Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 500 гривень, але у подальшому не менше ніж 30% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивачка зазначає, що 29 вересня 2007 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу 16 квітня 2010 року у них народилася донька [PERSON], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Сімейне життя з відповідачем за останній час остаточно прийшло у занепад у звязку з різними поглядами на сімейне життя. Зараз в суді сліпається її позовна заява про розлучення. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дочки у добровільному порядку не надає та її вихованням не займається. Дочка ніяких доходів не отримує, рухомого майна та нерухомого майна у власності не має. Депозитних або інших рахунків в установах банків не має. Вона працювала санітаркою в Новомиколаївській амбулаторії, але у звязку із переїздом до своїх батьків змушена була звільнитися з липня 2016 року. Зараз вона тимчасово не працює. Відповідач ніде не працює, добровільно жодної матеріальної допомоги доньки не надає. Інші утримання з відповідача за виконавчими листами не проводяться. Після припинення шлюбних відносин відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому вона змушена звернутися до суду з цим позовом. Позивачка у судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов визнав у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб від 29.09.2007 року, виданого Новобогданівською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області між сторонами було зареєстровано шлюб (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Судом встановлено, що з липня 2016 року сторони не підтримують шлюбні стосунки та з цього часу разом не проживають, та спільне господарство не ведуть. З матеріалів справи вбачається, що дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, про що свідчить надана суду довідка з місця проживання позивачки (а.с.4). Крім того, судом встановлено, що відповідач не надає позивачці добровільно регулярної матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча є працездатним та має можливість надавати таку допомогу. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При вирішенні питання щодо визначення розміру аліментів, суд враховує обставини, зазначені у ст. 182 СК України, а також приймає до уваги визнання позову відповідачем. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає необхідним відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір». Стягнення аліментів слід здійснювати відповідно до вимог ч.1 ст.191 СК України з дня звернення позивачки до суду з даним позовом, тобто з 29 липня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved