Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина, мотивуючи свої вимоги тим, що 24 липня 2004 року вона з відповідачем уклала шлюб. За час даного шлюбу 8 травня 2005 року в них народився син [PERSON]. Спільне сімейне життя позивачки та відповідача не склалося. Відповідач не проживає разом зі своєю сімєю. Малолітній син проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. В добровільному порядку відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина. Тому позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач в попереднє судове засідання не зявився, хоча і був своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але надав заяву в якій прохає суд справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні. На підставі статей 130 та 174 ЦПК України, за згодою сторін суд вважає можливим рішення суду постановити при проведенні попереднього судового засідання. Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з наступних підстав. Даний спір між сторонами виник із сімейних правовідносин, які регулюються ст. 182, 192 Сімейного Кодексу України. В судовому засіданні було встановлено, що 24 липня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Зарічного районного управління юстиції міста Сумиу Сумській області, був зареєстрований шлюб між позивачкою та відповідачем, актовий запис № 131, що стверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 6). 8 травня 2005 року позивачка народила сина [PERSON], батьком якого є відповідач [PERSON], що вбачається із свідоцтва про народження (а.с. 7). На даний час відповідач не проживає разом зі своєю сімєю. Після припинення сімейних відносин, позивачка проживає разом із сином в м. Лебедин Сумської області по вул. Жовтнева, 5, що вбачається з довідки Лебединської міської ради від 20 травня 2015 року № 1313 (а.с. 9). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Беручи до уваги, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання своєї дитини, суд вважає, що заявлений позов обґрунтований, тому він підлягає задоволенню. Виходячи з вимог розумності і справедливості, та відповідно до вимог ст. 182, 183 СК України суд вважає, що аліменти слід стягувати в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає необхідним відповідно до вимог ст. 191 СК України стягувати аліменти з 2 листопада 2015 року. Крім того, суд вважає за необхідне, стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп., на користь держави, оскільки позивачка була звільнена від його сплати при подачі позову.

Outcome: approved