overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до суду та просить стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання доньки [PERSON], [INFO], починаючи з 29.07.2016 року, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ним повноліття. В судове засідання сторони не з'явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], (а.с. 2, - копія свідоцтва про народження), яка знаходяться на утриманні позивачки (а.с. 6 - довідка Сосницької селищної ради Чернігівської області). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом; якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає за необхідне задовольнити позов і стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для особи відповідного віку щомісяця починаючи з 29.07.2016 року (дня подання позовної заяви) і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до суду та просить стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO], починаючи з 16.11.2016 року, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, а тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 2 - копія свідоцтва про народження), який знаходяться на утриманні позивачки (а.с. 3 - довідка виконкому Сосницької селищної ради Чернігівської області). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 183 Сімейного кодексу України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає за необхідне задовольнити позов і стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, щомісяця починаючи з 16.11.2016 року (дня подання позовної заяви) і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до суду та просить стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача на утримання повнолітньої дочки [PERSON], яка навчається за ОКР «Магістр» факультету менеджменту і економіки (за контрактом) в Харківському національному аграрному університеті імені [PERSON], до досягнення нею 23 років за умови, що вона буде продовжувати навчання. В судове засідання сторони не зявились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є спільною донькою сторін у справі (а.с. 15 копія свідоцтва про народження) та навчається за ОКР «Магістр» факультету менеджменту і економіки (за контрактом) в Харківському національному аграрному університеті імені [PERSON], строк навчання закінчується 28.02.2016 року (а.с. 5). У відповідності з ч. 1, 2 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх на час навчання до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку платника аліментів. Відповідно до ст. 201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України вказує, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, а також стягнути з відповідача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до суду та просить стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти: на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.07.2016 року, і до досягнення дитиною повноліття; на утримання позивачки в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно з 14.07.2016 року. В судове засідання сторони не зявились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав частково, зокрема визнав позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, та не визнав вимоги про стягнення аліментів на утримання позивачки. Заперечення мотивує тим, що приймає участь у вихованні доньки та надавав матеріальну допомогу до червня 2016 року. Він не має можливості надавати позивачці аліменти на її утримання через невеликий розмір його заробітної плати, зобовязання надавати матеріальну допомогу своєму батькові, який є інвалідом, також він витрачає майже третину його зарплати на оренду житла. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі (а.с. 4 копія свідоцтва про шлюб), мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 3 - копія свідоцтва про народження), яка знаходиться на утриманні позивачки (а.с. 7 - довідка Сосницької селищної ради Чернігівської області від 12.07.2015 року). Відповідач працевлаштований водієм в Чернігівському центрі матеріально-технічного та інформаційного забезпечення закладів освіти області та отримує середньомісячну заробітну плату з вирахуванням прибуткового податку в розмірі 3376 грн. (а.с. 36 копія довідки про доходи). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд відкидає доводи відповідача, що він не має можливості надавати позивачці аліменти на її утримання через те, що він надає матеріальну допомогу своєму батькові, який є інвалідом, витрачає майже третину своєї зарплати на оренду житла, оскільки відсутні належні та допустимі докази, які б вказували на ці обставини. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до суду та просить стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.10.2017 року, і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не з'явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3 - копія свідоцтва про народження). З довідки Сосницької селищної ради №3798 від 19.10.2017 року (а.с.2) вбачається, що на утриманні [PERSON], яка проживає в [ADDRESS], перебуває її донька [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до суду та просить стягнути на її користь з відповідача витрати на відрядження в розмірі 1680 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що працює в Сосницькій ЦРЛ медсестрою-анестезисткою. З 06.02.2012 року по 02.03.2012 року вона перебувала у відрядженні в м. Чернігові на курсах підвищення кваліфікації за наказом Сосницької ЦРЛ №7 від 02.02.2012 року. Після повернення з відрядження нею були подані до бухгалтерії звіт на інші фінансові документи про витрачені кошти на суму 780 грн. Також, із 12.01.2015 року по 20.03.2015 року вона перебувала у відрядженні в м. Чернігові на курсах спеціалізації за наказом Сосницької ЦРЛ №1 від 08.01.2015 року. Після повернення з відрядження нею були подані до бухгалтерії звіт та інші фінансові документи про витрачені нею кошти на суму 900 грн. Всього відповідач заборгував позивачці 1680 грн. Відповідач відмовляється повертати гроші, мотивуючи відмову відсутністю коштів. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник Комунального лікувально-профілактичного закладу «Сосницька центральна районна лікарня» [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала повністю. Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов необхідно задовольнити. З довідок виданих відповідачем (а.с. 5, 7) вбачається, що заборгованість по витратам на відрядження перед позивачкою з 06.02.2012 року по 02.03.2012 року та з 12.01.2015 року по 20.03.2015 року складає 1680 грн. Згідно ст. 121 КЗпП України працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсації у звязку з службовим відрядженням.\~\~ Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки представник відповідача визнав позов повністю, визнання ним позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки 1680 грн. витрат на відрядження. \~ \~ У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог витрати, повязані зі сплатою судового збору при подачі позовної заяви до суду в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до суду та просить стягнути на її користь з відповідача витрати на відрядження в розмірі 3 715,40 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що працювала в Сосницькій ЦРЛ лікарем-інтерном. З 01.09.2014 року по 27.02.2015 року вона перебувала у відрядженні для проходження очної частини інтернатури в Національній медичній академії післядипломної освіти ім.. Шупика м. Київ згідно з наказом №34 від 27.08.2014 року. Після повернення з відрядження нею були подані до бухгалтерії звіт на інші фінансові документи про витрачені кошти на суму 3 715,40 грн. Відповідач відмовляється повертати гроші, мотивуючи відмову відсутністю коштів. Позивачка у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник Комунального лікувально-профілактичного закладу «Сосницька центральна районна лікарня» Довга І.В. в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала повністю. Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов необхідно задовольнити. Позивачка працювала в Сосницькій ЦРЛ лікарем-інтерном (а.с. 7-8 - копія трудової книжки). З 01.09.2014 року по 27.02.2015 року вона перебувала у відрядженні для проходження очної частини інтернатури в Національній медичній академії післядипломної освіти ім. Шупика м. Київ згідно з наказом №34 від 27.08.2014 року (а.с. 9 - копія витягу з наказу). Витрати на відрядження становлять 3 715,40 грн. (а.с. 10 -11 - копія посвідчення про відрядження, копія авансового звіту від 27.02.2015 року, копія звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт від 27.02.2015 року). Згідно ст. 121 КЗпП України працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсації у зв'язку з службовим відрядженням. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки представник відповідача визнав позов повністю, визнання ним позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на відрядження та судовий збір в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом про розірвання шлюбу до відповідача, вказуючи на те, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 01 червня 2007 року, який був зареєстрований Міським відділом РАЦС Одеського обласного управління юстиції, актовий запис № 530. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка стверджує, що фактично вони із чоловіком припинили подружні відносини. Примирення, за твердженням позивачки неможливо. Вона вважає, що шлюб із відповідачем розпався, подальше сімейне життя і збереження сім'ї неможливо, оскільки вони втратили один до одного почуття любові і поваги В судовому засідання позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. За вищевказаних обставин, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що в сім'ї склалися ненормальні відносини. Сторони подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Збереження сім'ї, за твердженням позивачки, неможливе, оскільки вони з чоловіком втратили один до одного почуття любові і поваги. При таких обставинах суд вважає, що сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена, в зв'язку із чим позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом про розірвання шлюбу до відповідача, вказуючи на те, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 02.10.2004р., який був зареєстрований Відділом ЗАГС м. Камянка Республіки Молдова, актовий запис № 60. Від сумісного життя сторони мають малолітніх дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка стверджує, що фактично вони із чоловіком припинили подружні відносини. Примирення, за твердженням позивачки неможливо. Вона вважає, що шлюб із відповідачем розпався, подальше сімейне життя і збереження сім'ї неможливо, оскільки вони втратили один до одного почуття любові і поваги. В судове засідання позивачка подала заяву, згідно якої підтримала позовні вимоги та просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд був повідомлений через оголошення в пресі. За вищевказаних обставин, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що в сім'ї склалися ненормальні відносини. Сторони подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Збереження сім'ї, за твердженням позивачки, неможливе, оскільки вони з чоловіком втратили один до одного почуття любові і поваги. При таких обставинах суд вважає, що сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена, в зв'язку із чим позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом про розірвання шлюбу до відповідача, вказуючи на те, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 02 жовтня 2015р., який був зареєстрований Відділом ДРАЦС у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1645. Сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Позивачка стверджує, що фактично вони припинили подружні відносини. Примирення, за твердженням позивачки неможливо. Вона вважає, що шлюб із відповідачем розпався, подальше сімейне життя і збереження сім'ї неможливо, оскільки вони втратили один до одного почуття любові і поваги. Позивачка в судове засідання подала заяву, згідно якої просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а також справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Позивачка згідно письмової заявки погодилась на розгляду справи у порядку заочного провадження. За згодою позивачки, суд розглядає справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що в сім'ї склалися ненормальні відносини. Сторони подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Збереження сім'ї, за твердженням позивачки неможливе, оскільки вони втратили один до одного почуття любові і поваги. При таких обставинах суд вважає, що сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена, в зв'язку із чим позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом про розірвання шлюбу до відповідача, вказуючи на те, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 02 квітня 2005 року, який був зареєстрований Другим відділом РАЦС Суворовського районного управління м. Одеси, актовий запис № 89. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка стверджує, що фактично вони припинили подружні відносини. Примирення, за твердженням позивачки неможливо. Вона вважає, що шлюб із відповідачем розпався, подальше сімейне життя і збереження сім'ї неможливо, оскільки вони втратили один до одного почуття любові і поваги. В судове засідання позивачка подала заяву, згідно якої підтримала позовні вимоги у повному обсязі, а також справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений через оголошення в пресі. За згодою позивачки, суд розглядає справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що в сім'ї склалися ненормальні відносини. Сторони подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Збереження сім'ї, за твердженням позивачки неможливе, оскільки вони втратили один до одного почуття любові і поваги. При таких обставинах суд вважає, що сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена, в зв'язку із чим позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом про розірвання шлюбу до відповідача, вказуючи на те, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 02 липня 2015р., який був зареєстрований Відділом ДРАЦС у Малиновському районі ГТУЮ в Одеській області, актовий запис № 1257. Сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивачка стверджує, що фактично вони припинили подружні відносини. Примирення, за твердженням позивачки неможливо. Вона вважає, що шлюб із відповідачем розпався, подальше сімейне життя і збереження сім'ї неможливо, оскільки вони втратили один до одного почуття любові і поваги. В судове засідання позивачка подала заяву, згідно якої підтримала позовні вимоги, а також справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що в сім'ї склалися ненормальні відносини. Сторони подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Збереження сім'ї, за твердженням сторін неможливе, оскільки вони втратили один до одного почуття любові і поваги. При таких обставинах суд вважає, що сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена, в зв'язку із чим позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом про розірвання шлюбу до відповідача, вказуючи на те, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 03 лютого 2012р., який був зареєстрований Відділом ДРАЦС у Суворовському районі ОМУЮ, актовий запис № 58. Сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивачка стверджує, що фактично вони із чоловіком припинили подружні відносини. Примирення, за твердженням позивачки неможливо. Вона вважає, що шлюб із відповідачем розпався, подальше сімейне життя і збереження сім'ї неможливо, оскільки вони втратили один до одного почуття любові і поваги. Однак відповідач ухиляється від явки до органі ДРАЦСу для реєстрації розірвання шлюбу. В судове засідання позивачка подала заяву, згідно якої підтримала позовні вимоги та просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи відповідач був повідомлений за місцем реєстрації, проте за вищевказаною адресою кореспонденцію не отримує, у зв'язку з чим, на підставі ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається повідомленим про розгляд справи. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що в сім'ї склалися ненормальні відносини. Сторони подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Збереження сім'ї, за твердженням позивачки, неможливе, оскільки вони з чоловіком втратили один до одного почуття любові і поваги. При таких обставинах суд вважає, що сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена, в зв'язку із чим позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved