Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до Білоцерківської районної державної адміністрації, Управління Держземагентства у Білоцерківському районі Київської області, третя особа [PERSON] сільська рада Білоцерківського району Київської області про визнання права на спадкове майно. Позивачка у своєму позові посилалася на те, що 20.09.2005 року помер її чоловік [PERSON] після якого залишилося майно у вигляді земельної частки (паю) площею 4,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості в адміністративних межах [PERSON] сільської ради право [PERSON] на вказану земельну частку (пай) посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії КВ №0051049 виданого на імя [PERSON] та зареєстрованого 27.12.1996 року за №161. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.07.2011 року державний нотаріус Першої Білоцерківської міської державної нотраіальної контори Київської області [PERSON] посвідчила право на дану земельну ділянку на спадкоємців: сина [PERSON]; сина позивачки [PERSON]. Після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.07.2011 року син позивачки [PERSON] подав заяву про надання дозволу на виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія КВ №0051049 до Білоцерківської районної державної адміністрації, розпорядженням Білоцерківської районної державної адміністрації від 03.05.2012 року за №333 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою 7-ми громадянам власникам земельних часток (паїв), в тому числі і сину позивачки [PERSON], на земельну ділянку площею 2,04 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах [PERSON] сільської ради, не розробивши документацію та не оформивши право власності на земельну ділянку син позивачки [PERSON] помер 07.12.2013 року. Протягом визначеного чинним законодавством шестимісячного строку позивачка звернулася до державного нотаріуса Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини. 25.02.2015 року державним нотаріусом Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області було винесено постанову про відмову позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), розташовану за адресою: [PERSON] сільська рада Білоцерківського району Київської області, після померлого 07.12.2013 року [PERSON], через те, що сертифікат не пройшов державну реєстрацію. Позивачка просила в судовому порядку визнати за нею право власності на спадкове майно сина [PERSON], який помер 07.12.2013 року, а саме на 1/2 частку земельної ділянки, загальним розміром 4,08 га в умовних кадастрових гектарах без визнання меж цієї частки в натурі (на місцевості), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах [PERSON] сільської ради Білоцерківського району Київської області на підставі сетифікату на право на земельну частку (пай) видане на підставі розпорядження Білоцерківської районної державної адміністрації від 15.11.1996 року №247, який в свою чергу належним чином не оформив право власності після свого батька [PERSON], який помер 20.09.2005 року. Ухвалою суду від 11.06.2015 року було задоволено клопотання [PERSON] та було замінено первісних відповідачів по позову Білоцерківську районну державну адміністрацію, Управління Держземагентства у Білоцерківському районі Київської області на належного відповідача [PERSON] сільську раду Білоцерківського району Київської області, а також останню було виключено як третю особу, яка не заявляє самостійні позовні вимоги щодо предмета спору. Ухвалою суду від 22.06.2015 року було залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляється самостійні позовні вимоги щодо предмета спору Публічне акціонерне товариство [PERSON] ПРИВАТБАНК. В судовому засіданні позивачка уточнила свої позовні вимоги та просила визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після спадкодавця [PERSON], який помер 07.12.2013 року, право на 1/2 частку земельної ділянки (паю) загальною площею 4,08 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, Білоцерківського району, Київської області, що посвідчувалося свідоцтвом про право на спадщину за законом нотаріально посвідченого 14.07.2011 року в реєстрі №5-1966. Позивачка в суді підтримала свої уточнені позовні вимоги. Представник [PERSON] сільської ради Білоцерківського району Київської області до суду не зявився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, направив суду лист в якому просив справу розглядати у відсутності представника [PERSON] сільської ради Білоцерківського району Київської області, в листі вказав, що [PERSON] сільська рада Білоцерківського району Київської області позов визнає. Представник Публічного акціонерного товариства [PERSON] ПРИВАТБАНК до суду не зявився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Заслухавши учасника процесу, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] являється матірю [PERSON], [INFO]. Наведене підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] Судом встановлено, що 07.12.2013 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть. З матеріалів справи також вбачається, що [PERSON] при житті не залишив заповіт. Батько [PERSON] [PERSON] помер 20.09.2005 року. [PERSON] на день смерті у шлюбі не перебував, дітей не мав. Наведене підтверджується поясненнями позивачки та матеріалами справи. З копії довідки виконкому [PERSON] сільської ради від 07.03.2014 року № 79 вбачається, що [PERSON] був зареєстрований і проживав в [INFO] до дня смерті 07.12.2013 року і за вищевказаною адресою на день смерті спадкодавця ніхто не був зареєстрований та не проживав. За ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають батьки спадкодавця. За ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. За ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається із копії спадкової справи Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори за №954 до майна померлого 20.09.2005 року [PERSON], із заявами про прийняття спадщини звернулися сини померлого: [PERSON] 22.11.2005 року; [PERSON] 07.02.2006 року. Державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори [PERSON] видавалися на імя [PERSON] та [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме спадкове майно після [PERSON], який помер 20.09.2005 року. В тому числі, 14.07.2011 року державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно [PERSON], який помер 20.09.2005 року, його сину [PERSON], [INFO], на спадщину, яка складається з: 1/2 частки права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП Острійківське, [PERSON] сільської ради, Білоцерківського району, Київської області, розміром 4,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ №0051049, виданого Білоцерківською районною державною адміністрацією Київської області та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 27.12.1996 року за №161. Свідоцтво зареєстроване в реєстрі №5-1966. Крім вказаного, 14.11.2011 року державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно [PERSON], який помер 20.09.2005 року, його сину [PERSON], [INFO], на спадщину, яка складається з: 1/2 частки права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП Острійківське, [PERSON] сільської ради, Білоцерківського району, Київської області, розміром 4,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ №0051049, виданого Білоцерківською районною державною адміністрацією Київської області та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 27.12.1996 року за №161. Свідоцтво зареєстроване в реєстрі №5-2870. Наведене підтверджується копіями вищевказаних свідоцтв про право на спадщину за законом, та копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ №0051049. Як вбачається із копії спадкової справи Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області після [PERSON], померлого 07.12.2013 року, із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] до Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області 23.04.2014 року звернулася [PERSON] ПАТ КБ ПРИВАТБАНК подав до нотаріальної контори претензію кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України. Державним нотаріусом Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області не видавалися свідоцтва про право на спадщину за законом. З відповіді Управління Держземагентства у Білоцерківському районі Київської облас ті від 23.02.2015 року № 067/43 державному нотаріусу [PERSON] вбачається, що на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ №0051049 та свідоцтва про право на спадщину за законом, яке зареєстровано в реєстрі №5-1966 [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку не отримував. Згідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.02.2015 року винесеної державним нотаріусом Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), розташовану за адресою: [PERSON] сільська рада Біоцерківського району Київської області, після померлого 07.12.2013 року [PERSON], через те, що сертифікат не пройшов державну реєстрацію. При вирішенні спору суд виходить з наступного. За ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як розяснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 Про судову практику у справах про спадкування, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим докумен том. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч.2 цієї статті. А за ч.2 ст.126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки; свідоцтвом про право на спадщину. Згідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим право мірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За ч.1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обме ження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Як встановлено судом, право [PERSON] на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП Острійківське, [PERSON] сільської ради, Білоцерківського району, Київської області, розміром 4,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), було посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії КВ №0051049, виданого Білоцерківською районною державною адміністрацією Київської області та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 27.12.1996 року за №161. В свою чергу [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] право на 1/2 частку вказаної земельної ділянки (паю) і отримав 14.07.2011 року нотаріально посвідчене свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП Острійківське, [PERSON] сільської ради, Блоцерківського району, Київської області, розміром 4,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості). Свідоцтво зареєстроване в реєстрі №5-1966, тобто [PERSON] набув права на 1/2 частку вказаної земельної ділянки (паю) згідно до вимог діючого та той час законодавства, але [PERSON] не виготовив на своє імя державний акт на право власності на земельну ділянку (пай), та не зареєстрував право власності на вказану частину земельної ділянки (паю), тобто спадкодавець [PERSON] не набув право власності на 1/2 частку вказаної земельної ділянки (паю) відповідно до вимог чинного законодавства, а тому спадкоємець [PERSON] позивачка по справі, позбавлена можливості оформити своє право на спадщину на дану земельну ділянку (пай). Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 Про судову практику у справах про спадкування, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, з врахуванням всього вищенаведеного, суд дійшов до висновку, що дійсно позивачка позбавлена на даний час можливості оформити своє право на спадщину на вищевказану земельну ділянку (пай) після смерті [PERSON], яку він успадкував після померлого [PERSON], а спадкоємець [PERSON] може отримати право на вказану земельну ділянку (пай) тільки на підставі рішення суду, оскільки нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на цю земельну ділянку (пай) з причин, на які вказано вище в рішенні. Згідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, виходячи з умов частини 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець до отримання державного акту на право власності на вищевказане спадкове майно та реєстрації права власності на вказане спадкове майно має певні майнові права на 1/2 частку земельної ділянки (паю) загальною площею 4,08 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, Білоцерківського району, Київської області, що посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії КВ №0051049, зареєстрованого за №161 від 27.12.1996 року та свідоцтвом про право на спадщину за законом нотаріально посвідченого 14.07.2011 року в реєстрі №5-1966. Таким чином, в силу приписів вищенаведених правових норм спадкодавець [PERSON] набув права на вказану вище в рішенні суду частку земельної ділянки (паю), а позивачка набула права на спадкування майна після смерті свого сина [PERSON] Суд приймає до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після спадкодавця [PERSON], який помер 07.12.2013 року, право на 1/2 частку земельної ділянки (паю) загальною площею 4,08 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, Білоцерківського району, Київської області, що посвідчу валося свідоцтвом про право на спадщину за законом нотаріально посвідченого 14.07.2011 року в реєстрі №5-1966, оскільки інший порядок для набуття позивачкою права на вказане спадкове майно законодавством не визначений. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 182,328,1216-1218,1223,1225,1261-1265, 1268-1270,1296 ЦК України, ст.ст. 125,126 ЗК України,

Outcome: approved