Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~В позові зазначила, що вона придбала у [PERSON] у власність квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 03.08.2020 року, посвідченому приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 52036923101, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 218742526 від 03.08.2020 року. Відповідно до умов договору, зокрема пункту 13, відповідач [PERSON] , як колишній власник, зобов`язався знятися з реєстраційного обліку протягом 1 місяця з дати укладення договору купівлі-продажу, тобто не пізніше 03 вересня 2020 року. Однак, відповідач до теперішнього часу, який є сторонньою позивачці особою, зареєстрований в спірній квартирі. Інші умови договору купівлі-продажу між сторонами виконані. З моменту укладання даного договору відповідач в зазначеній квартирі не проживає, своїх речей там не має, витрат по оплаті житлово-комунальних послуг не несе. Перебування відповідача на реєстраційному обліку в належному позивачці житлі створює перешкоди у здійсненні нею права власності, тому вона просить про усунення цих перешкод шляхом позбавлення відповідача права користування будинком. Ухвалою судді від 19.10.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка до суду не з`явилась, надала письмове звернення, яке містить прохання про розгляд справи у її відсутності та про задоволення позову, а також надала згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду не з`явився з невідомих причин. Відзив проти позову не надав. У відповідності до ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що позивачці на підставі договору купівлі-продажу № 4820 від 03.08.2020 року на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.8), що також що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 218742526 від 03.08.2020 року (а.с.9). За умовами договору купівлі-продажу відповідач повинен був знятися з реєстраційного обліку до 03 вересня 2020 року, однак в цій частині умови договору не виконав та на момент звернення до суду є зареєстрованим у зазначеній квартирі. З моменту укладання даного договору відповідач у квартирі не проживає, своїх речей там не має, витрат по оплаті житлово-комунальних послуг не несе. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а в силу ст. 383 ЦК власник жилого будинку має право використовувати помешкання, зокрема, для власного проживання, проживання інших осіб. До видів речових прав на чуже майно в силу ст. 395 ЦК України відноситься, зокрема, право користування, а в силу ст. 401 ЦК право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Згідно із ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Вирішуючи вимоги позову про позбавлення відповідача права користування належною позивачці квартирою на користь позивачки, суд виходить з того, що існування цього права може бути зумовлене його реалізацією, тобто постійним проживанням в житлі. Перебування відповідача на обліку в належному позивачці житлі створює для неї перешкоди у здійсненні повною мірою права власності, яке з урахуванням встановлених обставин та наведених норм закону підлягає захисту. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підставою для знаття з реєстрації є, зокрема, остаточне рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням або про виселення. У зв`язку з викладеним право позивачки, як вже зазначено, підлягає захисту в обраний нею спосіб. Відповідно ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають і судові витрати, попередньо понесені нею.

Outcome: approved