Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

Позивачка звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом у якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» від 27.05.2014 року № 186 «Про введення в дію нового штатного розпису управління ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ»; визнати недійсною організаційну структуру ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ», затверджену 23.05.2014 року заступником Міністра інфраструктури України Бондаренко А.С. та стягнути з відповідачів солідарно сплачені нею витрати на правову допомогу адвоката в сумі 4 296 грн. Вимоги мотивує тим, що вона з 2012 року працює на ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» за посаді заступника голови правління. 20.05.2015 року їй стало відомо про спірний наказ від 27.05.2014 року щодо введення в дію нового штатного розпису та про організаційну структуру товариства від 23.05.2014 року, погоджену заступником Міністра інфраструктури України Бондаренко А.С. Штатним розписом у новій редакції, який вводився у дію з 27.07.2014 року, ліквідована посада заступника голови правління, яку вона займала. Проте про зміну суттєвих умов праці - про скорочення її посади вона була повідомлена лише 25.02.2015 року, а саме їй було запропоновано перейти на іншу роботу юрисконсультом на інше підприємство. Отже, ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» було порушено ч. 3 ст. 32 КЗпП України, відповідно до вимог якої попередження проводиться не пізніше ніж за два місяці до зміни суттєвих умов праці, а не після такої зміни. Крім того, вона має дитину віком до трьох років - [PERSON], [INFO], тому її, взагалі, не може бути звільнено з підприємства, у зв'язку з чим скорочення її посади відповідно до організаційної структури та оскаржуваного наказу є протиправним. Також з урахуванням п. 9.2.2. статуту ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» погодження організаційної структури товариства повинно було бути здійснене Міністерством інфраструктури України у вигляді окремого документу організаційно-розпорядчого характеру, передбаченого Державними класифікатором управлінської документації, проте цього зроблено не було. Ще спірна організаційна структура товариства від 23.05.014 року не має будь-якого найменування та затверджена не уповноваженою особою від імені Міністерства інфраструктури України, тому також є недійсною. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] підтримали позов та викладені у ньому обставини. Представник відповідачів [PERSON] просила відмовити у задоволенні вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях, пояснила, що позов є необґрунтований, права позивачки відповідачами порушені не були, дії останніх при виданні спірного наказу та організаційної структури і її погоджені є законними та обґрунтованими. Вислухавши пояснення позивачки, представника позивачки, представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачка працевлаштована у Приватному акціонерному товаристві «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту», займає посаду заступника голови правління (надалі по тексту - ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ», Відповідач - 1). Відповідно наказу ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» № 15 від 03.02.2015 року, [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 03.02.2015 року по 28.08.2015 року (а.с. 38). ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» була затверджена організаційна структура товариства, яка листом від 23.05.2014 року за № 1574 направлена на погодження до Мінінфрастуктури України та 23 травня 2014 року погоджена заступником Міністра інфраструктури України А.С. Бондаренко (а.с. 47-49). 27 травня 2014 року відповідачем-1 видано наказ № 186 «Про введення в дію нового штатного розпису управління ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ», згідно якого з 27.05.2014 року введено в дію штатний розпис управління ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» у новій редакції, розроблений відповідно до погодженої Міністерством інфраструктури України 23 травня 2014 року нової організаційної структури управління товариства у кількості 136 штатних одиниць (а.с. 40-46). Пунктом 4 наказу доручено начальнику управління кадрів та діловодства до 29 травня 2014 року підготувати попередження працівникам управління товариства у зв'язку зі змінами в організації праці відповідно до нової організаційної структури та штатного розпису, а також забезпечити вручення попереджень, проведення заходів з вивільнення працівників апарату управління згідно вимог чинного законодавства. Позивачка простить визнати недійсною вищевказану організаційну структуру ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» з посиланням на те, що організаційна структура від імені Міністерства інфраструктури України затверджена не уповноваженою особою, не має відповідної назви та з урахуванням п. 9.2.2. статуту ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» погодження організаційної структури товариства повинно було бути здійснене Міністерством інфраструктури України у вигляді окремого документу організаційно-розпорядчого характеру, передбаченого Державними класифікатором управлінської документації, що зроблено не було. Проте дані доводи позивачки суд не може прийняти до уваги, оскільки вищевказаним пунктом 9.2.2. статуту ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ», затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 03.02.2014 року № 66, визначено повноваження вищого органу товариства, а саме що у період до набуття у процесі приватизації прав власності на акції товариства іншими акціонерами вищим органом товариства є Держава в особі Міністерства інфраструктури України, як єдиний акціонер, який виконує повноваження загальних зборів і у цей період рішення акціонера з питань, що належать до компетенції загальних зборів оформлюються письмово у формі організаційно-розпорядчих документів. Відповідно до п. п. 1, 2, 4.1.55, 4.1.56 Положення про Міністерство інфраструктури України, затвердженого Указом Президента України від 12.05.2011 року № 581, Мінінфраструктура України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади у формуванні та забезпеченні реалізації державної політики у сфері, зокрема, залізничного транспорту, яке у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства України, дорученнями Президента України, а також цим Положенням; Міністерство утворює, ліквідовує реорганізовує підприємства, установи та організації, затверджує їх положення (статути); виконує у межах повноважень інші функції з управляння об'єктами державної власності, що належать до сфери його управління. Згідно пп. 26 п. 9.2.4 Статуту ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ», до компетенції вищого органу товариства, яким є Міністерство інфраструктури України, належить погодження організаційної структури товариства. Як зазначено вище, організаційна структура відповідача 1 була погоджена заступником Міністра Бондаренко А.Є, про що свідчить гриф затвердження у верхньому лівому куті документа (а.с. 49). Міністерством інфраструктури України 09.01.2013 року видано наказ № 6 «Про затвердження Переліку обов'язків першого заступника Міністра, заступника Міністра, заступника Міністра-керівника апарату», при цьому пунктом 2.7 розділу 2 Переліку визначено, що заступник міністра [PERSON] погоджує організаційні структури та структури керівного складу підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Міністерства (а.с. 68-71). Наказом від 14.04.2014 року № 178 внесені зміни до вищезазначеного наказу Мінінфраструктури від 09.01.2013 року № 6, відповідно якого у розділі 2 Переліку обов'язків першого заступника Міністра, заступника Міністра, заступника Міністра-керівника апарату прізвище [PERSON] замінено прізвищем Бондаренко А.Є.(а.с. 67). Отже, статутом відповідача 1 визначено механізм затвердження організаційної структури ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» за погодженням з Міністерством інфраструктури України, тому дії відповідачів не можуть бути визнані протиправними, оскільки здійснені у межах їх повноважень та уповноваженою особою. Суд також приймає до уваги ті обставини, що право власника або уповноваженого ним органу визначати чисельність працівників і штатний розпис нормативно закріплено щодо підприємств та їх об'єднань у частині третій статті 64 Господарського кодексу України. Тобто, право визначати чисельність і штат працівників належить тільки власникові або уповноваженому ним органу, тому доцільність скорочення чисельності або штату працівників судом на обговорюється, оскільки вирішення даного питання стосується внутрішньогосподарської діяльності підприємства. Чинним законодавством не встановлено обов'язкової форми та реквізитів, які повинна містити організаційна структура підприємства. Державний класифікатор управлінської документації, на який посилається позивачка, не містить норми, що могла б дати підстави стверджувати про те, що спірна організаційна структура суперечить його положенням. Також безпідставне посилання позивачки на ті обставини, що спірний наказ є неправомірним, так як був виданий до її письмового попередження про зміни в організації праці з пропозицією працевлаштування на іншій посаді, яке вона отримала 25.02.2015 року (а.с. 9). Діючим законодавством не передбачено обов'язок роботодавця про необхідність попереднього письмового попередження працівника про введення нового штатного розпису. При цьому за нормою ст. 49-2 КЗпП України визначено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Статтею 32 КЗпП України передбачено повідомлення працівника не пізніше ніж за два місяці про зміну істотних умов праці, якими є системи та розміри оплати праці, пільги, режим роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміна розрядів і найменування посад. Отже, на правовідносини щодо зміни в організації виробництва і праці поширюється положення ст. 49-2 КЗпП України. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно положень ч. ч. 1, 3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачка на даний час працевлаштована та перебуває у трудових відносинах з ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ». Враховуючи вищевикладене, судом не встановлено порушення трудових прав позивачки та заявлені вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed