Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок загальною площею 58,3 кв.м., житловою 40,1 кв.м., з надвірними спорудами: сараєм, льохом та огорожею, що розташований за адресою: с. Троїцьке вул. Виноградна, 69 (колишня адреса: вул. Леніна, 69) Біляївського району Одеської області, у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 02 липня 2001 року. Свої вимоги мотивує тим, що вона, як спадкоємець за законом першої черги, звернулася до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, але їй було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду, так як відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності на вищевказане спадкове майно за спадкодавцем, а також відсутня державна реєстрація права власності. У звязку з викладеним вона звернулася з позовом до суду. Позивачка до судового засідання не зявилася, але подала заяву, в якій вказала, що на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі та просить справу розглянути у її відсутність. Представник Троїцької сільської ради Біляївського району Одеської області до судового засідання не зявився, але надіслав заяву, в якій вказав, що позовну заяву визнає в повному обсязі і просить справу розглянути у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 02 липня 2001 року помер [PERSON] батько позивачки, згідно свідоцтва про смерть (а.с. 8). Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок загальною площею 58,3 кв.м., житловою 40,1 кв.м., з надвірними спорудами: сараєм, льохом та огорожею, що розташований за адресою: с. Троїцьке вул. Виноградна, 69 (колишня адреса: вул. Леніна, 69) Біляївського району Одеської області, відповідно до технічного паспорту на житловий будинок (а.с. 15-16). Позивачка є донькою померлого [PERSON], згідно свідоцтва про народження (а.с. 11), а тому згідно ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 р.) являється спадкоємцем за законом першої черги. Іншими спадкоємцями після смерті [PERSON] є дружина померлого [PERSON], яка померла 28 листопада 2005 року (а.с. 9) та син померлого [PERSON], який помер 19 липня 2016 року (а.с. 10). Вона звернулася до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, але листом № 3163/02-14 від 08 серпня 2016 року їй було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду, так як відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності на вищевказане спадкове майно за спадкодавцем (а.с. 7). Відповідно до листа Троїцької сільської ради Біляївського району Одеської області № 145 від 01.08.2016 року у погосподарській книзі виконкому Троїцької сільської ради № 7, житловий будинок в с. Троїцьке Біляївського району Одеської області по вул. Леніна, 69 значиться за [PERSON], який помер 02.07.2001 року (а.с. 12). Згідно довідки виконкому Троїцької сільської ради Біляївського району Одеської області № 1648 від 04.08.2006 року, виданої [PERSON] за житловим будинком, який розташований за вищевказаною адресою числиться земельна ділянка площею 0,56 га, державний акт на землю не видавався, оренда не укладалась, рішення про приватизацію землі не приймалося (а.с. 13). Відповідно до листа КП «БТІ» Одеської міської ради № 3426/02-14 від 10.08.2015 року нерухоме майно за адресою: вул. Виноградна, 69 с. Троїцьке Біляївського району Одеської області в філії КП «БТІ» ОМР м. Біляївка не зареєстровано (а.с. 14). Згідно довідок виконкому Троїцької сільської ради Біляївського району Одеської області від 24.06.2015 року [PERSON] по день смерті 02.07.2001 року постійно проживав та був зареєстрований за вищевказаною адресою, разом з ним були зареєстровані та проживали: [PERSON] дружина, [PERSON] син (а.с. 5). Відповідно до Вказівок по веденню по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору було покладено саме на сільські ради. Належність правовстановлюючих документів встановлюється відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Умовою для переходу у порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах. Тобто запис у погосподарській книзі визнавався в якості актів органів влади, що підтверджує право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як розяснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки право [PERSON] на вказаний житловий будинок на момент його смерті ніким не оспорюється, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити і визнати за позивачкою право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок загальною площею 58,3 кв.м., житловою 40,1 кв.м., з надвірними спорудами: сараєм, льохом та огорожею, що розташований за адресою: с. Троїцьке вул. Виноградна, 69 (колишня адреса: вул. Леніна, 69) Біляївського району Одеської області, у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 02 липня 2001 року.

Outcome: approved