Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що 19 вересня 2009 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1418. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є те, що вони мають різні погляди на життя, різні характери, тому вони не можуть порозумітися. Шлюбні відносини припинені з 01 липня 2016 року. Спільне господарство не ведеться. Подальше подружнє життя і збереження сім'ї не можливо. Дитина проживає разом з позивачкою. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1\~500 грн. щомісячно, з моменту звернення до суду та до повноліття дитини враховуючи індексацію. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, проти розірвання шлюбу не заперечували, в частині стягнення аліментів просили суд стягнути 1\~000 грн. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного: Судом встановлено, що 19 вересня 2009 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1418. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Сторони припинили подружні стосунки з 01 липня 2016 року та поновлювати їх наміру не мають. Сімя розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами розірвати. Відповідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно до частини першої\~статті 181 Сімейного Кодексу\~способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, проте такої домовленості сторони, як встановлено в ході розгляду справи, не досягли. У відповідності з ч. 3\~ст. 181 Сімейного Кодексу\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно до ч. 1 ст. 182 СК України обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2\~статті 182 Сімейного Кодексу України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 183 СК України\~частка заробітку батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону «Про виконавче провадження», а також у статтях 194 - 197, 274 СК. Відповідно до частини першої\~статті 191 Сімейного Кодексу України\~аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При винесенні даного рішення суд враховував, що відповідач має задовільний стан здоровя, його працездатність, те що він не є інвалідом, не має тяжких захворювань (відсутність доказів, які могли б спростувати встановлені дані факти). Відповідач на даний час офіційно не працевлаштований. Визначення аліментів у розмірі ? частини всіх видів заробітку не буде суперечити закону, оскільки аліменти не будуть меншими ніж визначені законом. Розмір аліментів на кожну дитину не повинен бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01 травня пo 30 листопада становить 1228 грн., з 01.12.2016 року по 31.12.2016 рік становить 1\~355 грн. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів підлягає до часткового задоволення, а саме: стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з\~11.07.2016\~ року і до досягнення дитиною\~ повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України до стягнення з відповідача підлягає судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial