Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходу, до досягнення нею 23 літнього віку. Представник позивача в судове засідання не зявилася. В заяві адресованій суду просила справу розглянути за її відсутності, підтримує позовні вимоги, просила суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився. В заяві адресованій суду просить справу розглянути за його відсутності, позов визнає, проти доводів позивача не заперечує. 13 липня 2015 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із свідоцтва про розірвання шлюбу, що було видане 08 грудня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Свердловська Луганської області, вбачається, що сторони розірвали шлюб (а.с.9). Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження, яке було видано 14 квітня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Свердловська Луганської області (а.с.8). Згідно довідки № 245 від 22 січня 2015 року виданої деканом Ровеньківського факультету Луганського національного університету імені [PERSON], [PERSON] навчається на 1 курсі денного відділення Ровеньківського факультету на безоплатній основі Луганського національного університету імені [PERSON], термін навчання з 01.10.2014 року по 30.06.2018 року (а.с.3). У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.198 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Частиною 3 статті 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно частини 1 статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Беручи до уваги, що відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання доньки, суд вважає, за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходу щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позовної заяви і до закінчення нею навчання у Ровеньківському факультеті Луганського національного університету імені [PERSON], але не більше ніж до досягнення нею 23 річного віку. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 243 гривні 60 копійок. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved