Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом про визнання за нею права власності на 1/2 частину житлового будинку №93 по вулиці Керамічна в м. Хуст Закарпатської області у порядку спадкування за заповітом після смерті матері - [PERSON], померлої 28.01.2004 року. Заява мотивована тим, що після смерті матері позивачки [PERSON], яка померла 28.01.2004 року, залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку №93 по вулиці Керамічна в м. Хуст Закарпатської області. За життя мати позивачки склала заповіт від 17.04.2002 року посвідчений державним нотаріусом Хустської державної нотаріальної контори [PERSON], яким все своє майно заповіла позивачці. Рішенням Хустського районного суду від 20.11.2007 року визнано за братом позивачки [PERSON] право власності на 1/2 частину будинковолодіння в м. Хуст по вул. Керамічна, №93, Закарпатської області. При звернені до нотаріуса з наміром оформити свої спадкові права на 1/2 частину житлового будинку, позивачці було розяснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки житловий будинок зареєстровано як власність колгоспного двору, головою якого була мати позивачки. Свідоцтво про право власності на житловий будинок колгоспного двору мало бути переоформлене на фізичних осіб - членів колгоспного двору, оскільки колгоспні двори припинили своє існування у звязку з прийняттям Закону УРСР «Про власність» від 07.02.1991 року. За таких обставин позивачка просила суд постановити рішення яким визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку №93 по вулиці Керамічна в м. Хуст Закарпатської області. В судове засідання представник позивачки [PERSON] - [PERSON] подала заяву в якій просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник Хустської міської ради [PERSON] подала до суду заяву в якій просила суд розглядати справу без участі уповноваженого представника Хустської міської ради, проти задоволення позовних вимог не заперечила. Представник Хустської державної нотаріальної контори в особі завідуючої Хустської ДНК [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечила проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Зясувавши обставини справи та виходячи з доданих до позовної заяви письмових доказів, суд приходить до висновку що позов [PERSON] підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28 січня 204 року померла мати позивачки [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ФМ №139853 за актовим записом №37. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку, що розташований за адресою м.Хуст, вулиця Керамічна, №93, Закарпатської області. За життя мати позивачки склала заповіт від 17.04.2002 року посвідчений державним нотаріусом Хустської державної нотаріальної контори [PERSON], яким все своє майно заповіла позивачці. Рішенням Хустського районного суду від 20.11.2007 року визнано за братом позивачки [PERSON] право власності на ? частину будинковолодіння в м. Хуст по вул. Керамічна, №93, Закарпатської області. Згідно рішення №238 виконкому Хустської міської ради від 14.09.1962 року, мати позивачки [PERSON] являлася членом колгоспного двору № 89 по вул. Керамічна, в м. Хуст, Закарпатської області. Колгоспний двір припинив своє існування 15.04.1991 р. з прийняттям ЗУ «Про власність». Оскільки право власності на житловий будинок № 93 по вул. Керамічна в м.Хуст було зареєстровано у встановленому порядку, відповідно до діючого на той час законодавства, як власність колгоспного двору, членом якого на момент припинення існування колгоспних дворів була мати позивачки, відповідно до ст.ст.120, 123 ЦК УРСР позивачка мала набути право власності на будинок. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ч.5 ст.1268 незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований, доведений та підлягає до задоволення.

Outcome: approved