Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син - [PERSON], [INFO]. 11 травня 2004 р. шлюб між нами розірвано. Відповідно до виконавчого листа № 2-1698-2004 р. виданого Соснівським районним судом м. Черкаси від 22.03.2004 р. відповідач зобов'язаний щомісячно сплачувати аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи з 01.03.2004 р. і до його повноліття. Відповідач аліментів на утримання сина не сплачує, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість. За останньою відомою адресою, а саме: [ADDRESS] відповідач не проживає, 06.10.2009 р. відповідача Соснівським районним судом м. Черкаси оголошено в розшук, який до цього часу не дав результатів. Позивачка сама утримує сина, повністю займається його вихованням та піклується про його здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. На даний час виникла необхідність у виїзді [PERSON] за кордон, оскільки в Греції проживає його рідна тітка - [PERSON], яка запрошує його на відпочинок в Грецію та на сімейне свято - хрещення двоюрідного братика [PERSON]. Оскільки [PERSON] часто хворіє на гострі респіраторні захворювання, йому було б дуже корисно погостювати. Для виїзду за кордон потрібна згода відповідача, таку згоду отримати від відповідача неможливо у зв»язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з відповідною позовною заявою. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Позивачка суду пояснила, що відповідач дитиною не цікавиться, матеріально не допомагає. Відповідач не виявляє бажання спілкуватися з дитиною. Просила суд надати дозвіл на виїзд неповнолітнього [PERSON], [INFO], уродженця м. Черкаси, фактично проживає в [ADDRESS] за кордон на відпочинок та оздоровлення з його матір'ю [PERSON], без згоди батька [PERSON] Відповідач в судове засідання не з»явився, належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особа Управління державної міграційної служби у Черкаській області в судове засідання не з»явився, причин неявки не повідомив. Представник органу опіки та піклування м.Черкаси Молчанович Н.О. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що передбачено ст.224 ЦПК України. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 25 ч. 2, 4 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи виникає з моменту її народження і припиняється у момент її смерті. Конституція України (ст. 21) зазначає, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Права і свободи людини і громадянина закріплені Конституцією України і не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Держава гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України.. Відповідно до от. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків та в їх супроводі. Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків, чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього закону право на виїзд за кордон / лише для дітей віком від 14 до 18 років/. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Ст.150 СК України визначає обов»язок батьків щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі обов»язок піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов»язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. В судовому засіданні встанвовлено, що [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO]. 11 травня 2004 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до виконавчого листа № 2-1698-2004 р. виданого Соснівським районним судом м. Черкаси від 22.03.2004 р. відповідач зобов'язаний щомісячно сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи з 01.03.2004 р. і до його повноліття. Відповідач аліментів на утримання сина не сплачує, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість. За останньою відомою адресою, а саме: [ADDRESS] відповідач не проживає, 06.10.2009 р. відповідача Соснівським районним судом м. Черкаси оголошено в розшук Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що неповнолітній [PERSON], [INFO], уродженець м. Черкаси, як громадянин України, має такі ж права, як і всі громадяни України, а його батько, не даючи дозвіл на виїзд сина, фактично обмежує встановлене законом право на вільне пересування та вільний вибір місця проживання, хоча відповідно до ст. 33 Конституції України, держава гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України. До того ж конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені. Право на свободу пересування, в тому числі і неповнолітніх, передбачено ст. 313 ЦК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved