Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з дійсним позовом та просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ? частини зі всіх видів заробітку на утримання її сина - [PERSON], [INFO], а також аліменти в розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку на її утримання до досягнення сином [PERSON] трьох років, тобто до [INFO] оскільки відповідач, будучи рідним батьком дитини, їй добровільно не надає достатньої матеріальної допомоги на її утримання та сина. В судове засідання позивачка та відповідач не з'явилися, але надали до суду письмові заяви про розгляд справи в їх відсутність, відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані, знайшли свого підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка і відповідач з 2013 року до лютого 2016 року перебували у фактичних шлюбних сімейних відносинах, від яких в них є син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, батьком якого є відповідач по справі, дитина проживає разом з позивачкою окремо від відповідача і знаходиться на утриманні та вихованні позивачки. Відповідно до вимог ст.. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивачка самостійно займається вихованням та утриманням дитини, ніде не працює, знаходиться у важкому матеріальному положенні, відповідач, будучи рідним батьком дитини, маючі постійне місце роботи і стабільний заробіток, будучі здоровою, працездатною людиною, належної та достатньої матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, будь - яких даних про те, що з його заробітку - доходу здійснюються стягнення у суду не має. Позивачка по справі знаходиться у відпустці за догляду за дитиною та потребує як і дитина матеріальної допомоги збоку відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до частини 4 вказаної статті право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 91 Сімейного кодексу України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу у розмірі 1/6 частини свого заробітку на утримання дружини до досягнення сином трьох років. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення, а також те, що позивачка перебуває у декретній відпустці та знаходиться на відповідному обліку в управлінні праці та соціального захисту населення як одержувач соціальної допомоги та потребує матеріальної допомоги збоку відповідача, інші обставини, що мають істотне значення та приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивачки в повному обсязі.

Outcome: approved