грн., а всього на загальну суму 540600 гривень, що більше ідеальної частки на суму 35500 грн. Посилання [PERSON] на те, що частина майна придбана за його особисті кошти, а не за спільні сумісні кошти подружжя, не можу бути прийнято до уваги. У відповідності з положеннями статей 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Всупереч вимогам ст. ст. 10,60 ЦПК України [PERSON] не надав суду належних доказів на підтвердження того, що частина майна, зокрема, автомобіль, придбаний ним за особисті кошти. Посилання [PERSON] на те, що автомобіль на даний час проданий і не може входити до складу спільного сумісного майна подружжя, що підлягає поділу, не може бути прийнято до уваги. Судом встановлено, що автомобіль АUDІ 80, кузов [NUMBER], рік випуску 1993 року був придбаний [PERSON] на підставі біржової угоди від 13.08.2005 року № 072290 (ар.с.8), тобто в період шлюбу з позивачкою. З письмової інформації регіонального сервісного центру МВС в Сумській області №5946 вбачається, що спірний автомобіль АUDІ 80, кузов [NUMBER], рік випуску 1993 року, білого кольору, номерний знак [NUMBER] 17 листопада 2005 року був зареєстрований за [PERSON]. В подальшому, 8 червня 2016 року ( тобто в період шлюбу) спірний автомобіль був перереєстрований на нового власника - [PERSON] - близьку родичку відповідача ( ар. с. 183). Статтею 60 Сімейного кодексу України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно частини 3 статті 61 Сімейного кодексу України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частина 4 статті 65 Сімейного кодексу України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. У випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. ( правовий висновок Верховного Суду України, викладений в постанові від 27 квітня 2016 року у справі №6-486цс16). Крім того, у відповідності з роз'ясненнями, що містяться в п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Відповідач не надав суду доказів на підтвердження того, що позивачці було відомо про продаж спірного автомобіля, письмової згоди на продаж позивачка не надала, в судовому засіданні категорично стверджувала, що їй не було відомо про продаж спірного автомобіля, який є їх спільною сумісною власністю і який відповідач використав на свій розсуд проти її волі і не в інтересах сім'ї. Отже, з врахуванням викладеного, суд вважає, що автомобіль також, як і інше спільне сумісне майно подружжя, підлягає поділу, а оскільки на даний час автомобіль не знаходиться у власності сторін, його вартість слід врахувати при поділі. Посилання [PERSON] на те, що позивачка подарувала дочці свою частку в квартирі, тобто вже розпорядилася належною їй часткою, не може бути прийнято до уваги, оскільки з п. 1.3 рішення(витягу) виконавчого комітету Зарічної в місті Суми ради №77 від 31 травня 2000 року «Про дозвіл на укладення майнових угод від імені неповнолітніх» вбачається, що [PERSON] надано дозвіл здійснити продаж частки від імені його неповнолітньої дочки, що належить його доньці в однокімнатній квартирі [ADDRESS] з одночасним даруванням на її ім'я 1/3 частини у 2-кімнатній квартирі [ADDRESS] ( яка є предметом спору в даній справі). Отже, 2/3 частки спірної квартири також є спільною сумісною власністю подружжя, яке підлягає поділу між сторонами, а оскільки частка квартири виділяється на праві власності саме позивачці по справі, відповідача необхідно виселити з належної позивачці квартири, виходячи з положень статті 392 ЦК України. З [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 35500 гривень грошової компенсації різниці між ідеальною та реальною часткою спільного сумісного майна подружжя, виділене [PERSON] Судові витрати підлягають розподілу у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України; з відповідача на користь позивачки слід стягнути 4134 гривні судового збору, 6170 гривень витрат на оплату експертиз, 3000 гривень витрат на правову допомогу, відмовивши позичці у стягненні витрат на правову допомогу в іншій частці з врахуванням положень Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». На підставі викладеного,

Outcome: approved