Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила суд; стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 (три тисячі гривень) щомісяця з їх подальшою відповідною індексацією,починаючи від дня пред`явлення позову до досягнення дочкою повноліття, а саме до [INFO] ; стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 (три тисячі гривень) щомісяця з їх подальшою відповідною індексацією, починаючи від дня пред`явлення позову до досягнення сином повноліття, а саме до [INFO] . Позивачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином та своєчасно, надала суду заяву, в якій позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позовних вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача. Судом встановлено, що 29 жовтня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] , був укладений шлюб, який зареєстрований Першим відділом реєстрація актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, про що зроблено актовий запис № 618. За час перебування в шлюбі у подружжя народилися діти - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія № [NUMBER] , видане Першим відділом реєстрація актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси 19.09.2006 року, актовий запис №672 (а.с.9) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія № [NUMBER] , виданого Першим відділом реєстрація актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси 22.11.2007 року, актовий запис №825 (а.с.8). 25 вересня 2018 року рішенням Малиновського районного суду м. Одеси справа №521/9214/18, шлюб, зареєстрований Першим відділом реєстрація актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 618, було розірвано (а.с.4). Діти проживають з позивачкою, знаходяться на повному її утриманні, відповідач на теперішній час проживає окремо від них, не турбується про добробут дітей, не забезпечує необхідними речами, ухиляється від батьківських обов`язків по їх матеріальному забезпеченню. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: ?стан здоров`я та матеріальне становище дитини; ?стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, суд приймає визнання позову відповідачем та задовольняє вимоги позивачки. При визначенні розміру аліментів, судом врахований той факт, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 1 січня 2020 року складає 2218 грн. Суд роз`яснює позивачці, що батьки мають рівні обов`язки з надання утримання дітей, прожитковий мінімум на дитину відповідного віку батьки забезпечують порівну, та враховуючи те, що позивачкою не було надано суду ніяких доказів того, що батько дитини має дохід, який дозволить йому сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. на кожну дитину, суд приходить до висновку про необхідність у частковому задоволенні позову. Законом України № 2037-VIII«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08.07.2017 року, до ч. 2 ст. 182 СК були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина 2 ст. 182 СК України передбачає гарантію, що надана державою, дитині та тому з батьків, з ким вона проживає, щодо мінімального розміру аліментів, які можуть стягуватись з їх платника. Підвищивши цей мінімальний розмір Законом України № 2037-VIII від 17.05.2017 року, держава підвищила соціальні стандарти в галузі охорони прав дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В Декларації прав дитини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримає захист та допомогу. Згідно ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно частини 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 02.12.2019 р. Відповідно до частини другої ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн. в дохід держави.

Outcome: partial