Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом посилаючись на те, що її син, відповідач по справі, [PERSON] та відпо\-відачка по справі [PERSON] знаходяться у шлюбі. [INFO] у відповідачів народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Синельникове, Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області 25 січня 2006 року. З червня 2017 року і по теперішній час онука позивачки [PERSON] проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 227, виданою СГКП ЖЕК-2 05 лютого 2019 року. Онука [PERSON] проживає разом позивачкою з власного бажання, так як її батьки зловживають спиртними напоями, не цікавляться її життям, не приймають участь у її вихованні та утриманні, не цікавляться успіхами доньки, не підтримують її у хвилини тяжкого морального спаду і взагалі не цікавляться станом здоров`я своєї дитини, покладають на неї обов`язки по догляду за молодшою сестрою, якій самі належної уваги не приділяють та сварять за невиконання доручень або дії молодшої сестри. Позивачка тривалий час одна приймає участь у вихованні [PERSON] , забезпечує її одягом, харчами, приладдям для навчання та створює сприятливі умови для розвитку. Оскільки позивачка вже тривалий час проживає разом з онукою [PERSON] , має нормальні житлово-побутові умови, повністю утримує [PERSON] , займається її вихованням, позивачкою створені всі необхідні умови для нормального розвитку дитини, життя та навчання, з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини просила суд ухвалити рішення про позбавлення відповідачів батьківських прав. Також просила стягнути аліменти на її користь з кожного відповідача в розмірі ј частини всіх видів заробітку, 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити на підставах, які зазначені в позовній заяві. Позивачка суду пояснила, що у неї є рідний син відповідач у справі [PERSON] . Він перебуває у шлюбі з відповідачкою [PERSON] . В шлюбі [INFO] народилась донька [PERSON] , яка доводиться онукою позивачці. В родині ще є донька [PERSON] 2012 року народження, яка проживає разом з відповідачами. Відповідачі займалися вихованням [PERSON] доки вона не пішла в школу. Потім перестали приділяти дитині увагу, займатись її вихованням та розвитком. Відповідачі постійно збирали у себе вдома якісь компанії, зловживали алкоголем, в сім`ї були сварки та бійки. Починаючи з 8 років [PERSON] постійно збігала з дому до позивачки і скаржилась на батьків, казала, що вони її ображають- мати таскала за волоси, постійно кричала на неї, не хотіла вислухати дитину. Із-за цього влітку 2017 року [PERSON] виплигнула з балкону першого поверху і прибігла до позивачки. З цього часу онука проживає разом з нею та находиться на її утриманні. Батьки ніяк не намагалися налагодити стосунки, їх влаштовувало те, що донька проживає разом з бабусею і знаходиться на її утриманні. За весь час з літа 2017 року син надавав [PERSON] гроші два рази по 400 грн., більше ніяких грошей дитині та позивачці не надавав. Після того, як позивачка подала позов до суду, то стали виникати конфлікти, відповідачі образились, що позивачка хоче стягнути з них аліменти і син приходив зі скандалом. Позивачка з цього приводу зверталась до органів поліції. З літа 2017 року онука [PERSON] повністю перебуває на її забезпеченні- позивачка відвідує школу, платить за харчування, придбає одяг, підручники і все необхідне дитині для навчання, відвідує шкільні збори, сприяє тому, щоб дівчинка відвідувала екскурсії разом з класом. Разом з тим, з боку відповідачів не було намагань встановити нормальні стосунки з донькою і зараз вони взагалі не спілкуються. В 2020 році постало питання про оформлення [PERSON] паспорту громадянина України у формі ІД-картки, але відповідачка [PERSON] відмовилась надати свідоцтво про народження дитини, сказала, що після суду буде видно. Однак, паспорт необхідний дитині для того, щоб отримати свідоцтво про повну середню освіту. [PERSON] ділилась з нею, що має намір поступати в коледж в м. Дніпро на перукаря. Хоча [PERSON] виповнилось 14 років ще в грудні 2019 року, але батьки нічого не зробили для того, щоб донька отримала документи, які підтверджують її особу. Відповідачі надали відзив на позовну заяву. Заперечення проти позовних вимог зводяться до того, що позивач в жодний спосіб не довів того, що є підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав. Відповідачі працюють, на обліку у лікарів наркологів та психіатрів не перебувають, алкоголем не вживають, здатні утримувати своїх дітей та забезпечити їх повноцінний розвиток. В судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснив, що у нього є донька [PERSON] . Між ними були нормальні стосунки, але потім його мати, позивачка у справі, почала налаштовувати доньку проти нього і дружини. Це призвело до того, що влітку 2017 року донька пішла жити до бабусі і залишилась у неї. Він постійно надає [PERSON] гроші, не менш як 1000 грн. кожного місяця. Із-за конфліктів з позивачкою він не може спілкуватись з донькою, оскільки позивачка не дає [PERSON] розмовляти по телефону. Вважає, що позов про позбавлення батьківських прав має на меті отримання аліментів. Позивачка залишилась одна і їй потрібно, щоб її хтось утримував. Однак, він заперечує проти позову, оскільки він та його дружина не зловживають алкоголем і можуть виховувати та забезпечувати дитину. Школу він не відвідую, тому що цим займається його супруга. Під час судового розгляду відповідачка [PERSON] пояснила суду, що позивачка у справі це її свекруха, а [PERSON] - її донька 2005 року народження. Між ними були нормальні стосунки, але потім позивачка стала налаштовувати доньку проти неї і дівчина почала ходити до позивачки ночувати, а з літа 2017 року і зовсім залишилась жити у бабусі. Свекруха каже в суді неправду- відповідачі алкоголем не зловживають, працюють і виховують другу доньку. Причиною звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав є бажання отримати від них аліменти. Вона пробувала ходити до школи і розмовляти з [PERSON] , але контакт не вдається налагодити. Представник органу опіки та піклування виконкому Синельниківської міської ради пояснила суду, що висновок Органу опіки та піклування, який затверджений рішенням виконкому Синельниківської міської ради № 258 від 28 серпня 2019 року Орган опіки та піклування на час розгляду справи в суді вони не підтримують. Батьків викликали на засідання Органу опіки та піклування, проводили з ними бесіду, роз`яснювали, що вони зобов`язані піклуватись про дитину та виховувати її, спробувати налагодити стосунки з дитиною. Разом з тим, з моменту складення висновку нічого не змінилось, батьки нічого не зробили із того, що їм було рекомендовано, більше до органу опіки та піклування не зверталися. Просила вирішити спір на розсуд суду. Суд вислухав пояснення сторін, допитав свідків, допитав неповнолітню [PERSON] [INFO] , відносно якої вирішується питання про позбавлення батьківських прав; також під час судового розгляду була допитана педагог [PERSON] , яка є класним керівником [PERSON] і була присутня під час допиту неповнолітньої; судом були досліджені письмові докази, які наявні в матеріалах цивільної справи. Судом встановлено і це підтверджується документально, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] . Вказана обставина підтверджується копіює свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке було видано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області 25 січня 2006 року. Актом №227 від 05.02.2019 року та довідкою №226 від 05.02.2019 року, складеними ЖЕК-2 Синельниківського МКП підтверджується те, що [PERSON] , [INFO] проживає разом з [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Вказана обставина не спростовується відповідачами у справі. В характеристиці на [PERSON] , яка підписана класним керівником [PERSON] та директором школи [PERSON] зазначено, що дитина характеризується позитивно, на момент складення характеристики проживає разом з бабусею [PERSON] , яка відвідує батьківські збори, цікавиться життям дитини, забезпечує її всім необхідним. Мати [PERSON] не з`являється на батьківські збори, бо вона та бабуся не можуть знаходитись в одному приміщенні і постійно конфліктують. В акті обстеження умов проживання від 23.11.2018 року, складеному начальником Служби у справах дітей за участі фахівця із соціальної роботи ЦСССДМ, вказано, що у [PERSON] конфлікт з батьками, вона не хоче проживати разом з ними, хоче проживати разом з бабусею [PERSON] . Дитина забезпечена всім необхідним для повноцінного розвитку та виховання завдяки бабусі [PERSON] . Службовою характеристикою, складеною керівником ТОВ « Комтек Плюс» 11.06.2019 року на [PERSON] , підтверджується те, що [PERSON] працевлаштований в зазначеному підприємстві , позитивно характеризується. Факт працевлаштування відповідача [PERSON] підтверджується копією трудової книжки на його ім`я та довідками про розмір заробітної плати. Згідно до довідки №390 виданої КЗ Синельниківська ЦРЛ ДОР [PERSON] на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Згідно до довідки №385 виданої КЗ Синельниківська ЦРЛ ДОР Дерябіна Г.. на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. В характеристиці №1022 від 11.06.2019 року, складеною СМКП « ЖЕК-2» зазначено, що [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] , скарг від сусідів не надходило; порушення громадського порядку не зареєстровані. В висновку Органу опіки та піклування, який затверджений рішенням виконкому Синельниківської міської ради № 258 від 28 серпня 2019 року зазначено про те, що позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] є недоцільним, Однак, під час судового розгляду в січні 2021 року представник органу Опіки та піклування виконкому Синельниківської міської ради цей висновок не підтримала, оскільки стосунки між батьками та дитиною не покращились і батьки не намагалися вжити ніякі заходи для цього. Під час судового розгляду суд допитав неповнолітню [PERSON] . Неповнолітня [PERSON] пояснила суду, що батьки її не люблять і не цікавляться нею. Мати ніколи не проявляла до неї приязні, коли вона намагалася приласкатися до неї, то мати відштовхувала її і казала- не чіпай мене, мені це не цікаво. Постійно кричала на неї, ображала її, штовхала, примушувала доглядати за молодшою сестрою і карала за дрібні провинності з боку молодшої сестри. Ніколи не запитувала як у неї справи, що їй потрібно. Вона намагалась отримати захист і підтримку з боку батька, але він казав, що не хоче сваритися з мамою. В квартирі постійно збирались якісь компанії, батьки випивали, сварилися, були бійки. Влітку 2017 року в квартирі знову була гулянка, мати не випускала її з дому і вона виплигнула з балкону та пішла до бабусі. [PERSON] пояснила суду, що вона не потрібна батькам, бо вони взагалі не намагалися з нею спілкуватись. Навіть коли вони зустрічаються на вулиці, або біля магазину, то мати взагалі до неї не підходить, а батько, коли йде один може підійти та запитати як справи. Так, батько двічі давав гроші по 400 грн., більше за три роки ніяких грошей не давав. Зараз вона навчається в 9-класі ЗОСШ, цього року вона буде здавати ДПА та має намір навчатись в коледжі в м. Дніпрі на перукаря. У неї добрий рівень знань і тому є перспектива поступити на бюджетну форму навчання. Також, з 2017 року вона зверталась до психолога, який працює в школі і вони обговорювали ставлення її батьків до неї. На цей час вона заспокоїлась і добре себе почуває, бабуся піклується про неї, цікавиться нею, підтримує її, покупає все необхідне для навчання. Також, їй потрібно оформити паспорт у формі ІД-карти, але мати відмовляється віддати свідоцтво про народження і сходити подати документи. Також під час судового розгляду була допитана як педагог [PERSON] , яка є класним керівником [PERSON] . Вона пояснила суду, що знає [PERSON] з 5-класу, оскільки прийшла до них класним керівником. Про ситуацію в родині їй відомо, що з літа 2017 року , тобто з початку 7 класу [PERSON] проживає у бабусі. Адміністрація школи намагалася налагодити стосунки між батьками та дитиною. Але мати приходить до школи тільки коли їй потрібно щось отримати, спілкуватися з дівчинкою не намагається, ніяких намагань для того, щоб налагодити стосунки не вбачається. Спочатку всі думали, що це тимчасова ситуація і вона якось вирішиться, але зараз вже очевидно, що ніяких позитивних змін не настає. Вона разом з [PERSON] зверталися до шкільного психолога і дівчинка працювала з нею. На цей час дитина стала більш спокійною, розкритою, веселою. [PERSON] добре навчається і є вірогідність того, що вона зможе поступати в коледж і навчатись за рахунок бюджету. Вважає, що батьки не цікавляться життям дитини, її розвитком, на цей час не приймають ніякої участі у вихованні дитини. На цей час [PERSON] весела та спокійна, у неї покращились стосунки з дітьми в класі, вона приймає активну участь у житті школи та класу; приймала участь в шкільному літньому таборі та була вожатою у малюків. Свідки, яких суд допитував під час судового розгляду по суті спору пояснень не надали. Пояснення свідків щодо вживання або невживання алкогольних напоїв не мають вирішального значення для розгляду справи, оскільки предметом доказування були факти невиконання батьками їх обов`язків по вихованню та розвитку дитини. Ці факти встановлені судом на підставі пояснень неповнолітньої [PERSON] та педагога [PERSON] , які були надані ними під час судового розгляду. Вирішуючи спір між сторонами суд керується нормами Сімейного кодексу України, Цивільного кодексу України, Конвенцією ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року; практикою ЄСПЛ у зазначеній категорії справ. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою\~статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої\~статті 164 СК України\~визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої\~статті 164 СК України\~дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд вважає встановленим та підтвердженим належними та допустимими доказами те, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . З літа 2017 року відповідачі усунулись від участі у вихованні дитини, сприянні її навчанню та розвитку. Ці факти по суті поясняли самі відповідачі під час розгляди справи судом. Про це свідчить також те, що за час перебування справи в провадженні суду відповідачі ні в який спосіб не намагалися налагодити стосунки з дитиною, проявити свою зацікавленість в її житті, надавати їй матеріальну підтримку. Конкретно це проявлялось в тому, що хоча сторони у справі мешкають в одному населеному пункті, а саме м. Синельникове Дніпропетровської області, в одному мікрорайоні, в сусідніх будинках, батьки не відвідували [PERSON] за місцем її проживання та навчання, хоча не мали реальних перешкод для цього. З квітня 2019 року взагалі перестали цікавитись життям та навчанням дитини. При випадкових зустрічах не пробували встановити контакт та покращити стосунки. Конфлікт, який склався між батьками дитини-відповідачами у справі та позивачем не перешкоджав батькам спілкуватись з дитиною за їх бажанням. Однак, вони не скористалися своїм правом на регулярні побачення і безпосередню участь в житті дитини. Хоча в судовому засіданні відповідач [PERSON] стверджував, що щомісячно надавав доньці [PERSON] гроші в розмірі не менше однієї тисячі гривень, однак ніяких доказів на підтвердження цього суду надано не було. Таким чином, судом встановлено, що якнайменше з літа 2017 року [PERSON] перебуває на утриманні позивачки [PERSON] , а відповідачі [PERSON] та [PERSON] остаточно усунулись від участі у вихованні та забезпеченні дитини. Той факт, що відповідачі взагалі не цікавляться життям дитини підтверджується тим, що на питання суду відповідач [PERSON] не зміг пояснити в чому на його думку полягає виховання дитини; не зміг відповісти на запитання щодо планів дитини на майбутнє та її намірів щодо подальшого навчання. Також на питання суду відповідач поясняв суду, що він дитину в школі не відвідує, не намагається з нею побачитись, іноді вони зустрічаються на вулиці, але нормальне спілкування у них не складається. Під час судового розгляду 18 грудня 2020 судом було з`ясовано, що всупереч вимогам закону, [PERSON] не отримала ІД-картку громадянина України, що стане перешкодою для здачі нею в 2021 році Державної підсумкової атестації, отримання свідоцтва про середню освіту і ставить під загрозу отримання нею професійної- технічної освіти. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні в цю дату переконував суд, що він обов`язково оформить доньці ІД-картку. Однак, в судовому засіданні 22 січня 2021 року [PERSON] повідомила суд про те, що ІД-картку вона з батьком не оформила оскільки свідоцтво про народження знаходиться у відповідачки [PERSON] і вона не має намір його віддавати. Також, за час судового розгляду з грудня 2020 року по січень 2021 року відповідачі не надавали коштів на утримання доньки і ніяких доказів з цього приводу суду не надавали. Крім того, педагог [PERSON] , яка також є класним керівником [PERSON] повідомила суд, що батьки і станом на 22 січня 2021 року до школи не приходять, життям та навчанням доньки не цікавляться. Ці обставини підтверджуються поясненнями неповнолітньої [PERSON] , та педагога [PERSON] , які були надані ними під час розгляду справи в суді. Тобто, навіть за той час коли в справі була оголошена перерва і відповідачі мали можливість здійснити щось на користь дитини- жодного кроку з їх боку в цьому напрямку вчинено не було. Заперечення відповідачів зводились до того, що вони не зловживають алкоголем, не перебувають на обліку у лікарів нарколога та психіатра, постійно працюють і мають можливість утримувати дитину. Суд дійшов\~до висновку,\~що внаслідок\~того,\~що відповідачі\~самоусунулись від\~виконання своїх\~батьківських обов`язків\~між ними\~та дитиною\~втрачені емоційні\~зв`язки,\~відчуття довіри\~і дитина\~не отримує\~батьківської підтримки,\~необхідної для\~формування самоповаги.\~Разом з\~тим,\~відчуття самоповаги\~є соціальною\~потребою людини,\~яка безумовно\~впливає на\~формування характеру,\~цілей та\~можливості реалізовувати\~себе в\~соціумі. Оскільки ця ситуація продовжується тривалий час, з літа 2017 року, а на цей час в житті [PERSON] настають суттєві зміни життєвого укладу, які вимагають безпосередньої участі батьків та їх підтримки, то суд вважає, що з врахуванням пасивної позиції відповідачів відносно виконання батьківських обов`язків їх формальна участь буде перешкоджати [PERSON] в отриманні освіти та подальшому навчанні. Такі висновки зроблені судом, оскільки дитина заявила про свій намір продовжити навчання в іншому населеному пункті, а питання щодо влаштування на проживання в іншому місті в гуртожитку та інші процедурні питання вимагають згоди батьків або опікунів. Разом з тим, суд вважає, що не достатньо мати намір і бажання виховувати дитину. Про те, що батьки приймають будь-яку участь в вихованні дитини можуть свідчити будь-які їх дії. Однак, під час судового розгляду відповідачами не надано ніяких підтверджень того, що вони намагалися щось зробити для дитини і на її користь. Суд вважає за необхідне зазначити, що батьківські права прямо пов`язані з належним виконанням батьківських обов`язків, які встановлені ст. 150 СК України в якій зазначено: 1. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. 2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. 3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. 4. Батьки зобов`язані поважати дитину. 5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. 6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. 7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Суд вважає встановленим, що із наведеного переліку батьківських обов`язків відповідачі [PERSON] та [PERSON] не виконують половини своїх батьківських обов`язків, так як вони не піклуються про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; не забезпечують здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, не готують її до самостійного життя; не поважають дитину та її особисті потреби; хоча дитина тривалий час перебуває у позивачки батьки не піклуються про неї. У статті\~9\~Конвенції ООН\~про права\~дитини від\~20\~листопада 1989\~року зазначено,\~що держави-учасниці\~поважають право\~дитини,\~яка розлучається\~з одним\~чи обома\~батьками,\~підтримувати на\~регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінки. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58). Суд з урахуванням твердження відповідачів про бажання змінити поведінку щодо дитини\~\~ретельно перевірив їх доводи, чи дійсно поведінка позивача була такою, що перешкоджала відповідачам спілкуватися з донькою. При цьому суд дійшов до висновку, що у відповідачів не було видимих перешкод для відновлення стосунків з дитиною. Причини, з яких відповідачі не\~\~брали участі у вихованні дитини були суто суб`єктивними, відповідачі самоусунулися від виконання своїх батьківських обов`язків і не намагалися змінити своє ставлення до доньки. Також, під час судового розгляду суд встановив, що сімейні зв`язки між батьками і дитиною втрачені і на цей час не можуть бути відновлені. Також, суду не вдалося встановити як відповідачі мають намір змінити поведінку щодо дитини, які заходи вони бажають вживати для виконання своїх обов`язків з виховання дитини, оскільки на питання суду відповідачі не змогли відповісти на ці питання. При вирішенні цієї справи суд вважає за необхідне врахувати такі конкретні обставини. [PERSON] народилась [INFO] . Отже, на цей час [PERSON] є неповнолітньою, хоча на момент подання позовної заяви її бабусею [PERSON] їй ще не виповнилося 14 років і у неї не було права самостійно подати позовну заяву про позбавлення її батьків батьківських прав. Разом з тим, слід врахувати те, що хоча [PERSON] досягла неповної цивільної дієздатності відповідно до ст.32 ЦК України, однак із-за недбалого виконання її батьками своїх обов`язків вона не отримала документ, встановленого зразка, який підтверджує її особу і не отримала податковий номер, що перешкоджає їй в здійсненні її особистих прав, в тому числі в праві на отримання освіти . Станом на момент ухвалення рішення у справі [PERSON] набула статусу неповнолітньої і відповідно до ч.2 ст.29 ЦК України вільно обирає собі місце проживання. Таким чином, під час судового розгляду судом встановлено, що [PERSON] самостійно обрала собі місце проживання за адресою [ADDRESS] за адресою проживання позивачки у справі . Дитина не має наміру повертатись на проживання до батьків. Таким чином, суд вважає, що жоден з інших способів захисту на цей час не буде ефективним, окрім позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав, оскільки це дозволить позивачці діяти від імені і в інтересах неповнолітньої [PERSON] при оформленні документів, що посвідчують особу та в інших випадках, в яких передбачена участь батьків або піклувальників. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Верховний Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою,\~\~правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено\~статтею 166 СК України. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ст.169 СК України відповідачі мають право на поновлення їх у батьківських правах. Відповідно до\~\~пункту 1 частини третьої\~статті 2 ЦПК України\~однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є верховенство права. Суд з урахуванням інтересів дитини з`ясував, чи буде позбавлення відповідачів їх батьківських прав\~\~становити втручання в значенні пункту\~\~2\~статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі - Конвенція) у право\~\~заявника на\~\~повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8 цієї Конвенції. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і при дотриманні такої рівноваги особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Батьківські права засновані на спорідненості батьків з дітьми, однак, на цей час погіршення особистих стосунків батьків та дитини мають необоротний характер та є підставою для позбавлення батьківських прав. При цьому, суд надає оцінку тому, що позбавлення батьківських прав, здійснено згідно із законом (пункт 2 частини першої\~статті 164 СК України) та спрямоване на захист прав та інтересів дитини, отже, має законну мету. З врахуванням встановлених судом обставин у справі суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд встановив наступне. У відповідності до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, вони стягуються з другої сторони\~\~пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивачка [PERSON] була звільнення від оплати судового збору в частині позовних вимог про стягнення аліментів. Відповідно, судовий збір за позовні вимоги в цій частині підлягають стягненню з відповідачів на користь держави. Судовий збір, який був сплачений позивачкою за позовні вимоги про позбавлення батьківських прав підлягає стягненню з відповідачів на користь позивачки. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved