Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом і просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,1776 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована в с. Троїцьке Біляївського району Одеської області по вул. Новій, 30, кадастровий номер 5121084800:02:002:0241. Свої вимоги мотивує тим, 01 червня 2009 року нею на підставі договору купівлі-продажу №2-1820, посвідченого державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON], придбано у [PERSON] житловий будинок, що розташований за адресою: с. Троїцьке Біляївського району Одеської області по вул. Нова, 30. Згодом їй стало відомо, що [PERSON] розпочала процес приватизації вказаної земельної ділянки ще у 2003 році. Але у звязку з тривалістю часу на оформлення документів [PERSON] видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку 26 листопада 2009 року, тобто вже після придбання нею будинку. Вона звернулася до суду з позовом і постановою Біляївського районного суду Одеської області від 04 листопада 2011 року вказаний державний акт скасовано. З метою надання можливості в повному обсязі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном, позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивачка наполягала на задоволенні позовних вимог і пояснила, що свідоцтво про право власності на земельну ділянку вона не має можливості отримати, оскільки, які їй було розяснено в Управлінні Держгеокадастру у Біляївському районі Одеської області, по даним Державного земельного кадастру невірно зазначено місце розташування земельної ділянки. Представник Троїцької сільської ради Біляївського району Одеської області до судового засідання не з»явився, але від нього надійшла заява, в якій він вказав, що позов визнає в повному обсязі і просить справу розглянути без його участі. Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Як встановлено у судовому засіданні, 01 червня 2009 року був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого [PERSON] продала, а [PERSON] купила житловий будинок без надвірних споруд, який розташований по вул. Новій, 30 в с. Троїцьке Біляївського району Одеської області, посвідчений державним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу [PERSON] (а.с. 5). Після укладення договору купівлі-продажу, а саме: 26 листопада 2009 року на імя [PERSON] був виданий державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, розташовану по вул. Новій, 30 в с. Троїцьке Біляївського району Одеської області, кадастровий номер 5121084800:02:002:0241 (а.с. 22-23). Позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом і 04 листопада 2011 року державний акт серії ЯИ № 101727, виданий 26 листопада 2009 року, реєстраційний номер 011051601817 на право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: Одеська область Біляївський район с. Троїцьке вул. Нова, 30, був скасований (а.с. 7). З рішення № РВ05100312322016 державного кадастрового реєстратора Управління держгеокадастру у Біляївському районі Одеської області від 17 березня 2016 року вбачається, що було розглянуто заяву про внесення відомостей до Державного земельного кадастру від 11 березня 2016 року разом з доданими до них документами та відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності електронного документа установленим вимогам, а саме: перетин ділянки з ділянкою 5121084800:02:002:0241 площа співпадає на 88,5498 %. Рекомендовано привести наданий файл у відповідність до вимог додатку 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» № 1051 від 17.10.2012 року (а.с. 21). Відповідно до ч.1 ст. 81 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). В позовній заяві позивачка посилається на ч. 1 ст. 120 ЗК України, відповідно до якої у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Але, згідно ч.2 ст. 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Враховуючи, що на час продажу будинку земельна ділянка по вул. Новій, 30 в с. Троїцьке Біляївського району Одеської області перебувала у користуванні [PERSON], до позивачки перейшло право користування, а не право власності на вказану земельну ділянку. Крім того, враховуючи ту обставину, що державним кадастровим реєстратором встановлено невідповідність електронного документа встановленим вимогам, а саме: виявлено перетин земельної ділянки, внаслідок чого рекомендовано обмінний файл привести у відповідність до вимог додатку 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» № 1051 від 17.10.2012 року, що знаходиться поза компетенцією суду, відсутні підстави для задоволення позову.

Outcome: dismissed