Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить встановити факт її проживання однією сімєю з [PERSON], починаючи з 03.07.1998 року по день смерті [PERSON] 10.11.2015 року, та просила визнати за нею право власності на ? частки квартири [ADDRESS] - у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 10.11.2015 року. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що у вказаній квартирі вона проживає та зареєстрована з 03.07.1998 року, сімї [PERSON] надавала допомогу, матеріально підтримувала, утримувала житло, тощо, ? частки належала [PERSON] та після її смерті у 2012 році вона прийняла спадщину за заповітом, інша ? частки належала на праві власності померлому, після його смерті позивачка здійснила за власні кошти його поховання та залишилася проживати у квартирі, зверталася до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, однак було відмовлено та розяснено, що при проживанні зі спадкодавцем однією сімєю вона є спадкоємцем четвертої черги за законом і лише у судовому порядку може вирішувати питання прийняття спадщини. У судове засідання сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, при цьому позивачка підтримала заявлений позов, відповідач позовні вимоги визнав повністю. \~ \~ \~ \~ Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що 10.11.2015 року помер [PERSON] у віці 66 років, актовий запис про смерть №11692 по Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті [PERSON] міського управління юстиції, і після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому на праві власності майно. ? частки квартири [ADDRESS] належала спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності №12-10582, виданого Управлінням житлово-комунального господарства [PERSON] міської ради, інша ? частки квартири належить позивачці згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 11.12.2012 року [PERSON], державним нотаріусом Четвертої [PERSON] державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON]. Позивачка разом з [PERSON] та відповідачем у справі, проживали однією сімєю на протязі останніх 19 років, разом з відповідачем надавали йому допомогу в побуті, підтримували морально після смерті його [PERSON], котра померла 14.05.2012 року. На момент відкриття спадщини 10 листопада 2015 року, у квартирі разом зі спадкодавцем проживали лише позивачка та відповідач, вона постійно зареєстрована у квартирі з 03.07.1998 року та фактично прийняла спадщину, здійснила поховання [PERSON], займалася оформленням усіх документів, зверталася до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, однак їй було відмовлено та розяснено, що при проживанні зі спадкодавцем однією сімєю вона є спадкоємцем четвертої черги за законом і питання прийняття спадщини може вирішувати лише у судовому порядку. Факт проживання спільно однією сімєю зі спадкодавцем, крім наданих письмових доказів наявності у позивачки правовстановлюючих документів на квартиру, особистих документів спадкодавця, доказів оплати комунальних послуг за житло та витрат на захоронення, підтверджується також заявами сусідів [PERSON] та [PERSON], які підтвердили факт проживання позивачки разом зі спадкодавцем однією сімєю з 1998 року, а також довідкою Ф.№1 з місця проживання, в якій зазначено проживання позивачки та її реєстрацію з 03.07.1998 року. Згідно відповіді Четвертої [PERSON] державної нотаріальної контори від 28.04.2017 року, спадкова справа до майна померлого 10.11.2015 року [PERSON] не відкривалась. Відповідач також фактично проживав разом зі спадкодавцем, однак спадщину не приймав, у квартирі не зареєстрований. Інші спадкоємці відсутні. У відповідності до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Як розяснено у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст.3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. Отже, після смерті 10.11.2015 року [PERSON] єдиним спадкоємцем за законом являється позивачка у справі, котра постійно проживала разом зі спадкодавцем у квартирі та залишилася проживати у ній після його смерті. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача правомірні й обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved