Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

Позивачка звернулася до Верховинського районного суду із позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей до відповідача. Позовні вимоги мотивує тим, що одружилася з відповідачем 11.04.2011 року. У шлюбі народилося двоє дітей - дочка [PERSON] та син [PERSON]. Після укладення шлюбу відносини між ними були нормальними, але останнім часом відповідач різко змінив своє ставлення до сім'ї, більше уваги приділяє своїм батькам та друзям, постійно безпричинно ображає її, провокує напружені відносини в сім'ї, та висловлює неповагу до неї, що погано впливає на виховання дітей. На даний час між ними зникло почуття любові та взаємоповаги, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, кожен проживає у своїх батьків. Діти проживають разом з нею та перебувають на її повному утриманні та вихованні. Відповідач не відвідує дітей та ненадає жодних коштів на їх утримання. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, дітей залишити на проживання при ній, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та в частині стягнення аліментів уточнила, а саме просить стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги в частині стягненя аліментів визнав частково, посилаючись на те, що викладені в позовній заяві вимоги не відповідають дійсності, оскільки він постійно купляв дітям предмети першої необхідносі, а також міг би надавати допомогу на утримання дітей в добровільному поряку. На даний час він не працює, перебуває на обліку у Вижницькому районному центрі зайнятості та на його утриманні знаходиться мати, яка досягла пенсійного віку. Просить визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі по 200 грн. щомісячно на кожну дитину. Проти розірвання шлюбу не заперечив. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. У судовому засіданні встановлено, що подружжя разом не проживає, спільного господарства не ведуть, позивач настоює на розірванні шлюбу та відповідач проти розірвання шлюбу не заперечив. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. Вирішуючи питання проживання дітей суд виходить із вимог ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України згідно якої місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Спору про місце проживання дітей між сторонами немає, позивач позов визнав, а тому шлюб слід розірвати, дітей залишити на проживання при матері. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, оцінивши досліджені по справі докази, враховуючи матеріальне становище сторін по справі, інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає, що вимоги відповідачки про стягнення аліментів слід задовольнити та призначити стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку до досягнення ними повноліття. На підставі наведеного,

Outcome: approved