Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про визначення додатковго строку для прийняття спадщини. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 26.02.2021, відкрито провадження по справі. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] є донькою [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. У січні 2021 року позивач звернулася до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу для подачі заяви та документів для отримання спадщини, однак нотаріусом було роз`яснено, що видати свідоцтво неможливо, оскільки позивачка пропустила встановлений шести місячний строк. Позивачка зазначає, що в шести місячний термін не могла звернутися, оскільки була в тяжкому моральному стані після смерті батька. У зв`язку з викладеним позивач просить суд визнати [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . 12.04.2021 до суду надійшов відзив від представника Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації Рибальченко Л.М. відповідно до якого зазначила, що позивачем невірно визначено суб`єктний склад сторін по справі, а саме неналежного відповідача, яким в даному випадку повинен виступати представницький орган інтересів територіальної громади міста Києва, тобто Київська міська рада. Відповідно до ухвали внесеної до протоколу судового засідання від 12.04.2021 було вирішено прийняти про заміну відповідача по справі на належного, а саме з Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації на Київську міську раду. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 08.10.2021 витребувано у П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори про наявність чи відсутність спадкової справи та коло спадкоємців після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 28.10.2021 до суду надійшов лист від П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори на виконання Ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 08.10.2021, відповідно до якого зазначили, що згідно інформаційної довідки із спадкового реєстру спадкова справа до майна [PERSON] , який помер [INFO] не заведена. Позивач [PERSON] в судових засіданнях підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на докази які містяться в матеріалах справи та на обставини, які викладені в позовній заяві. 05.11.2021 до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Представник відповідача Київська міська рада в судові засідання не з`явився, про день, місце та час судових засідань повідомлений належним чином про що свідчить повідомлення про вручення судових повісток. Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано відзиву на позовну заяву і будь-яких заяв або клопотань не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши всі необхідні, зібрані по справі докази для ухвалення обґрунтованого рішення, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини [PERSON] є рідною донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1242. У січні 2021 року [PERSON] звернулася до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Судом установлено, що Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу відмовлено [PERSON] у прийнятті заяви, оскільки [PERSON] пропустила встановлений шести місячний строк. Позивачка обґрунтовуючи пропущений строк, зазначає, що перебувала у дуже тяжкому моральному стані після смерті батька, довгий час не могла пережити утрату близької людини. Відповідно до ст.1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1222 ЦК України, регламентує, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Стаття 67 Закону України «Про нотаріат» регламентує, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду в позовному провадженні. Відповідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, законом залишено можливість такому спадкоємцю за певних умов її прийняти, а саме якщо пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини відбувся з поважних причин. Для цього спадкоємцю необхідно надати суду докази, які стали поважною причиною для пропуску ним даного строку. Судом установлено, що позивачка після смерті батька зазнала емоційний стрес, у цей час вона не могла звернутися до нотаріальної контори, оскільки довгий час знаходилась в тяжкому моральному стані. Також, у позивачки [PERSON] були проблеми зі здоров`єм, які потребували негайного лікування, що підтверджується матеріалами справи. Отже, беручи до уваги положення частини третьої статті 1272 ЦК України, на підставі належним чином оцінених доказів, суд приходить до висновку, що зазначені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини можуть бути визнані поважними, оскільки свідчать про наявність перешкод для подання заяви про прийняття спадщини у встановлені законом строки, які пов`язані з об`єктивними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Аналізуючи викладене вище, суд вважає за можливе задовольнити позов та надати додатковий строк, достатній для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. При визначенні терміну додаткового строку, який має бути наданий позивачу, суд вважає, що для подання заяви про прийняття спадщини достатньо трьох місяців, які обчислюватимуться з моменту набрання цим рішенням законної сили. Судом встановлено, що відповідач Київська міська рада звільнений від сплати судового збору, відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача.

Outcome: approved