Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 14 лютого 2009 року вона [PERSON] уклала шлюб з громадянином [PERSON], який був зареєстрований Глинською сільською радою, Жовківського району. Львівської області. Після одруження вони почали проживати у батьків відповідача, разом прожили 3 роки. Від шлюбу маємо дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Шлюб між ними розпався, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя, відношення між подружжям, відношення до батьків, до дітей, ведення спільного господарства. У зв'язку з цим вони припинили між собою шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство. Рішенням Жовківського районного суду від 05 червня 2013 року шлюб між ними розірвано. За час шлюбу вони придбали спільне майно: спальню вартістю 7500,00 грн., кухонну стінку вартістю 1500,00 грн., телевізор вартістю 5000,00 грн, м'ясорубку вартістю 350.00 грн., бетономішалку вартістю 2500.00 грн., загалом на суму 16 850,00 грн.. Все майно знаходиться у відповідача за адресою його проживання: [ADDRESS]. Угоди щодо поділу майна ми не досягли. Кожен з них має право на виділ майна на суму 8425,00 грн.. Виділена їй частка становить 5350,00 грн. - це є телевізор вартістю 5000,00 грн, м'ясорубку вартістю 350,00 грн.. що є менше від ? частини на 3 075,00 грн. Однак, вона не ставить вимогу щодо стягнення з відповідача різниці в частках. Позивачка в судове засідання не з'явилась, однак, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак, подав до суду заву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить частково задовольнити з наступних підстав. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який вони зареєстрували 14.02.2009 року у Глинській сільські раді, Жовківського району, Львівської області. Даний шлюб розірвано рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 05.06.2013 року № 444/1455/13-ц. З позовної заяви вбачається, що за час шлюбу сторони придбали спільне майно: спальню вартістю 7500,00 грн., кухонну стінку вартістю 1500,00 грн., телевізор вартістю 5000,00 грн, м'ясорубку вартістю 350.00 грн., бетономішалку вартістю 2500.00 грн., загалом на суму 16 850,00 грн.. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З заяви відповідача від 28.02.2014 року вбачається, що відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає. А від так, суд приходить до переконання, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому у суду є всі для задоволення позову. За таких обставин суд прийшов до переконання, що позовні вимоги [PERSON] є підставними і підлягають до задоволення. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позову [PERSON]

Outcome: approved