overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що від шлюбу вони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що в них різні погляди на сімейне життя та обов'язки, на підставі чого відбуваються сварки, які призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. З січня 2016 року спільне господарство між ними не ведеться. Проживають окремо. Спору про спільне майно не мають. За згодою батьків сумісна малолітня дитина [PERSON] мешкає з позивачкою. В зв'язку з чим просить суд розірвати шлюб, та після розірвання шлюбу відновити їй дівоче прізвище «[PERSON]». У судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримувала та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно з ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON], 08 червня 2013 року зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 58. Від шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. З січня 2016 року сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, встановленими. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати по справі: судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 03.10.1998 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] 1999 року народження. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, шлюбних відносин не підтримують. Зазначає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. 23.06.2015 року ухвалою судді відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду. 23.09.2015 року позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, якою просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. 02.09.2015 року, 23.09.2015 року, відповідач в судове засідання не з'явився, повноважного представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, не зважаючи на те, що був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином відповідно до вимог ст. 74, 75, 76, 77 Цивільного процесуального кодексу України. Виходячи з цього та вимог ст. 77 ЦПК України суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала позивач. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, між [PERSON] та [PERSON] 03.10.1998 року Карасинською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №10. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] 1999 року народження. Спільне життя сторін не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Таким чином, сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім′я сторін розпалася, примирення неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно вимог ст. ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачка довела ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 04 липня 2008 між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 787. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зазначила, що фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, шлюбних стосунків не підтримують. Зазначає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Позивачкою до суду була подана заява, в якій просила здійснити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідачем до суду була подана заява, в якій просив розглядати справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб 04 липня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 787 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 7). Спільне життя сторін не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, шлюбних відносин не підтримують. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Таким чином, сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. Майновий спір між сторонами відсутній. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім′я сторін розпалася, примирення неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно вимог ст. ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнанні відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачка довела ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх позовних вимог. З урахуванням задоволення позову, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 640,00 грн. у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 05 вересня 2003 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають спільних дітей: сина - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені з 2011 року, спільне господарство не ведеться, шлюбних відносин не підтримують. Зазначає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. 11 січня 2017 року ухвалою судді відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду. 02 березня 2017 року позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, якою просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. 02 березня 2017 року відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, якою просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що згідно свідоцтва про одруження [NUMBER] (а.с.4) 05 вересня 2003 року Центральним відділом реєстрації шлюбів у м. Києві з державним Центром розвитку сімї зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] про що зроблено актовий запис № 1948. Згідно свідоцтв про народження сторони мають спільну дитину: спільних дітей: сина - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося. Фактично сторони припинили шлюбні відносини з 2011 року, не ведуть спільного господарства, спору про спільне майно немає. Таким чином, сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім′я сторін розпалася, примирення неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно вимог ст. ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 05 вересня 2003 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають спільних дітей: сина - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені з 2011 року, спільне господарство не ведеться, шлюбних відносин не підтримують. Зазначає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. 11 січня 2017 року ухвалою судді відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду. 02 березня 2017 року позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, якою просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. 02 березня 2017 року відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, якою просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що згідно свідоцтва про одруження [NUMBER] (а.с.4) 05 вересня 2003 року Центральним відділом реєстрації шлюбів у м. Києві з державним Центром розвитку сімї зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 1948. Згідно свідоцтв про народження сторони мають спільну дитину: спільних дітей: сина - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося. Фактично сторони припинили шлюбні відносини з 2011 року, не ведуть спільного господарства, спору про спільне майно немає. Таким чином, сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім′я сторін розпалася, примирення неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно вимог ст. ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 06.01.2015 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, шлюбних відносин не підтримують. Зазначає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Позивачка в судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутність сторін. Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, між [PERSON] та [PERSON] 06.01.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського РУЮ у м. Києві зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №12. Спільне життя сторін не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Таким чином сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім′я сторін розпалася, примирення неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 06.09.2008 між нею та відповідачем укладений шлюб, від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося. З вересня 2011 року фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, шлюбних відносин не підтримують. Зазначає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила справу розглядати без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. 13.03.2017, 19.04.2017 відповідач в судове засідання не з'явився, повноважного представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, не зважаючи на те, що був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином відповідно до вимог ст. 74, 75, 76, 77 Цивільного процесуального кодексу України. Виходячи з цього та вимог ст. 77 ЦПК України суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про шлюб, виданого 06.09.2008 Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві, 06.09.2008 було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №968 (а.с. 4). Встановлено, що у сторін є донька - [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Таким чином, сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім'я сторін розпалася, примирення неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно вимог ст. ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 06.11.1998 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що вона з відповідачем мають протилежні погляди на шлюб та сім`ю. З вини відповідача постійно виникають сварки, свідками яких є їхні діти, що тяжким чином впливає на їх психічний стан та спричиняє позивачці та дітям душевні страждання. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, шлюбних відносин не підтримують. Зазначає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Між сторонами відсутній спір щодо місця проживання дітей разом з позивачкою та відсутній майновий спір. 21.02.2017 року ухвалою судді відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду на 06.06.2017 року. Позивачкою до суду була подана заява, в якій просила здійснити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідачем до суду була подана заява, в якій просив розглядати справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON], 06.11.1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Залізничного району м. Києва зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 782. З матеріалів справи встановлено, що у сторін є діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Таким чином, сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім′я сторін розпалася, примирення неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно вимог ст. ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачка довела ті обставини, на які посилалася, як на підставу своїх позовних вимог, тому позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 551,20 грн. у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved