Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, який в подальшому був уточнений і просила визнати недійсним договір купівлі-продажу від 11 грудня 2017р., за реєстровим № 2979 квартири [ADDRESS] між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] , також визнати недійсним договір купівлі-продажу вищевказаної квартири від 05 травня 2017р., за реєстровим № 2979.між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] . Визнати недійсним договір про відступлення прав посвідченого 27.09.2017р., за реєстровим № 413 на ім`я [PERSON] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що квартира [ADDRESS] належала позивачці [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу квартири посвідченого 05 червня 2012 року приватним нотаріусом Палевої О.М. Харківського міського нотаріального округу, за реєстровим № 1980. 05 червня 2012 року між позивачкою [PERSON] та Публічним Акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» (далі - ПАТ «ВБР») був укладений кредитний договір № IKIPG3.40086.001ПП, та позивачці був наданий кредит в сумі 96 000.00 гривень, термін користування Кредитом до 04 червня 2022 р. Процентна ставка за користування кредитом 18% річних. В той же день 05 червня 2012 р., в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, договір іпотеки вищевказаної кварти та договір страхування майна , та договір добровільного страхування від нещасних випадків, об`єктом страхування була вищевказана квартира. Згідно Додатка 1 до кредитного договору позивачка повинна була сплачувати щомісячно - 1746 грн., та раз на рік платіж за страхування у сумі - 1940 грн. На протязі з 02.07.2012 р. по 04.09.2017 року позивачка сплачувала щомісячно платежі по кредиту, що підтверджується доданими квитанціями. В період з серпня 2014р. у позивачки погіршилось здоров`я. З 08.09.2014 року проходила хірургічне лікування в клініках де їй було проведено три операції, та після проведення операцій протягом трьох років позивачка проходила тривалий реабілітаційний період. Про ці обставини письмово був повідомлений банк ПАТ «ВБР», з проханням розстрочити кредит. Відповіді позивачка не отримала, в зв`язку з тим, ПАТ «ВБР» був на стадії ліквідації. В зв`язку з вказаними обставинами , щомісячні платежі були сплачені не в повному обсязі, однак сума заборгованості по сплаті щомісячних платежів була не значною. В зв`язку з ліквідацією банку ПАТ «ВБР» всі його активи (у тому числі права вимоги за кредитними договорами) підлягали продажу. 07.07.2017року вона отримала лист з банку ПАТ «ВБР», згідно якого вона була повідомлена, що відповідно до ст.51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» право вимоги за кредитним договором буде виставлено для продажу на відкритих торгах(аукціоні), які відбудуться 27.07.2017р. Учасниками відкритих торгів (аукціону) можуть бути юридичні особи (крім боржника /або поручителя за вищезазначеним договором). Згідно Протоколу електронних торгів від 31.08.2017 року, переможцем став [PERSON] . 27.09.2017 року був оформлений на ім`я [PERSON] Договір про відступлення прав, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тимошенко І.В., р.№ 413. 09.04.2017 року позивачка отримала лист від 04.10.2017 року від Банку ПАТ «ВБР», згідно якого з 27 вересня 2017 року новим кредитором /іпотекодержателем/ було укладено договір №39 про відступлення права вимоги, за яким Банк (старий кредитор) відступів шляхом продажу (новому кредитору) іпотекодержателю право вимоги до позичальника [PERSON] за кредитом придбання житлової нерухомості договір №IKPG3.40086.001ПП та за договором іпотеки квартири. 05.05.2017 року вищевказана квартира була продана [PERSON] - відповідачу [PERSON] , за 98 000 (дев`яносто вісім тисяч) грн., згідно договору купівлі - продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чижовою Н.А., зареєстрована в реєстрі за №2861. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, спірна квартира булла зареєстрована на ім`я відповідача [PERSON] 07.11.2017 року. В листопаді 2017 року позивачку з дочкою - [PERSON] виселили з вищевказаної квартири. Частка речей залишились в квартири. На наступний час позивачка з донькою та малолітнім онуком вимушена орендувати житло. 11.12.2017 року, фактично через місяць спірна квартира булла перепродана [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Чижовою Н.А.. Позивачка просить визнати вищевказані договори недійсними на підставі ч.1 ст.215 ЦК України, вказує, що підставою недійсності правочину є недодержання у момент вчинення правочину стороною або сторонами вимог встановлених частинами третьою (вільність волевиявлення учасників правочину та відповідність його їх внутрішній волі),п`ятою (реальність настання правових наслідків, що обумовлені ним) ст. 203 ЦК України. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, з підстав, зазначених у позові та наданих доказів. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та треті особи у судове засідання не з`явились, третя особа ПН нотаріус Київського міського нотаріального округу Тимошенко І.В. подала письмові заперечення, та подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, яким проти позову заперечує, вважає, що обставини, викладені в позові не відповідають дійсності, посилаючись на те, що позивачу було достовірно відомо , що право вимоги за укладеним нею кредитним договором № IKIPG3.40086.001 від 05.06.2012 буде виставлено для продажу на відкритих торгах, учасниками яких можуть бути юридичні особи та фізичні особи, про що свідчить отриманий та доданий до позовної заяви позивачем лист-повідомлення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВБР» № 3019 від 07.07.2017. Відповідач у відзиві також зазначає, що вказана на першій сторінці договору купівлі-продажу дата «п`яте травня дві тисячі сімнадцятого року» - є виключно технічною помилкою, оскільки на другій сторінці договору вказано дійсну дату його укладення - «сьомого листопада дві тисячі сімнадцятого року», що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №102933220 від 07.11.2017. Отже, для посвідчення оспорюваного договору купівлі-продажу , нотаріусу були надані всі передбачені чинним законодавством України документи, які є необхідними для вчинення зазначеної нотаріальної дії, а її вчинення не суперечило законодавству України. Невиконання відповідних вимог відчужувачем, було б підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії. Тобто, законність дій нотаріуса презюмується , доки не доведено протилежного. Відвовідач вважає, що позивачем не обґрунтовано та не підтверджено жодними доказами недодержання сторонами вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 ЦК України, в момент вчинення договору купівлі-продажу квартири, як і не доведено, в чому саме полягає порушення сторонами положень ст.ст. 33, 38 Закону України «Про іпотеку» при укладенні договору відступлення права вимоги за договором іпотеки. В письмових поясненнях третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тимошенко І.В. проти позову заперечує, а доводи позивача вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а вчинена нею нотаріальна дія, посвідчення договору про відступлення прав за договором іпотеки, повністю відповідає вимогам закону. Представник відповідача [PERSON] заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на підстави, викладені у відзиві. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Вислухавши пояснення представника позивача, позивача дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статей 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно з частиною третьою статті 10, частиною першою статті 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на Стаття 203 ЦК України має вичерпний перелік вимог на підставі яких, може бути визнано недійсність правочину: 1. Зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. 2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. 6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою -третьою, п`ятою ст. 203 цього кодексу. Згідно ст.234 ЦК України фіктивною є угода, здійснена без наміру створення правових наслідків, обумовлюються цією угодою. Фіктивна угода визнається судом недійсною. Згідно роз`ясненям п.24 Пленуму ВС України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання угоди недійсною для визнання угоди фіктивною необхідно встановити наявність наміру всіх сторін угоди. Судам необхідно врахувати, що само по собі невиконання угоди сторонами не означає, що укладена фіктивна угода. Якщо сторонами не здійснено яких-небудь дій у виконання такої угоди, суд вино сит рішення про визнання угоди недійсною без застосування яких-небудь наслідків. В судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] належала позивачці [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу квартири посвідченого 05 червня 2012 року приватним нотаріусом Палевої О.М. Харківського міського нотаріального округу, за реєстровим № 1980. 05 червня 2012 року між позивачкою [PERSON] та ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» (далі - ПАТ «ВБР») був укладений кредитний договір № IKIPG3.40086.001ПП, та позивачці був наданий кредит в сумі 96 000.00 гривень, термін користування Кредитом до 04 червня 2022 р. Процентна ставка за користування кредитом 18% річних. В той же день 05 червня 2012 р., в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, договір іпотеки вищевказаної кварти та договір страхування майна, та договір добровільного страхування від нещасних випадків, об`єктом страхування була вищевказана квартира. Згідно Додатка 1 до кредитного договору позивачка повинна була сплачувати щомісячно - 1746 грн., та раз на рік платіж за страхування у сумі - 1940 грн. На протязі з 02.07.2012 р. по 04.09.2017 року позивачка сплачувала щомісячно платежі по кредиту, що підтверджується доданими квитанціями. В період з серпня 2014р. у позивачки погіршилось здоров`я. 08.09.2014 проходила хірургічне лікування в клініках де їй було проведено три операції, та після проведення операцій протягом трьох років позивачка проходила тривалий реабілітаційний період. Про ці обставини письмово був повідомлений банк ПАТ «ВБР», з проханням розстрочити кредит. Відповіді позивачка не отримала, в зв`язку з тим, що ПАТ «ВБР» був на стадії ліквідації. В зв`язку з вказаними обставинами, щомісячні платежі були сплачені не в повному обсязі, однак сума заборгованості по сплаті щомісячних платежів була незначною. В зв`язку з ліквідацією банку ПАТ «ВБР» всі його активи (у тому числі права вимоги за кредитними договорами) підлягали продажу. 07.07.2017 позивач отримала лист з банку ПАТ «ВБР», згідно якого була повідомлена, що відповідно до ст.51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» право вимоги за кредитним договором буде виставлено для продажу на відкритих торгах(аукціоні), які відбудуться 27.07.2017р. Учасниками відкритих торгів (аукціону) можуть бути юридичні особи (крім боржника /або поручителя за вищезазначеним договором). Згідно Протоколу електронних торгів від 31.08.2017 року, переможцем став [PERSON] . 27.09.2017 року був оформлений на ім`я [PERSON] Договір про відступлення прав, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тимошенко І.В., р.№ 413. 09.04.2017 року позивачка отримала лист від 04.10.2017 року від Банку ПАТ «ВБР», згідно якого з 27 вересня 2017 року новим кредитором /іпотекодержателем/ було укладено договір №39 про відступлення права вимоги, за яким Банк (старий кредитор) відступів шляхом продажу (новому кредитору) іпотекодержателю право вимоги до позичальника [PERSON] за кредитом придбання житлової нерухомості договір №IKPG3.40086.001ПП та за договором іпотеки квартири. 05.05.2017 року вищевказана квартира була продана [PERSON] - відповідачу [PERSON] , за 98 000 (девяносто вісім тисяч) грн., згідно договору купівлі - продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чижовою Н.А., зареєстрований в реєстрі за №2861. Відповідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, спірна квартира була зареєстрована на ім`я відповідача [PERSON] 07.11.2017 року. В листопаді 2017 року позивачку з дочкою - [PERSON] виселили з вищевказаної квартири. 11.12.2017 року, фактично через місяць спірна квартира була перепродана [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Чижовою Н.А. З копії квитанцій видно, що позивачка [PERSON] 4 за угодою № IKIPG3.40086.001ПП, та сплачувала на рахунок Банка ПАТ «ВБР» щомісячні внески разом з вступним внеском, на виконання угоди. Дані факти підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. З матеріалів справи вбачається , що спірна квартира в період з була неодноразово перепродана. 27.09.2017 року був оформлений Договір про відступлення прав на ім`я [PERSON] . 05.05.2017 року продана відповідачу [PERSON] . Я к вказує в письмових запереченнях на позов, третя особа-приватний нотаріус Чижова Н.А., що це була «технічна помилка». Відповідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно спірна квартира була зареєстрована на відповідача [PERSON] 07.11.2017 року, фактично через місяць після оформлення на відповідача [PERSON] . Через місяць 11.12.2017 року вищевказана квартира була перепродана відповідачці - [PERSON] , на підставі договору купівлі продажу посвідченому тим же приватним нотаріусом ХМНО Чижовою Н.А. Постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 07.12.2018 року у розмірі 579,34 грн. на користь ПАТ «Харківміськгаз» на ім`я [PERSON] . Ці обставини, вказують, на те, що у відповідачів був відсутній намір створити юридичні наслідки на момент здійснення угод. Тому Договір про відступлення прав від 27.09.2017 року на ім`я [PERSON] , Договір купівлі продажу від 05.05.2017 року укладений між [PERSON] та [PERSON] , договір купівлі-продажу від 11.12.2017 року укладений між [PERSON] та [PERSON] є фіктивними угодами. Тому на підстави ч.3,5 ст. 215 ЦК України є недійсними угодами в момент його вчинення стороною (сторонами) без застосування яких не будь наслідків.

Outcome: approved