Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь у рахунок відшкодування збитків грошові кошти у розмірі 584528,79 грн., пеню за прострочення виконання робіт відповідно до умов договору від 14.10.2012 р. у розмірі 3380554,40 грн., моральну шкоду у розмірі 300000 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 04.10.2012 р. вона уклала з ТОВ «Укрексполіс» договір № 4.10.12, відповідно до умов якого відповідач прийняв на себе зобов'язання виконати будівельно-монтажні роботи з будівництва дерев'яного будинку, відповідно до наданої нею будівельно-кошторисної документації та здати будівельний об'єкт у встановлений договором строк, а позивачка мала сплатити грошові кошти на користь відповідача в строк та в розмірі, визначеному умовами договору. Будівництво повинно було закінчитися 04.10.2014 р. Позивачка з наступного після укладання договору місяця почала сплачувати грошові внески на користь відповідача в рахунок погашення його майбутніх витрат. Впродовж наступних чотирнадцяті місяців позивачкою було сплачено відповідачу грошові кошти у розмірі 269 160 грн., яких було достатньо для зведення самої споруди та незначного виконання внутрішніх робіт. Відповідач приступив до виконання свої зобов'язань за договором у другій половині 2013 року, проте наступного року будівельних робіт подовжено не було. Директор ТОВ «Укрексполіс», пояснюючи причини простою, спочатку посилався на необхідність дочекатися спливу річного терміну зміцнення фундаменту та цокольного приміщення, а потім несприятливі для зведення дерев'яного будинку погодні умови. Роботи не відновились і в 2015 році. Таким чином, відповідач фактично відмовився від виконання зобов'язань, визначених Договором, що є не припустимим, заборгувавши грошові кошти, отримані в якості передплати за цим Договором, сума яких з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих відповідно до ст.625 ЦК України складає: 584 528 грн. 79 коп., з яких сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції - 558 200 грн. 27 коп. та 3% річних від суми платежів - 26328 грн. 52 коп. Крім того, відповідно до умов п.п. 9.1; 9.2 Договору та вимог п.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідач повинен сплати на користь позивачки пеню у розмірі 3% від вартості невиконаних робіт за кожний день прострочення, яку слід розраховувати від загальної вартості робіт, яка складає 150046,8 грн. Оскільки роботи вартістю 51106,8 грн. зі зведення цокольного приміщення споруди не прийняті позивачкою від виконавця, їх не можна вважати виконаними. Тому позивачка вважає, що відповідач повинен сплати їй пеню за порушення зобов'язань за Договором у розмірі 3380554,40 грн. (3380554,40=150046,8х0,03х751, де 150046,8 грн. - загальна вартість робіт, 751 - кількість днів, що минули з часу закінчення строку виконання робіт, встановлено п.2.1.2.р.2. Договору). Також позивачка зазначає, що діями відповідача їй завдано моральну шкоду, оскільки вона та її родина знаходилась у постійному стресі, що є наслідком позбавлення можливості мешкати у своїй оселі, постійно шукати тимчасові помешкання, витрачено додаткові кошти на оплату оренди житла та відсутності упорядкованого побуту. До теперішнього часу умови договору не виконані, будівництво житла не завершено, тому для відшкодування збитків, понесених у наслідок порушенням ТОВ «Укрексполіс» своїх зобов'язань, позивачка звернулась до суду. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов у повному обсязі. Відповідача ТОВ «Укрексполіс» в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлені у встановленому порядку. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, позивачка та її представник не заперечує проти ухваленні заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд розглядає справу у відсутність відповідача ТОВ «Укрексполіс» відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, вислухавши позивачку та представника позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 04 жовтня 2012 року між [PERSON] та ТОВ «Укрексполіс» укладено Договір на виконання будівельно-монтажних робіт по збірці дерев'яної конструкції будинку, розташованого за адресою: Харківська область, Вовчанський район, пгт. Старий Салтів у відповідності зі будівельно-кошторисною документацією, наданою Замовником (далі за текстом Договір від 04.10.2012 р.). Відповідно до п.2.1.2. договору від 04.10.2012 р. дата завершення будівництва 04.10.2014 р. Згідно наданих позивачкою квитанцій в період з 04.11.2012 р. по 29.11.2013 р. нею на рахунок ТОВ «Укрексполіс» на виконання будівельно-монтажних робіт за договором від 04.10.2012 р. сплачені грошові кошти у розмірі 269 160 грн. Проте, відповідач, отримавши грошові кошти у розмірі 269 160 грн., умови договору від 04.10.2012 р. не виконав. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, сплачені позивачкою на рахунок ТОВ «Укрексполіс» на виконання будівельно-монтажних робіт за договором від 04.10.2012 р. грошові кошти у розмірі 269 160 грн. підлягають стягненню з відповідача з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно проведеного позивачкою розрахунку сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції складає 558 200 грн. 27 коп. та 3% річних від суми платежів складає 26 328 грн. 52 коп., які підлягають стягнення з відповідача на користь позивачки, а позовні вимоги в цій частині задоволенню. Позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки грошових коштів в розмірі 3 380 554,40 грн. задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. В обґрунтування позовних вимог в цій частині позивачка посилається на те, що відповідно до умов п.п.9.1; 9.2 Договору та вимог п.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідач повинен сплати на користь позивачки пеню у розмірі 3% від вартості невиконаних робіт за кожний день прострочення, яку слід розраховувати від загальної вартості робіт, яка складає 150046,8 грн. В позові вказується, що роботи вартістю 51106,8 грн. зі зведення цокольного приміщення споруди не прийняті позивачкою від виконавця, тому позивачка вважає, що їх не можна вважати виконаними. Розрахунок пені, яку позивачка просить стягнути з відповідача, позивачка розраховує, виходячи з того, що загальна вартість робіт, які повинен був виконати відповідач, складає 150046,8 грн., а пеня, про стягнення якої просить позивачка - 3380554,40 грн. (3380554,40=150046,8х0,03х751, де 150046,8 грн. - загальна вартість робіт, 751 - кількість днів, що минули з часу закінчення строку виконання робіт, встановлено п.2.1.2.р.2. Договору). Проте, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині позивачкою не доведені належними та допустимими доказами. Пунктами 9.1; 9.2; 9.3 Договору від 04.10.2012 р. передбачається відповідальність сторін за порушення умов зобов'язання, де зазначається, що Підрядчик (відповідач) повинен сплати на користь Замовника (позивачки) пеню у розмірі 3% від вартості невиконаних робіт за кожний день прострочення. Позивачка проводить розрахунок, виходячи з того, що вартість невиконаних робіт складає 150046,8 грн., проте доказів, підтверджуючих, що відповідачем не виконані роботи саме на 150046,8 грн., суду не надала. Згідно п.1.1 Договору на виконання будівельно-монтажних робіт, дерев'яний будинку повинен бути зібраний за адресою: Харківська область, Вовчанський район, пгт. Старий Салтів. Роботи повинні проводитись у відповідності зі будівельно-кошторисною документацією, наданою Замовником - позивачкою [PERSON] Пунктом 1.2. Договору від 04.10.2012 р. встановлено, що основні параметри робіт за договором визначаються проектно-кошторисною документацією, яка є невід'ємною частиною Договору. Проте, суду не надана ані будівельно-кошторисної, ані проектно-кошторисною документації, що яка є невід'ємною частиною Договору та повинна бути погоджена сторонами Договору, що позбавляє суд можливості встановити вартість робіт, на виконання яких укладався Договір. Крім того, в судовому засіданні позивачка пояснила, що роботи за Договором від 04.10.2012 р. повинні проводитись не за зазначеною в Договору адресою: Харківська область, Вовчанський район, пгт. Старий Салтів, а за іншою адресою: [ADDRESS], пояснивши, що це питання погоджено з відповідачем. Проте, доказів, підтверджуючи той факт, що сторони за Договором від 04.10.2012 р. погодили інше місце проведення будівельно-монтажних робіт, суду не надано. Враховуючи викладене, відсутні підстави для застосування до відповідача санкцій, які передбачають відповідальність за порушення зобов'язання, передбачених Пунктами 9.1; 9.2; 9.3 Договору від 04.10.2012 р., а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки 3380554,40 грн. задоволенню не підлягають. Не підлягають задоволенню також позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки відшкодування моральної шкоди в розмірі 300 000 грн., враховуючи наступне. Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Позивачкою не надано доказів, підтверджуючих завдання їй моральної шкоди в наслідок дій відповідача. Не доведено, що діями відповідача позивачці заподіяні збитки та завдана моральна шкода, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням відповідача та його вини в заподіянні шкоди, тому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в розмірі 300 000 грн. Приймаючи до уваги викладене, суд частково задовольняє позовні вимоги [PERSON] та стягує з ТОВ «Укрексполіс» на її користь грошові кошти у розмірі 584 528 грн. 79 коп., що складається з суми заборгованості з урахуванням індексу інфляції у розмірі 558 200 грн. 27 коп. та 3% річних від суми платежів у розмірі 26 328 грн. 52 коп. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача ТОВ «Укрексполіс» на користь позивачки судовий збір в розмірі 5845,28 грн.

Outcome: partial