Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з зазначеним позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку № 91, що знаходиться по вул. Шевченко в с. Костянтинівка Мелітопольського району Запорізької області. При цьому позивачка вказує, що вона володіє на праві власності житловим будинком № 91, що знаходиться по вул. Шевченко в с. Костянтинівка Мелітопольського району Запорізької області, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.09.2012 року та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.09.2012 року. В цьому будинку було зареєстровано дружину її сина [PERSON], проте вона не проживає у цьому будинку з червня 2009 року. Також з 26.12.2007 року у цьому будинку було зареєстровано її онука [PERSON], який також не проживає за місцем реєстрації з листопада 2012 року. Вона неодноразово просила відповідачів знятись з реєстраційного обліку за цією адресою, проте вони не бажають у добровільному порядку це зробити. Їх місце проживання на даний час їй не відомо, але їй відомо, що відповідачі могли виїхати за межі України. Позивачка вказує, що реєстрація відповідачів у її будинку призводить до порушення її прав, як власника будинку, внаслідок чого вона не може оформити субсидію на оплату газу. Позивачка у судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання повторно не з'явилися. Про час та дату розгляду справи повідомлені належним чином. Виклик [PERSON] та [PERSON] відповідно ч. 9 ст. 74 ЦПК України здійснювався через оголошення у пресі та вважається, що відповідачі повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином. Через неявку у судове засідання належно повідомлених відповідачів, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що позивачка є власником житлового будинку № 91 по вул. Шевченко в с. Костянтинівка Мелітопольського району Запорізької області, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 29.09.2012року, копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.09.2012 року, витягом про державну реєстрацію прав від 03.10.2012 року та технічним паспортом на житловий будинок від 16.02.2012 року (а.с. 4-10). На даний час у вказаному житловому будинку зареєстровані відповідачі по справі, [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання/перебування особи Мелітопольського МВ УДМВС України в Запорізькій області від 25.12.2015року та від 04.02.2016 року. З червня 2009 року [PERSON], а також з листопада 2012 року [PERSON] не проживають у житловому будинку № 91 по вул. Шевченко в с. Костянтинівка Мелітопольського району Запорізької області, але залишаються зареєстрованими, що підтверджується довідками голови Костянтинівської сільської ради № 5664 та № 5663 від 08.12.2015 року (а.с. 14-15). Відповідно до положень ст.72 Житлового Кодексу України, внаслідок відсутності особи понад встановлені ст.71 ЖК України строки (шість місяців), вона може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Судом встановлено, що відповідачі не є членами родини позивачки, на даний час не є власниками чи співвласниками будинку, в якому зареєстровані, а також вже тривалий час не проживають за місцем своєї реєстрації. Тому суд вважає, що позивачка має підстави вимагати визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Те, що відповідачі, не проживають в будинку позивачки, але залишаються в ньому зареєстрованими, може впливати на реалізацію позивачкою, як власником будинку, її прав на вільне володіння, користування та розпорядження належним їй будинком, а тому суд вважає її вимоги обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, враховуючи, що сплату судового збору по даному позову відстрочено ухвалою суду від 12.01.2016 року до ухвалення рішення у справі, відповідно до вимог ст.88 ч.3 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню в рівних частках на користь держави судовий збір у розмірі 487 гривень 20 копійок, визначеному законом на час звернення до суду з даним позовом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved