Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, однак відповідач свого обов'язку не виконує, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Крім того, оскільки вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, то просить стягнути аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, суду пояснили, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO]. З відповідачем по справі проживають окремо. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому вона просить суд стягнути із відповідача аліменти в твердій грошовій сумі по 3000 грн. щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, оскількисин часто хворіє вона змушена часто звертатися з ним до медичних установ про надання медичної допомоги, а медичні препарати на даний час є дуже дорогі і наданих коштів відповідачем не вистачає на лікування дитини. Просять також стягнути аліменти на утримання позивачки, в розмірі 700 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трьохрічного віку, так як вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною та іншого джерела доходів не має. Відповідно до довідки з Генеральної прокуратури України від 20.10.2016 року відповідач працює в Генеральній прокуратурі України, відділ транспортного забезпечення, на посаді водія. Вважають, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина та позивачки, проте, в добровільному порядку відмовляється надавати вищезазначену допомогу. Просять позов задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково, оскільки ст.181 СК України визначає способи виконання батьками своїх обов'язків утримувати дитину якими є або ж добровільне утримання дитини у грошовій чи натуральній формі, тим із батьків хто проживає від неї окремо, або ж присудження за рішенням суду аліментів на утримання дитини у вигляді частки від доходу чи твердій грошовій сумі коштів. Оскільки він працює, то аліменти повинен сплачувати у вигляді частки від доходу. Крім того, він хворіє на хронічну хворобу - бронхіальна астма і витрачає значні кошти на лікування, також, на його утриманні перебуває непрацездатна матір. Щодо аліментів на утримання позивачки, то аліменти на утримання дружини можуть стягуватись якщо чоловік може надавати матеріальну допомогу. Просять відмовити в частині позову про стягнення аліментів на утримання позивачки, а аліменти на утримання дитини просять стягнути в частині від заробітку. Суд, вислухавши сторони, їх представників, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як вбачається із світлокопії свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі із 21 липня 2012 року. В даному шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві. Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до роз'яснень, наданих у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 СК України). Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.1 і ч.3 181 СК України. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України). За положеннями ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 статті 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться у зареєстрованому шлюбі та є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. [PERSON] не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання сина та дружини не надає. Твердження відповідача проте, що на його утриманні перебуває непрацездатна матір, суд оцінює критично, оскільки згідно довідки № 439 від 10.02.2017 року, виданої управлінням Пенсійного фонду України в Правобережному ОУПФУ м.Києва, вбачається, що [PERSON] отримує пенсію державного службовця в розмірі 8322,85 грн., що значно перевищує мінімальний розмір пенсії. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання та на утримання дитини. Проте, позивачкою не надано суду будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідач має нерегулярний мінливий дохід, чи отримує неофіційний дохід, чи існують будь-які інші обставини, що мають істотне значення і аліменти слід стягувати з відповідача у твердій грошовій сумі. Як вбачається із довідки № 18-111 зп від 20.10.2016 року, виданої Генеральною прокуратурою України, відповідач працює в Генеральній прокуратурі України відділ транспортного забезпечення, отже підстав для стягнення аліментів щомісячно в твердій грошовій сумі не має. За таких обставин суд вважає, що аліменти на утримання дитини і дружини необхідно присудити у частці від заробітку (доходу) відповідача, визначивши аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, аліменти на утримання позивачки в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, що відповідатиме рівню його матеріального забезпечення. Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial