Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей, [PERSON] та [PERSON] , у розмірі 950 доларів США на кожну дитину, починаючи з 01 листопада 2018 року до досягнення повноліття спільними дітьми. Свої вимоги мотивує тим, що сторони 09 березня 2002 року уклали шлюб, котрий зареєстровано Приморським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №89. У шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народились діти: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . У свідоцтві про народження дітей батьком записаний [PERSON] . Діти проживають разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні та вихованні. На час розгляду справи Суворовським районним судом м. Одеси розглядається цивільна справа про розірвання шлюбу на поділ майна подружжя. Як зазначила позивачка, [PERSON] працює на суднах закордонних компаній та на даний час уклав контракт з Компанією «Еднок Лоджістікс енд Сервісі», з несенням служби у Компанії на посаді вахтового помічника капітана, де компанія зобов`язується сплачувати працівнику за його послуги щомісячну заробітну плату у розмірі 190 доларів США /день/ х30 днів = 5700 доларів США в місяць, включаючи усі виплати та надбавки, надбавку за закінчення контракту /+40 доларів США /місяць/. Окрім того, щоб здійснити переклад контракту відповідача, позивачка звернулась до департаменту перекладів та зазначені послуги склали 960 гривень. Як зазначила [PERSON] , знаючи, що діти потребують постійної батьківської уваги та допомоги, відповідач належної матеріальної допомоги з листопада 2018 року не надає, хоча до зазначеного часу щомісячно надавав матеріальну допомогу на утримання дітей і проплату комунальних послуг. Позивачка звернулась до суду 26 грудня 2018 року з проханням стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей, [PERSON] та [PERSON] , у розмірі 950 доларів США на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 18 січня 2019 року, було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін в загальному порядку. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 28). Представником відповідача, адвокатом Грицак Катериною Василівною 18 лютого 2019 року надано відзив на позов в якому вона просила відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] , оскільки стороною позивача явно завищені розміри аліментів, котрі просить стягувати позивачка на утримання дітей, оскільки позовні вимоги є необґрунтованими, тому не підлягають до задоволення. Позивачем [PERSON] 05 березня 2019 року надано відповідь на відзив в яких вона зазначила, що після винесення рішення по зазначеній справі будуть відкриті карткові рахунки на дітей та відповідач буде мати можливість надавати грошові кошти саме дітям, окрім того зазначила, що контракт є належним доказом можливості сплачувати відповідачем заявлені позивачем аліменти, саме у розмірі 950 доларів на кожну дитину. Позивач та її представник, [PERSON] , в судовому засіданні просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, підтримали позовні вимоги, що викладені в позові, відповіді на відзив. Відповідач в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлявся належним чином та своєчасно, будь-яких клопотань від відповідача про відкладення розгляду справи чи інших заяв на адресу суду не надходило. (а.с. 23). Від представника відповідача, адвоката Грицак Катерини Василівни, надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки вона на у період часу з 04.03.2019 року по 07.03.2019 року буде перебувати у службовому відрядженні і не зможе взяти участі у справі. Відповідно до ч.3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Суд вважає причину неявки представника відповідача поважною, однак, відповідачем не надано жодних клопотань про відкладення розгляду справи, а неявка представника сторони не є підставою для відкладення розгляду справи, котра розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Суд вважає причину неявки відповідача не поважною, оскільки він про розгляд справи був обізнаний завчасно та належним чином та причин неявки суду не сповістив. З`ясував обставини справи, вислухав позивача та його представника, дослідив та проаналізував матеріали справи, враховуючи приписи ч.8 ст.7 СК України, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, котрий зареєстровано Приморським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №89. (а.с. 4). У шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народились діти: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . (а.с. 5). У свідоцтві про народження дітей батьком записаний [PERSON] . Діти проживають разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 13,14). Згідно наданого перекладу контракту [PERSON] уклав контракт з Компанією «Еднок Лоджістікс енд Сервісі», з несенням служби у Компанії на посаді вахтового помічника капітана, де компанія зобов`язується сплачувати працівнику за його послуги щомісячну заробітну плату у розмірі 190 доларів США/день/ х30 днів = 5700 доларів США в місяць, включаючи усі виплати та надбавки, надбавку за закінчення контракту /+40 доларів США /місяць/. (а.с. 6-10). Знаючи, що діти потребують постійної батьківської уваги та допомоги, відповідач належної матеріальної допомоги з листопада 2018 року не надає, хоча до зазначеного часу щомісячно надавав матеріальну допомогу на утримання дітей і сплату комунальних послуг. Позивачка звернулась до суду 26 грудня 2018 року з проханням стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей, [PERSON] та [PERSON] , у розмірі 950 доларів США на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: 1) верховенство права; 2) повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Частиною 3 статті 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частина 2 статті 43 ЦПК встановлює, що учасники справи зобовязані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обовязковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Правилами ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Утримання дітей, надання їм матеріальної допомоги є обов`язком батьків, що випливає зі змісту положення ст. 180 Сімейного кодексу України, яке зобов`язує батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. (ч. 2 ст. 182 СК України). За правилами ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов`язку її утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на їх утримання. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із штампом суду на позовній заяві, позивач подав її 26 грудня 2018 року. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти потрібно стягувати з відповідача, починаючи з 26 грудня 2018 року. Згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Стороною позивача жодним чином не доведено отримання відповідачем саме зазначених в Контракті коштів, тому суд не приймає посилань позивача на те, що позивач в змозі виплачувати аліменти у розмірі 950 доларів США на кожну дитину. Окрім того, грошовою одиницею в Україні є гривня, а не долар США, тому при вирішенні питання про суму аліментів, котрі підлягають стягненню з відповідача на користь дітей (грошовою одиницею), суд вирішить їх стягувати національною одиницею України - гривнею. Також суд зазначає, що позивачкою не надано доказів спроможності надавати матеріальну допомогу дітям співмірну матеріальної допомоги відповідача та заявлену позивачкою (950 доларів США на кожну дитину), оскільки обов`язок утримання дітей покладається на обох батьків та батьки повинні утримувати дітей у рівних частинах та гарантовано забезпечувати їх прожитковий мінімум. Враховуючи матеріальний стан сторін, з врахуванням встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей, суд вважає можливим, не порушуючи права сторін, стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дітей аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно на кожну дитину, з індексацією відповідно до закону, проте не менше 50% від прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, до досягнення ними повноліття. Крім того, згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 4 ст. 141 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Стороною позивача не надано жодних доказів витрат на правничу допомогу (квитанцій, накладних до прибуткового ордеру тощо) тому позовні вимоги про стягнення правничої допомоги у розмірі 300 гривень не підлягають до задоволення у зв`язку з недоведеністю. Витрати понесені позивачкою за переклад контракту в сумі - 960,00 грн., суд стягує з відповідача на користь позивачки, оскільки зазначені витрати підтверджуються належними доказами. (а.с. 16). Також, відповідно до положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 704 гривень 80 копійок.

Outcome: partial