Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди та супроводу батька. В позові зазначила, що з 21.09.1997 року по 16.06.1999 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], котрий у травні цього року закінчив Полонську гімназію № 1, та має намір навчатися далі. Вона з 2012 року проживає і працює у Варшаві, а тому має можливість забезпечити навчання сина, зокрема у Варшавській школі мов. У травні 2015 року син звернувся до батька з проханням надати нотаріально посвідчений дозвіл на виїзд до Республіки Польща, однак відповідач відмовив йому у цьому та запропонував навчатись в Україні. Зазначені обставини спонукали її звернутися до суду за захистом права своєї дитини. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON], а також неповнолітній [PERSON] позов підтримали і просили такий задовольнити. Представник органу опіки і піклування позов визнав, пояснив, що є підстави надати неповнолітній особі дозвіл на виїзд за межі України без дозволу батька. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що позивачка і відповідач з 21.09.1997 року по 16.06.1999 року перебували у зареєстрованому шлюбі, у період якого [INFO] у них народився син [PERSON]. Позивачка з 2012 року працює і проживає в м. Варшава. [PERSON] закінчив у травні цього року Полонську гімназію, та має намір виїхати до матері, де навчатись у Варшавській школі мов. За змістом Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР України № 789 від 27.02.91 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно віт того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. В силу із ст. ст. 7, 150, 155 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно із ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які ними уповноважені. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, є, зокрема, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. В силу ст. 4 згаданого Закону оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. за положеннями п. 2-2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року, виїзд неповнолітніх осіб за межі України у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред'явлення оригіналу або нотаріально посвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг шістнадцятирічного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. При викладених обставинах суд вважає, що в даному випадку відсутні будь-які об'єктивні перешкоди до виїзду неповнолітнього сина сторін до Республіки Польща, оскільки це здійснюється в інтересах його фізичного і духовного розвитку, а відмова відповідача від дачі згоди на такий виїзд суд розцінює як зловживання батьківськими правами і порушення прав дитини на вільний розвиток особистості та скоєння поїздок за кордон.

Outcome: approved