Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з 10.04.1994 року вона з Відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому у виконавчому комітеті Надорожнянської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, актовий запис № 5. Від шлюбу у них народилася двоє дітей: син [PERSON] Миколайотвич, [INFO], та син [PERSON], [INFO], які на даний час є повнолітніми. Вказує, що з часу реєстрації шлюбу вона з відповідачем проживала у матері відповідача і розпочали будівництво нового житлового будинку для їхньої сімї. Оскільки на будівництво житлового будинку необхідні були великі кошти, вона взяла на своє імя кредити, на погашення яких необхідні були кошти, а тому вона була змушена поїхала на роботу за кордон (Італію). Відповідач також мав намір приїхати до неї на роботу, однак він виробивши закордонний паспорт, передумав. Додому вона приїхала через три роки після отримання документів на легальне перебування в Італії. Відповідач не бажав, щоб вона поверталася на роботу, а залишилася по місцю проживання. Перебуваючи у відпустці, вона дізналася, що у відповідача є інша жінка, з якою він на даний час проживає. Останніх 6 років шлюб між ними існує тільки формально, примирення між ними є недоцільним, а тому просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «Бабій». 10.02.2017 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області сторонам по справі було надано два місяці для примирення, у звязку з цим провадження у справі було зупинено до закінчення строку для примирення. 10.04.2017 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області провадження у справі було відновлено у звязку з закінчення наданого судом терміну для примирення. В судове засідання Позивачка [PERSON] не зявилась, причин неявки суду не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. Представник Позивачки [PERSON] [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак до суду подала письмову заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просила розгляд справи провести без її участі та без участі її довірительки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 224 ЦПК України, з врахуванням того, що Відповідач про причини неявки не повідомив, а Позивачка подала достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд постановив про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10 квітня 1994 року між Позивачкою та Відповідачем у виконавчому комітеті Надорожнянської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області зареєстровано шлюб (а.з. № 5), що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від шлюбу у них неповнолітніх дітей не має. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Судом встановлено, що Відповідач та Позивачка шлюбних відносин не підтримують, разом не проживають, примирення між ними не відбулось. Шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам Позивачки, що має істотне значення, а тому суд приходить до висновку, що стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження сім`ї, а подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам Позивачки і даний шлюб слід розірвати. Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Крім того, приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сім'ю не бажають, суд, з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі Позивачки, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті й майнові права сторін, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити. В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи позовну вимогу Позивачки, суд вважає, що після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище «Бабій». Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На підставі вищенаведеного, відповідно до ч. 3 ст. 105, ст.ст. 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved