Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що вони з відповідачем з 20.10.2012 року одружені, від спільного життя мають малолітню доньку [PERSON], 08.02.2013 р. н. Шлюбні відносини між сторонами припинені з червня 2014 року, спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та шлюб, тому за таких обставин просила розірвати шлюб. Також зазначила, що малолітня донька проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні та потребує матеріальної допомоги відповідача, у звязку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], 08.02.2013 р. н. у розмірі 1/4 частини заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного вік щомісячно з дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття. Позивачка надала до суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує, наполягає на розірванні шлюбу та стягненні аліментів, просила суд розглянути справу за її відсутністю. Враховуючи, що відповідач визнав позов у повному обсязі, суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін та ухвалити рішення на підставі письмових матеріалів справи. Відповідач надав суду письмову заяву, у якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просиву суд розглянути справу за його відсутністю. Перевіривши письмові матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між [PERSON]І та [PERSON] 20 жовтня 2012 року дійсно було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії 1-ТП № 094696, актовий запис № 1704. Від спільного життя сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народженння якої вони записані батьками. Дитина проживає з позивачем згідно довідки про склад сімї № 557, виданої 24.03.2015 року, виданої КВЖРЕП №5. Відповідач проживає окремо від родини та не надає матеріальної допомоги на утримання дочки. Добровільної угоди щодо утримання дитини між сторонами не досягнуто. За домовленістю сторін донька залишається проживати разом з позивачкою. Сторони припинили шлюбні відносини через те, що мають різні погляди на сімейне життя, миритися не мають наміру. Згідно ч. 3 с. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. При наявності таких обставин збереження шлюбу надалі є недоцільним, що відповідно до ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідач, будучи батьком малолітньої дитини, зобов'язаний утримувати її до досягнення нею повноліття, що передбачено положеннями ст. 180 СК України. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. \~ Беручу до уваги, що малолітня дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання малолітньої дочки, що він підтвердив визнавши позов, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання малолітньої дочки у розмірі ? частини усіх видів доходів відповідача щомісячно з дня подання позовної заяви до повноліття дитини. З відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову про стягнення аліментів, що відповідає правилам розподілу судових втрат, визначних ч. 3 ст. 88 ЦПК України. \~На підставі викладеного, згідно ст. ст. 104-105, 112-115, 180, 182, 183, 191 СК України, ст. ст. 10, 11, 58, 59, 60, 88, 174, 212-215 ЦПК України, суд,

Outcome: approved