Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

позивачка звернулася до відповідачів з позовом про визнання права власності житловий будинок в порядку спадкування та визнання прав та обов'язків забудовника житлового будинку після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що батько помер у 1980р. Сестра - [PERSON], яка була одинокою, також померла [INFO]. Після смерті матері відкрилась спадщина на майно, яке складається з житлового будинку А-1 загальною площею 25,4 м2, з належною до нього господарською будівлею - сараю Б, а також незавершеного будівництвом житлового будинку В-1 (ступінь готовності - 65%), які розташовані в [ADDRESS]. Вартість цього майна згідно з технічним паспортом, який виданий 25.03.2013р. Стрийським МБТІ, становить 226051 грн. Вона прийняла спадщину після смерті матері, оскільки на час відкриття спадщини проживала з матір'ю однією сім'єю, доглядала матір, лікувала та поховала її, перевезла у свій будинок речі матері.; доглядає будинки, що залишилися після матері, утримує їх в належному стані, обробляє присадибну земельну ділянку. 13.09.2013р. звернулась до Стрийської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, але отримала відмову у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на таке. Той факт, що фактичним власником спірних будинків була мати, підтверджується: рішенням виконкому Підгірцівської сільської ради від 15 лютого 1972р. «Про надання дозволу на будівництво нового будинку на старій присадибній ділянці»; рішенням № 53 виконавчого комітету Стрийської районної ради від 9 березня 1972р. «Про надання дозволу на проведення житлового будівництва»; планом земельної ділянки № 80/72, який 28 серпня 1972р. затверджений головним архітектором району. Позивачка та її представник [PERSON] в судовому засіданні, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, підтримали позовні вимоги. Позивачка пояснила, що брат - [PERSON] більше десяти років тому виїхав у невідомому напрямку і його теперішнє місце перебування невідоме. Представник відповідача - Дашавської сільської ради Стрийського району - Глинська М.М. в судовому засіданні позовні вимоги не заперечила. Відповідач [PERSON] згідно з вимогами ч.9 ст.74 ЦПК України викликався в судове засідання через оголошення у пресі (газета «Високий замок» 10-12 січня 2014р.), однак на виклик суду повторно не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України розглянув справу за його відсутності на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відтак, при постановленні рішення по даній справі, слід керуватися положенням ЦК України (в редакції 1963р.). Згідно із вимогами ч.1 ст.524 ЦК України (1963) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За вимогами ст.ст.548, 549 ЦК УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно із ст.120 ЦК УРСР (в ред. 1963р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч.2 ст.123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. У п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Як роз'яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.05.2013р. за № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину. Судом встановлено, що позивачка є дочкою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 13.12.1957р. Після одруженням позивачка змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 10.03.1967р. Відповідно до копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 02.04.1987р., яке міститься в інвентаризаційній справі на житловий будинок, розташований на [ADDRESS], що видане Стрийською районною Радою депутатів трудящих, цілий жилий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, розташований на [ADDRESS], належав на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого була [PERSON] З витягу з протоколу №4 засідання виконкому Підгірцівської сільської Ради депутатів трудящих Стрийського району від 15 лютого 1972р., вбачається, що виконком, розглянувши заяву [PERSON] про надання дозволу на будівництво нової хати на старій присадибній ділянці, вирішив: у зв'язку з тим, що в [PERSON] хата стара, капітальному ремонту не підлягає, дозволити їй будівництво нової хати на старій присадибній ділянці. Рішенням виконавчого комітету Стрийської районної Ради депутатів трудящих від 9 березня 1972р. за №53 [PERSON] наданий дозвіл на право проведення житлового будівництва на земельній ділянці, площею 0,08 га в с.Олексичі Стрийського району. Зазначене підтверджується й планом земельної ділянки № 80/72, який 28 серпня 1972р. затверджений головним архітектором району. З технічного паспорту, виданого Стрийським МБТІ 25.03.2013р., за господарством за адресою: [ADDRESS], рахуються житловий будинок А-1 1936р. побудови, господарська будівля - сараю Б та незавершений будівництвом житловий будинок В-1 (ступінь готовності - 65%). Із заповіту, посвідченого 07.06.1989р. секретарем виконкому Підгірцівської сільської Ради народних депутатів, вбачається, що [PERSON] належний їй на праві особистої власності житловий будинок з господарськими будівлями та грошові вклади заповідає дочкам: [PERSON] та [PERSON]. Батько позивачки - [PERSON] помер [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 20.12.1980р. Мати позивачки - [PERSON] померла [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 22.08.1992р. Сестра позивачки - [PERSON], яка померла [INFO]., про що свідчить свідоцтво про смерть [NUMBER] від 14.03.2013р. Позивачка згідно з довідкою №703, що видана 28.04.2011р. Дашавською селищною радою Стрийського району, на день смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]., проживала і була зареєстрована в с. Олексині Стрийського району. Дана обставина свідчить про те, що позивачка прийняла спадщину, оскільки вступила у володіння спадковим майном - розпорядилась майном померлої, доглядає та утримує спірний будинок, обробляє земельну ділянку, що не спростовано в судовому засіданні представником відповідача. Як вбачається з відповіді Стрийської державної нотаріальної контори за № 1445/02-14 від 13.09.2013р. на звернення позивачки, їй відмовлено у видачі свідоцтва на право власності на спадщину за законом після смерті матері у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Обставин, які вказували б, що спадкодавець [PERSON], яка померла [INFO]., при житті набула, або володіла житловим будинком з господарськими спорудами у в [ADDRESS] неправомірно, або, що на вказане майно окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено. Позивач, як дочка спадкодавця та спадкоємець за заповітом, фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, оскільки на час відкриття спадщини проживала із спадкодавцем однією сім'єю, перевезла у свій будинок речі матері; доглядає за спадковим майном, підтримує його в належному стані, користується будинковолодінням, обробляє присадибну земельну ділянку. З огляду на те, що покійній [PERSON] при житті належало спадкове майно, вона склала заповіт на випадок своєї смерті на користь позивачки, яка фактично прийняла спадщину після її смерті; відповідач позовні вимоги визнав, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та визнання за нею права власності на житловий будинок А-1 загальною площею 25,4 кв. м з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, а також на незавершений будівництвом житловий будинок В-1 (65% готовності), які розташовані в [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO].

Outcome: partial