Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку /доходу/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 13 липня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування зазначає, що від зареєстрованого 11.01.2011 року Терпіннівською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області, актовий запис № 01 шлюбу, сторони мають малолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO], які мешкають разом з позивачкою. 11.07.2016 року позивачкою подано позов до суду про розірвання з відповідачем шлюбу. З червня 2016 року сторони не ведуть спільне господарство, стали мешкати окремо, мають різні погляди на життя, між ними втрачені всі фізичні та духовні звязки, вихованням дітей батько не займається. Інших осіб, які б мали можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей в позивачки не має. Відповідач інших дітей та осіб на утриманні не має, працює, стягнення по виконавчим документам з нього не проводиться. За 2016 рік відповідач добровільно передав на утримання дітей 2\~000 грн., ця сума не дозволяє позивачці на достатньому рівні утримувати дітей, тому вона змушена звернутися до суду. Позивачка в судове засідання не з»явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Визнає позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, або визначаються судом. В судовому засіданні встановлено, що 11.01.2011 року Терпіннівською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області, актовий запис № 01, між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. /а.с. 4/. Згідно копій свідоцтв про народження батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. /а.с. 5,6/. Діти проживають разом з матірю, про що свідчить довідка голови квартального комітету № 48 Мелітопольської міськради народних депутатів від 11.07.2016 року. /а.с. 7/. З урахуванням викладених обставин, аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не порушує прав, свобод, інтересів інших осіб, у зв»язку з чим позов підлягає задоволенню, тому з відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти на утримання малолітніх сина та доньки у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку /доходу/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 13 липня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved