Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідачів про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 0,0928 га, яка належить їй на праві приватної власності, відновлення межі земельної ділянки у відповідності з державним актом на право власності на земельну ділянку від 15.11.2010 р., серії ЯК № 488282 (кадастровий номер 51244110100:02:004:0170). Крім того позивачка просила зобовязати відповідачів поновити становище, яке існувало до порушення права шляхом відремонтування бетонної відмостки біля гаражу та використовувати земельну ділянку по вул.. Проїздна, 96 в м. Рені за цільовим призначенням, а саме для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Згодом позивачка уточнила та збільшила позовні вимоги, а саме просила зобовязати [PERSON] та [PERSON] усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,0928 га та відновити межі земельної ділянки у відповідності з державним актом на право власності на земельну ділянку від 15.11.2010 р., серії ЯК № 488282 (кадастровий номер 51244110100:02:004:0170), шляхом звільнення земельної ділянки. Також позивачка просила зобовязати [PERSON] та [PERSON] поновити становище, яке існувало до порушення права шляхом відремонтування бетонної відмостки біля гаражу, який належить їй на праві приватної власності. Крім того позивачка просила стягнути із відповідачів на її користь матеріальну шкоду у розмірі 3100 грн., а також моральну шкоду з [PERSON] у розмірі 2000 грн., з [PERSON] 1000 грн. Представник відповідачів [PERSON] у судовому засіданні (ордер серії ОД № 103403 від 20.02.2017 р.) позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення посилаючись на незаконність встановлення меж земельної ділянки під час виготовлення державного акта на право власності на земельну ділянку від 15.11.2010 р., серії ЯК № 488282 (кадастровий номер 51244110100:02:004:0170), оскільки процедура виготовлення технічної документації була порушена, а саме межові знаки не передавались позивачці на зберігання, тобто межі земельної ділянки не закріплювались межовими знаками. В подальшому представник відповідачів у судові засіданні не зявлявся, про час та місце слухання справи сповіщався належним чином, до суду направляв клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату, у звязку із зайнятістю в інших судових засіданнях, однак не до кожного клопотання було долучено докази про виклик в інше судове засідання, що на думку суду є зловживанням процесуальних прав та не є підставою про визнання причини не явки представника відповідачів у судове засідання поважною. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судові засідання не зявлялись, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, відповідно до вимог закону, причини не явки не відомі. Позивачка [PERSON] підтримала уточнені та збільшені позовні вимоги в повному обсязі на підставі обставин та доказів, які містяться в матеріалах справи, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник позивачки [PERSON] (довіреність від 31.03.2017 р., наказ № 58 від 24.03.2017 р.) уточненні та збільшенні позовні вимоги підтримав на підставі наявних в матеріалах справи доказів, та в якості заперечення проти доводів представника відповідача пояснив, що геодезистами були визначені межові знаки та встановлено бетонний стовп, який було розтрощено відповідачами, не заперечував проти заочного розгляду справи. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову [PERSON] у судове засідання підтримав позовні вимоги та пояснив, що геодезисти провели зйомку та зафіксували кожний межовий знак координатами. Представник третьої особи Ренійської міської ради Одеської області [PERSON] (довіреність № 02/118 від 08.02.2017 р.) просив розглядати справу у його відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: відповідач\~належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання; відповідач\~не зявився\~в судове\~засідання без\~поважних причин\~або без\~повідомлення причин; відповідач\~не подав\~відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд приходить до висновку, що причини неявки відповідачів та їх представника є не поважними, оскільки не до всіх клопотань представника відповідачів про відкладення судового засідання, у звязку із зайнятістю в іншому судовому засіданні, було додано докази про виклик у інше судове засідання, позивачка та її представник не заперечують проти заочного розгляду справи, таким чином є підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,0928 га. (кадастровий номер 5124110100:02:004:0170) з планом меж земельної ділянки та експлікацією, власник [PERSON], серія ЯК № 488282; висновок, затверджений начальником Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області від 03.11.2016 р. за результатами перевірки заяви [PERSON] за фактом незаконного заволодіння земельною ділянкою та демонтажу межового паркану [PERSON]; висновок, затверджений начальником Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області від 05.10.2016 р. за результатами перевірки заяви [PERSON] за фактом незаконного демонтажу межового паркану (сітка рабіца) [PERSON]; висновок, затверджений начальником Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області від 30.09.2016 р. за результатами перевірки заяви [PERSON] за фактом перевищення норм рівня шуму, у звязку із розпилюванням дров [PERSON]; повідомлення начальника Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, адресоване [PERSON] з пропозицією звернутись до санепідемстанції з метою проведення замірів рівня шуму; заява [PERSON] до Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області за фактом незаконного демонтажу межового паркану (сітка рабіца) [PERSON]; талон-повідомлення № 016471 від 06.10.2016 р.; заява [PERSON] до Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області з проханням повідомити її про результати розгляду заяви від 05.10.2016 р. (талон № 016471); лист виконавчого комітету Ренійської міської ради Одеської області від 03.10.2016 р. адресований [PERSON]; акт обстеження технічного стану будівель, споруд, приміщень, земельних ділянок відповідності санітарним нормам від 25.10.2016 р., з рекомендаціями домовласникам по вул.. Проїздна 96-98 встановити добросусідські відносини; лист виконавчого комітету Ренійської міської ради Одеської області від 03.10.2016 р. адресований [PERSON] від 27.10.2016 р. з рекомендаціями звернутись до санепідемстанції з метою проведення замірів рівня шуму та до Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області; копія рішення виконавчого комітету Ренійської міської ради Одеської областв від 28.10.2016 р.; акт відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі межових знаків на зберігання від 05.10.2016 р.; акт встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі довгострокових межових знаків на зберігання від 08.04.2010 р.; заяви [PERSON] до міського голови від 05.09.2016 р., 20.10.2016 р.; заява [PERSON] до Ізмаїльської місцевої прокуратури від 17.10.2016 р.; фотографії, довідка МСЕК від 30.09.2009 р. про встановлення [PERSON] ІІ групи інвалідності. Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 15.11.2010 р. [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0928 га (кадастровий номер 5124110100:02:004:0170) по вул.. Проїздна, 98 в м. Рені Одеської області, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, громадських будівель і споруд. Вищевказаний державний акт на право власності зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 512400001000344 від 15.11.2010 р. Суміжним фактичним користувачем земельної ділянки по вул.. Проїздна, 96 в м. Рені Одеської області є відповідач по справі [PERSON], який 18.04.2011 р. набув право власності на житловий будинок розташований на цій земельній ділянці, цільове призначення якої є будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Відповідачі по справі на цій земельній ділянці здійснюють діяльність з ремонту транспортних засобів та виробництва дров. На даний час за вказаною адресою розташований ангар, заготівля дров, про що свідчить акт обстеження технічного стану будівель, споруд, приміщень, земельних ділянок відповідності санітарним, затвердженого рішенням виконавчого комітету Ренійської міської ради від 28.10.2016 р. 13.09.2016 р. відповідач [PERSON], самовільно, без погодження із позивачкою зняв межовий паркан між суміжними земельними ділянками, а саме сітку «рабиця» довжиною 12 метрів з бетонними стовпами. Крім того відповідачі пошкодили (розбили) відмостку гаражу, який належить позивачці, поклавши на відмостку дрова (стовбури дерев) та території її земельної ділянці та знищили три куща столового винограду, який давав врожай. Зазначена ситуація позбавляє її, як власника земельної ділянки, можливості користуватися частиною земельної ділянки, яка належить їй на праві приватної власності, крім того розміщення дров під стіною гаражу, спричиняє шкоду будівлі гаражу, не відповідає протипожежним нормам, та позбавляє можливості позивачку обслуговувати стіну будівлі гаражу. З метою досудового регулювання спору позивачка неодноразово зверталась до різних інстанцій, а саме до Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, Ізмаїльської місцевої прокуратури та Ренійської міської ради Одеської області. На підставі заяви позивачки технічною комісією було проведення обстеження земельної ділянки по вул.. Проїзна, 98 в м. Рені Одеської області та було рекомендовано домовласникам по вул.. Проїздна 96-98 в м. Рені встановити добросусідські відносини, а у разі непорозуміння звернутись до суду. У звязку з тим, що відповідачі не здійснили жодних дій щодо добровільного відновлення меж земельної ділянки, позивачка звернулась до ПП «ТАЙЗЕР ЕКСПО УКРАЇНА» для проведення відновлення в натурі меж земельної ділянки площею 0,0928 га. Під час обміру земельної ділянки, яка належить позивачці на праві власності, за допомогою інженера геодезиста та техніка геодезиста встановлено відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передача межових знаків на зберігання позивачки, про що складено та підписано відповідний акт від 05.10.2016 р.. Межі земельної ділянки були закріплені межовими знаками у кількості 7 шт., один з яких відповідачами було розбито. Також позивака виготовила технічний паспорт на житловий будинок по вул.. Проїзна, 98 в м. Рені Одеської області, з метою доведення відповідачам, права власності. Однак, відповідачі не здійснили жодних дій щодо добровільного відновлення меж земельної ділянки та встановлення добросусідських відносин, від вирішення спірного питання усунулись, на прохання позивачки про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою не реагують та продовжують незаконно користуватись частиною земельної ділянка, яка належить позивачці на праві власності, у звязку з чим позивачка вимушена була звернутись до суду із даним позовом. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа\~має право\~на захист\~свого цивільного\~права у\~разі його\~порушення,\~невизнання або\~оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відновлення становища, яке існувало до порушення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п.п.3,8,9 ч.2 ст. 16 ЦК України). За змістом ч.ч. 1,2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Згідно ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно матеріалів справи позивачці [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0928 га на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 488282 від 15.11.2010 р., який був зареєстрований у Книзі\~записів реєстрації\~державних актів\~на право\~власності на\~землю та\~на право\~постійного користування\~землею,\~договорів оренди\~землі за\~№ 512400001000344\~від 15.11.2010\~р..\~ Згідно Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженою наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999 р., яка діяла на момент виготовлення державного акту про право власності на земельну ділянку складання державного акта на право власності на земельну ділянку або право користування земельною ділянкою при передачі або надання земельних ділянок громадянам, підприємствам, установам, організаціям та обєднанням громадян всіх видів проводиться після перенесення в натурі (на місцевість) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженим в установленому порядку проектом відведення цієї ділянки. До державного акту на право власності на земельну ділянку додано план меж земельної ділянки з описом меж, ситуаційну схему та експлікацію. На момент видачі позивачці державного акту про право власності на земельну ділянку суміжні земельні ділянки належали Ренійській міській раді та [PERSON]. На підставі рішення Ренійської міської ради № 1547-V від 08.04.2010 р. було проведено встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), межі земельної ділянки закріплені довгостроковими межовими знаками в кількості 7 шт., в результаті встановлення меж земельної ділянки було встановлено, що спірних питань і претензій з боку суміжних землекористувачів (землевласників) немає. Крім того, у звязку із порушенням відповідачами меж земельної ділянки, комісією, у складі інженера геодезиста, техніка геодезиста та власником земельної ділянки [PERSON] було відновлено межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) та відбулась передача межових знаків на зберігання, про що свідчить акт. Згідно ч.\~1\~ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Ст. 106 ЗК України, власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Відповідно до ч. 1 ст. 107 ЗК України, ссновою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. Згідно розбивочного креслення перенесення проекту в натурі, акту відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 05.10.2016 р., акту встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 08.04.2010 р., з кадастровим номером (який є невідємним додатком до акта про встановлення в натурі меж земельної ділянки) вбачається, що земельна ділянка (присадибна ділянка) по вул.. Проїздна, 98 в м. Рені Одеської області загальною площею 0,0928 га, в т.ч. рілля 0,0384 га, під житловою забудовою 0,0544 га. На підставі вищевикладеного, суд вважає вимоги позивачки про зобовязання відповідачів усунути перешкоди у користуванні частиною земельної ділянки, яка належіть їй на праві приватної власності, а також вимоги про поновлення становища, що існувало до порушення права шляхом відремонтування бетонної відмосттки, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Внаслідок протиправних дій, вчинених відповідачами, позивачка зазнала моральних страждань, незаконні дії, вчинені відповідачами призвели до того, що порушився звичайний, нормальний спосіб життя позивачки. Не дивлячись на те, що з часу вчинення сплинув тривалий період часу, проте відповідачами не усунено негативні наслідки вчинених ними незаконних дій. Зазначене не могло не відобразитись на характері та обсязі душевних та психічних страждань, які зазнала та продовжує зазнавати позивачка. Отже, очевидним є те, що вчиненими протиправними діями відповідачів, позивачці було завдано моральної шкоди. Позивачка має встановлену інвалідність, стрес, який пережила позивачка суттєво впливає на її здоровя. Крім того, позивачка витрачала гроші, час та зусилля на збирання доказів по справі, що негативно відобразилось на якості життя позивачки. У звязку з цими обставинами, позивачка висунула вимоги про відшкодування їй моральної шкоди, а саме просила стягнути на її користь з [PERSON] моральну шкоду у розмірі 2000 грн., з [PERSON] 1000 грн. Так, відповідно до вимог чинного законодавства України особа, якій завдано збитків, має також право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ч.1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 2-4 ст.23\~ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сімї, и близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибин фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не повязана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльності, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.\~\~ Постановою Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про відшкодування\~моральної(немайнової)\~шкоди» №4\~від 31.03.1995\~року роз'яснюється, що моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Таким чином, з урахуванням характеру та обсягу страждань позивачки, характеру немайнових втрат позивачки, та виходячи з вимог розумності та справедливості, суд частково задовольняє вимоги про стягнення моральної шкоди, та стягує з відповідачів на користь позивачки по 500 грн. з кожного. Крім того, позивачка просить стягнути з відповідачів матеріальну шкоду у розмірі 3100 грн.. Ці кошти були витрачені позивачкою на послуги з відновлення меж земельної ділянки та сплату робіт по виготовленню технічного паспорту на житловий будинок. Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа,\~якій завдано\~збитків у\~результаті порушення\~її цивільного\~права,\~має право\~на їх\~відшкодування. Збитками\~є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як встановлено судом, відповідачами було порушено межі земельної ділянки, яка належить позивачці на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку. У звязку з тим, що відповідачами не було здійснено жодних дій щодо добровільного відновлення меж земельної ділянки, позивачка звернулась до ПП «ТАЙЗЕР ЕКСПО УКРАЇНА» для проведення робіт з відновлення в натурі меж земельної ділянки, у звязку з чим, позивачкою було сплачено за послуги з відновлення меж у сумі 600 грн. Роботи по відновленню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою м. Рені, вул.. Проїздна, 98 були проведенні, про що свідчить відповідний акт від 05.10.2016 р. Таким чином, суд приходить до висновку, що послуги з відновлення меж земельної ділянки в натурі є витратами, які особа зазнала для відновлення свого порушеного права та відлягають стягнення з відповідачів в повному обсязі. У стягненні з відповідачів витрат, повязаних з виготовленням технічного паспорту на житловий будинок у сумі 2500 грн., суд відмовляє, оскільки ці витрати не відносяться до збитків у розуміння ст. 22 ЦК України. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.\~ Згідно ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Відповідно до положень ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання позовної заяви немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704,80 грн.). Таким чином судові витрати по даній цивільній справі складаються із: ставки судового збору за позовну вимогу немайнового характеру складає 704 грн. 80 коп., ставка судового збору майнового характеру 704 грн. 80 коп. та ставки судового збору за подання заяви про забезпечення позову 352 грн. 40 коп., всього 1762 грн. Відповідно до положень п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, судові витрати у сумі 1762 коп. підлягають стягнення з відповідачів на користь держави, солідарно.

Outcome: partial