overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення в котрому вказала, що згідно з рішенням Яготинського районного суду Київської області від 18 листопада 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 600 гривень його доходу, починаючи з 18 жовтня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час вказаних аліментів на утримання дитини не вистачає, а згідно змін до ст.. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину на даний час не може бути меншим, ніж 59 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач фізично здоровий, не має обмежень у працездатності, місце роботи не повідомляє позивачці, аліментів на користь інших дітей не сплачує, а тому зможе сплачувати аліменти в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімального розміру встановленого законом. Донька сторін по справі - [PERSON] , [INFO] , з 2008 року перебуває на диспансерному обліку ЦНП «Яготинський центр первинної медико-санітарної допомоги» Яготинської районної ради з діагнозом «Деформація грудної клітки», в зв`язку з чим потребує систематичного санаторного лікування. Відтак, позивачка вважає, що розмір аліментів підлягає зміні шляхом зміни способу їх стягнення. Враховуючи викладене, просила змінити спосіб стягнення аліментів шляхом зміни способу їх стягнення), що стягуються згідно рішення Яготинського районного суду Київської області від 18 листопада 2013 року, з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] з 600 гривень на ј частину усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення донькою повноліття; судові витрати поклала на відповідача. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, та зазначила, що на даний час вона працює у фіто центрі, на праві власності майна немає, на даний час все зросли ціни, дитина підросла, закінчує школу, ходить на курси польської мови, в зв`язку з чим у неї змінилося фінансове становище. Відповідач в судовому засіданні вимоги визнав та пояснив, що на даний час працює в ТОВ «АТМ», майна на праві власності немає, інших утриманців немає, має задовільний стан здоров`я. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, роз`яснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що відповідач позов визнав, та визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання відповідачем позову може бути прийнято судом, та позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення в котрому вказала, що згідно з рішенням Яготинського районного суду Київської області від 29 вересня 2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх його доходів, починаючи з 27 серпня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час відсутні відповідного доходу у відповідача, змінився його сімейний стан, а також наявна заборгованості по аліментах. В силу ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину на даний час не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи викладене, просила змінити спосіб стягнення аліментів шляхом зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення, що стягуються згідно рішення Яготинського районного суду Київської області від 29 вересня 2014 року, з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , з ј частини усіх видів заробітку (доходів) на тверду грошову суму в розмірі 1 300 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, в позовній заяві просила проводити розгляд справи в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду направив заяву про визнання позову. Перевіривши матеріали справи, враховуючи вимоги ст.192 СК України, роз`яснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що відповідач позов визнав, та визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання відповідачем позову може бути прийнято судом, та позов підлягає до задоволення. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягнення аліментів в котрому вказала, що відповідно до рішення Яготинського районного суду Київської області від 17.07.2012 року з відповідача на її користь за виконавчим листом № 1028/424/12 стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 500 (п'ятсот) гривень щомісячно. Мотивуючи тим, що з часу призначення аліментів змінилося чинне законодавство щодо порядку їх призначення, та дитина потребує додаткової уваги до стану свого здоров'я, в зв'язку з чим вважає, що є всі підстави для зміни способу їх стягнення та просила визначити розмір аліментів, які будуть стягуватися на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 його доходів, але не менше 75 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивачка збільшивши позовні вимоги просить стягувати з [PERSON] на її користь на утримання спільного сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 його доходів, але не менше одного прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В підготовчому судовому засіданні позивачка підтримала збільшені позовні вимоги, та зазначила, що на даний час вона не працює, погіршився стан здоров'я дитини, а на час прийняття рішення вона працювала, дитина мала задовільний стан здоров'я. Нерухомого та рухомого майнга не має. Відповідач в підготовчому судовому засіданні вимоги визнав та пояснив, що дійсно на даний час не працює, проте тиждень тому він працював останні 6 місяців, нерухомого та рухомого майна не має, інших утриманців не має. Він є працездатний. інших утриманців не має, нерухомого та рухомого майна не має. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, розяснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що відповідач позов визнав, та визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання відповідачем позову може бути прийнято судом, та позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуваючи з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, у них народилося двоє синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають біля неї і знаходяться на її утриманні. Вказує на те, що відповідно до рішень Кіцманського районного суду від 08 квітня 2006 року та від 01 жовтня 2007 року відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання синів в твердій грошовій сумі в розмірі по 150 гривень щомісячно до їх повноліття. Зазначає, що її матеріальне становище погіршилось, через різке підвищення цін на промислові та продовольчі товари, у зв'язку з чим їй одній важко матеріально утримувати синів, тому просила збільшити розмір аліментів та стягнути в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, на дітей щомісячно до повноліття синів, а тому просила задовольнити позовні вимоги. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав заяву про визнання позову повністю та просив справу розглянути у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 192 ч. 1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до вимог ст. 184 Сімейного кодексу України суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. З свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] вбачається, що відповідач являється батьком синів [PERSON] та [PERSON]. З довідки виконкому Стрілецько-Кутської сільської ради № 1059 від 02 червня 2014 року вбачається, що сини [PERSON] та [PERSON] проживають разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як визначає положення ч. 2 ст.182 Сімейного кодексу України, тому суд приходить до висновку, що слід змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів з 150 гривень на розмір 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно на дитину, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму відповідного віку дитини. Враховуючи наведене, ст.ст. 180, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зняття його з реєстрації за адресою : [ADDRESS] оскільки останній тривалий час за цією адресою не проживає та своїх речей в приміщенні не має. В позові зазначила що відповідач є чоловіком її сестри. З травня 2018 року [PERSON] в спірному приміщенні не проживає, комунальні платежі не здійснює, своїх речей в приміщенні не тримає. Прохала стягнути з відповідача на свою користь судові витрати. Ухвалою Ленінського р/с м. Харкова від 17.05.19 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Довідкою з реєстру встановлено що [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] Третя особа отримавши копію позову своїм правом на подання відзиву не скористалась. Відповідачу було спрямована копію позову разом з ухвалою про відкриття провадження, однак правом на подання відзиву останній не скористався. Ухвала повернулась на адресу суду з поміткою «за спливом терміну зберігання». Суд вважає, що відповідач без поважних причин не подав відзив, тому, при відсутності заперечень в позовній заяві з боку позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні факт та відповідні їм правовідносини: за адресою : [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , 1980 р.н., [PERSON] 1985 р.н., [PERSON] 1979 р.н. [PERSON] 2010 р.н. та [PERSON] 2009 р.н. згідно до довідки про склад сім*ї від 16.05.19 року. Квартира не приватизована. Згідно з ч. 1 ст. 109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Актом сусідів по [ADDRESS] встановлено що [PERSON] за спірною адресою не проживає з травня 2018 року. Матеріали справи не містять доказів наявності будь-яких перешкод з боку позивача для проживання відповідача за спірною адресою. У відповідність зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або члена його сім`ї за ним зберігається жиле приміщенням протягом шести місяців. Суд вважає встановленим, що [PERSON] не проживає у спірному будинку без поважних причин понад 1 рік, у зв`язку з чим дійшов висновку про визнання його таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням, з підстав, передбачених ст.ст. 71,72 ЖК України. Враховуючи вище зазначене, те, що відповідачем заперечень на позовну заяву не надано, суд змушений розглядати справу на підставі наданих доказів і вважає що є всі підстави для задоволення позову. З відповідача на підставі вимог\~ст. 141 ЦПК України\~підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про повернення авансу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 25.10.2012р. між позивачкою та відповідачем було укладено в усній формі договір. Згідно якого відповідач [PERSON] зобов'язується надати послуги юридичного характеру, щодо припинення поруки, іпотеки та розірвати договір кредитної лінії № 1010-02 від 07.10.2010р. в термін, що не перевищує 60 днів від дня укладення договору. В рахунок оплати по договору позивачкою було передано відповідачу під розписку 50 000 доларів США авансу. Однак у разі не виконання договору в термін 60 робочих днів він зобов'язувався повернути аванс на протязі трьох днів після сплину строку. Дані кошти він не повернув і тому позивачка неодноразово в усній формі, а останній раз 02.08.2013р у письмовій зверталася до відповідача про повернення авансу. У зв'язку із не виконанням зобов'язання просить стягнути сплачений аванс в розмірі 399 500грн., що є еквівалентом 50 000 доларів США по курсу НБУ, а також суму судового збору. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач належним чином повідомлений про день слухання справи про причини неявки суд не повідомив. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, мотивуючи тим, що з 09.08.2003 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За період сумісного проживання вони в 2004-у році набули майно: квартиру, розташовану за адресою: м.Луганськ, с. Ювілейне, кв. Запорожченко, б. 9, кв. 26 загальною площею 48,7 кв.м. Власником квартири було вказано відповідача. Вартість квартири складає 169000 грн. Позивачка просить поділити спільне сумісне майно подружжя, визнавши за нею право власності на ? частки квартири, розташованої за адресою : м.Луганськ, с. Ювілейне, кв. Запорожченко, б. 9, кв. 26. В судове засідання позивачка не зявилася. Причин неявки до суду не повідомила. В судове засідання відповідач не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії I-ЕД № 114304 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі.(а.с.10). Згідно договору купівлі-продажу від 07.07.2004 року відповідач є власником квартири, розташованої за адресою :м.Луганськ, с. Ювілейне, кв. Запорожченко, б. 9, кв. 26. (а.с.14-15). Згідно незалежної оцінки майна від 04.11.2016 року вартість спірної квартири становить 169000 грн. ,а вартість ? частки квартири становить 84500 грн. відповідно (а.с.15-25). Вказані обставини справи сторонами не оспорюються. Відповідно до вимог статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того що один з них не мав поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно до ст.61СК України обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до вимог статті 69 ч.1 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до вимог статті 70 ч.1 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленністю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до розпорядження Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №2710/38-14 від 02.09.2014 року справа підсудна Білокуракинському районному суду,так як спірне нерухоме майно знаходиться в Артемівському районі м.Луганськ. З врахуванням викладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.10.2016 року позов задоволено. [PERSON] скерувала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення по справі, мотивує свою заяву тим, що визнано за нею та [PERSON] право власності по 1/2 частині будинковолодіння №2/1, що розташоване по провулку Старому в м. Черкасах кожному та право власності по 1/2 частині земельної ділянки, що розташована по провулку Старому, 2/1 в м. Черкасах, розподіл майна проведений згідно з 4-м варіантом комплексної судової будівельно-технічної та земельної експертизи, якою передбачено стягнення грошової компенсації з відповідача [PERSON] на її користь в розмірі 62 392 грн. за більшу частину виділеного йому нерухомого майна, яке є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Проте, в рішенні суду не вирішено питання про стягнення на її користь вказаних грошових коштів. Сторони в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що у справі необхідно ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача [PERSON] грошову компенсацію на користь [PERSON] в розмірі 62 392 грн., яка була передбачена в 4-му варіанту комплексної судової будівельно-технічної та земельної експертизи, відповідно до якої проведений розподіл майна подружжя з насутпних підстав. Відповідно до ст.220 ЦПУ України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які треба виконати дії; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 367 цього кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Судом, встановлено, що в рішенні Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.10.2016 не вирішено питання про стягнення грошової компенсації на користь сторони, частка якої зменшилася в результаті розподілу будинковолодіння. Зменшилася частка позивачки [PERSON], тому на її користь підлягає стягненню грошовакомпенсація в розмірі 62\~392 грн., як передбачено обраним сторонами варіантом № 4 поділу будинковолодіння та земельної ділянки комплексної будівельно - технічної та земельно - технічної експертизи від 08.08.2016 №09/16- БТ, ЗТ.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтуванні позовних вимог позивачка зазначила, що має з відповідачем спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO]. З березня 2012 року шлюбні відносини з відповідачем припинені, пішов з сім'ї ще до народження дитини, доньку з того часу він бачив двічі, не приймає участі у її вихованні, не надає ніякої матеріальної допомоги. У зв'язку з цим позивачка просить позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні його малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивачка з'явилася, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, дала пояснення, аналогічні викладеним в позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав нотаріально-завірену заяву з проханням розглядати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Прокурор в судовому засіданні також не заперечувала проти задоволення позову, вважала можливим його задовольнити. Представник третьої особи - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради до суду не з'явилася, надала заяву з проханням розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення та доводи позивача, вислухавши думку прокурора, перевіривши матеріали справи, встановив наступні факти. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. 25 листопада 2013 року рішенням Ленінського районного суду м. Харкова шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Як вбачається з нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 28.10.2013 року він з позовними вимогами про позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON] згоден та підтримує їх. Управлінням служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики 28.01.2014 року надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно його доньки [PERSON], [INFO]. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї [PERSON] від 12.12.2012 року був зроблений висновок, що матір'ю дитини - [PERSON] та бабусею [PERSON] створені всі належні умови для виховання та розвитку дитини [PERSON], [INFO] Згідно вимог ст. 164 п. 2 СК України підставами позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved