Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача в свою користь аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO] в розмірі 25 % від сукупного доходу, але не менше ? прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.09.2015 року до досягнення дитиною повноліття та стягувати з відповідача в свою користь витрати на оплату навчання дитини [PERSON], яка продовжує навчання у розмірі ? витрат на навчання, згідно вартості навчання на відповідний навчальний рік до закінчення навчання. В обгрунтування позову покликається на те, що з 1995 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] року народилась донька [PERSON], яка проживає з нею, їй важко утримувати дитину, оскільки відповідач не надає достатньої допомоги на її утримання, хоча зобов'язаний та може її надавати. Крім того, донька навчається в Львівському національному університеті ветеринарної медицини та біотехнології імені С.З. Гжицького на першому курсі, на платній формі навчання, за 2015-2016 рр. плата за навчання становить 8 500 грн. У зв'язку з чим просить стягнути з відповідача половину витрат на навчання. Просить позов задоволити. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, дала пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просить позов задоволити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечує проти стягнення з нього повної вартості навчання доньки, однак заперечує щодо стягнення аліментів. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дітей до 23 років, якщо вони продовжують навчання та у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Як вбачається із свідоцтва про народження відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Як вбачається із договору №2 про надання освітніх послуг третій особі від 21.08.2015 року укладеного між позивачкою та Львівським національним університетом ветеринарної медицини та біотехнології імені С.З. Гжицького [PERSON] навчається на денній формі навчання на на платній основі, вартість оплати за весь строк навчання становить 34 000 грн. Судом встановлено, що у зв'язку із навчанням, яке є платним, [PERSON] потребує матеріальної допомоги, а відповідач, який працює водієм в ДТГО «Львівська залізниця» відокремлений підрозділ «Будівельно-монтажне експлуатаційне управілння №1», має змогу надавати їй таку, тому суд прийшов до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на її утримання до закінчення навчання але не довше, ніж до досягнення нею 23 років. При визначенні розміру аліментів, суд враховує вік дитини та потреби на її утримання, матеріальне становище дитини, стан її здоров'я, матеріальне становище відповідача, який працює та має стабільний дохід, задовільний стан його здоров'я та приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід щомісячно стягувати аліменти в розмірі ? частини із всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу подачі позову до суду, тобто з 22.09.2015 року до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення нею 23 років. Главою 15 Сімейного кодексу України, визначені обов'язки батьків щодо утримання неповнолітніх дітей, зокрема, ст.185 зазначеної глави Сімейного кодексу України передбачений обов'язок участі батьків у додаткових витратах на неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Таким чином, положення ст.185 Сімейного кодексу щодо участі у додаткових витратах не поширюється на відносини батьків та повнолітніх дітей. З огляду на вказані обставини, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову в частині стягнення додаткових витрат, а саме половини вартості оплати навчання [PERSON], слід відмовити. На підставі ст.ст. 182, 199, 200 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved