Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення [PERSON] повноліття, посилаючись на те, що відповідач у добровільному порядку не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини та не сплачує аліменти на її утримання. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Суддею встановлено, що заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 15.11.2010 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 7). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а. с. 8). Відповідач не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини та не сплачує аліменти на її утримання. Згідно довідки №13-1/63 від 16.02.2017 року підписаної фінансовим директором та головним бухгалтером ПАТ «Укргазвидобування», [PERSON] займає посаду заступника директора виконавчого з видобутку і його посадовий оклад станом на 01 лютого 2017 року становить 335740,00 грн. до оподаткування та 270270,70 грн. після оподаткування. Частиною 2 ст. 179 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. У відповідності до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд, на підставі ст. 182 Сімейного кодексу України, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи викладене, а також те, що позивач перебуває у скрутному матеріальному становищі, враховуючи майновий стан відповідача та кількість осіб які перебувають на його утриманні, з урахуванням, що відповідач не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини та не сплачує аліменти на її утримання, участі в вихованні дитини не приймає, отримує регулярний офіційний дохід у вигляді заробітної плати, суд вважає доцільним стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частки від щомісячного заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial