Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивачка звернулась у серпні 2015 року до суду з позовом до відповідача, в якому прохає визнати за нею право власності на 1/3 частину домоволодіння, розташованого в [ADDRESS], що є спадковим майном після померлого [INFO] батька, [PERSON]; визнати за нею право власності на 1/3 частину вищевказаного домоволодіння, яка належить їй особисто відповідно до втраченого свідоцтва про право власності на житло; за відсутності правовстановлюючого документа визнати за нею право власності в цілому на домоволодіння, яке знаходиться в [ADDRESS], і складається з позначених в техдокументації А-1 - житлового будинку, В - вбиральні, Г - вхідного погреба, Д - сараю, № 2 - хвіртки, № 3 - огорожі. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача - територіальної громади в особі Гадяцької міської ради Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника. Проти позовних вимог не заперечують. Представник третьої особи - Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника. Проти позовних вимог не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що батьком [PERSON], [INFO], є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 13.02.1951 року серії [NUMBER] (а.с. 7). Згідно копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 13.05.1982 року і цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] дійсно належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частинах (а.с. 3). 15.12.1982 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, згідно якого [PERSON] купила у [PERSON] 1/3 частину будинку, що знаходиться в [ADDRESS], розташованого на земельній ділянці державного фонду, розміром 992 кв.м. (а.с. 4, 5). 10.07.1956 року [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], та виписаний 28.12.1981 року (а.с. 9). Відповідно копії свідоцтва про смерть, виданого повторно від 04.04.2014 року серії [NUMBER], [PERSON] помер [INFO] (а.с. 8). [PERSON], який помер [INFO], на території Хорошківської сільської ради проживав, перебував на лікуванні в Облпсихлікарні «Снітино», але зареєстрований не був, що підтверджується довідкою Хорошківської сільської ради Лубенського району Полтавської області (а.с. 6). Як вбачається із довідки Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» згідно їх матеріалів станом на лютий місяць 2004 року в реєстровій книзі № 5 за реєстровим № 473 зареєстровано право власності за [PERSON] на 2/3 частки на підставі свідоцтва про право власності, видане виконкомом Гадяцької міської ради народних депутатів від 13.05.1982 року та договору купівлі-продажу, посвідчений Гадяцькою держнотконторою від 15.12.1982 року (а.с. 13). Згідно копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], а саме: характеристики будинків, господарських будівель, дане домоволодіння складається з житлового будинку - А-1, вбиральні - В, погріба вхідного - Г, сараю - Д, хвіртки - № 2, огорожі - № 3 (а.с. 19). На земельну ділянку площею 0,0771 га, яка знаходиться в користуванні [PERSON] за адресою: [ADDRESS] Державний акт на право власності не виготовлявся, в оренду не передавалася. Дана земельна ділянка відноситься до земельного фонду міської ради. Також, станом на [INFO] по [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: дочка - [PERSON], [INFO], онука - [PERSON]., [INFO], [PERSON], [INFO], правнук - [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними довідками з виконавчого комітету Гадяцької міської ради Полтавської області (а.с. 37, 38). Відповідно пояснення, наданого Гадяцькою державною нотаріальною конторою від 13 липня 2015 року № 476/02-14 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частину житлового будинку у [ADDRESS] Полтавської області у зв'язку з відсутністю правовстановлювальних документів (а.с. 20). Також, із повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області вбачається, що після померлого [INFO] [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась (а.с. 39). Відповідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. До переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року відносяться нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу, дарування, міни будинків (домоволодінь), договори про відчуження будинків (домоволодінь) на умовах довічного утримання продавця покупцем, свідоцтва про право власності на будинки (домоволодіння), які видані виконкомами місцевих Рад депутатів трудящих або органами комунального господарства на підставі рішень виконкомів. Відповідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР від 18.07.1963 року № 1540-VI при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Із ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За правилами п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] фактично належить 2/3 частини домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] Після смерті батька - [PERSON], який помер [INFO], вона прийняла спадщину на 1/3 частину домоволодіння, оскільки проживала в даному домоволодінні на момент смерті свого батька [PERSON], тобто володіла та здійснювала фактичне управління спадковим майном. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повністю знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved