Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

Позивачка звернулась у суд із даною позовною заявою. В її обґрунтування послалась на те, що з 26.07.2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від подружнього життя у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні інтереси та погляди на життя. На даний час вони разом не проживають, їхній шлюб існує лише формально. Тому просить розірвати шлюб між ними та стягнути аліменти на дитину у розмірі ? частини доходів відповідача щомісячно до досягнення нею повноліття, оскільки дитина проживає із нею та знаходиться на її утриманні. Крім того просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Сторони в судове засідання не зявились, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка та її представник у своїх заявах вказали, що позовні вимоги підтримують повністю, а відповідач не заперечив щодо задоволення позову. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони з 26.07.2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СГ №237040, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Червоноградського міського управління юстиції у Львівській області, актовий запис №179. Від подружнього життя у сторін народилась дочка [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про його народження серії 1-СГ №442556. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного сімейного господарства не ведуть. Суд вважає, що сімя сторін розпалась остаточно, збереження сімї не відповідало б їхнім інтересам. Що стосується позову в частині стягнення аліментів, то суд вирішив наступне. Як встановлено судом, позивач добровільно коштів на утримання дитини не дає, проживає окремо. Дочка проживає з позивачкою та фактично перебуває на її повному утриманні. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно \~ст.174 ЦПК України\~позивач\~\~може відмовитися від\~\~позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує\~\~права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і\~\~продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги те, що відповідач погоджується на розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення. Окрім цього з врахуванням положень ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати по справі.

Outcome: approved