Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] - [PERSON], [INFO] Свої вимоги позивачка мотивує тим, що їй належить житловий будинок, який знаходиться за адресою [ADDRESS]. Станом на 04.07.2017 року у житловому будинку за адресою [ADDRESS], зареєстрована колишня невістка (відповідачка) [PERSON], [INFO] На даний час відповідачка [PERSON] шлюб з сином позивачки розірвала, в належному позивачці будинку не проживає, своїх речей не зберігає, поштової кореспонденції не отримує. [PERSON] фактично не проживає в будинку вже тривалий час, що підтверджується актами обстеження умов проживання згідно правил паспортного режиму від 18.11.2016р., 13.02.2017р., 20.04.2017р. Місце її проживання позивачці невідоме. На підставі вищенаведеного позивачка просить позовні вимоги задовольнити. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак подала суду заяву в якій просить заявлені позовні вимоги задоволити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, не повідомила суд про причини своєї неявки, хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена через засоби масової інформації. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 224 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідачів, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно ст. 226 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, повно та всебічно дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи: позивачці на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS], що стверджується Свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 22.03.2005р. Встановлено, що у житловому будинку [ADDRESS], зареєстровані: позивачка [PERSON], син позивачки [PERSON], колишня невістка [PERSON], онуки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Згідно ст. 3 СК України, ч. 2 ст. 64 ЖК України відповідачка не є членом сім'ї позивачки, оскільки шлюб між нею та сином позивачки розірвано. Встановлено, що відповідачка за зареєстрованим місцем свого проживання не проживає більше ніж шість місяців, що стверджується: Актом обстеження житлово - побутових умов від 18.11.2016 року, Актом обстеження житлово - побутових умов від 13.02.2017 року, Актом обстеження житлово - побутових умов від 20.04.2017 року. В силу вимог ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців. Сторонами не представлено та судом не здобуто жодних доказів того, що відповідачу чиняться перешкоди у проживанні у житловому будинку [ADDRESS] та докази того, що відповідачка протягом останніх шести місяців брала участь в утриманні житлового будинку за зазначеною адресою. Також, судом не здобуто доказів того, що існують обставини передбачені п.п. 1 - 7 ч. 3 ст. 71 ЖК України для збереження за відповідачем права користування житловим приміщенням - житловим будинком [ADDRESS]. За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що відповідачка за зареєстрованим місцем свого проживання не проживає більше шести місяців, без поважних на те причин; те, що відповідачці перешкоди у проживанні за її зареєстрованим місцем проживання не чиняться, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачкою щодо визнання [PERSON] такою, що втратили право користування житлом, а саме житловим будинком [ADDRESS] підставні та підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачки в користь позивачки слід стягнути документально підтверджені понесені позивачем судові витрати, які складаються із судового збору оплаченого позивачем. На підставі наведеного та

Outcome: approved