Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та збільшення розміру аліментів, посилаючись на те, що між ними 13 грудня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві вдруге було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 2482. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою. Спільне життя з відповідачем не склалось, з причини того вони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, між ними постійно виникають сварки, що призвело до втрати почуття взаємної любові та поваги один до одного. Шлюбних відносин сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, ніяких взаємних турбот один про одного не здійснюють. Вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім`ї неможливим. Крім того, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17.11.2011 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн. Вважає, що визначений розмір аліментів є недостатнім для утримання доньки. Враховуючи викладене, просить розірвати шлюб, укладений між сторонами 13 грудня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2482 та збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17.11.2011 року до 2 500 грн щомісячно. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, звернулася до суду з заявою, в якій просила розглянути справу у її відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами було 13 грудня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено актовий запис № 2482. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони не проживають однією сім`єю, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, надання строку на примирення - недоцільне. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення судом. Щодо позовних вимог про збільшення розміру аліментів, суд зазначає наступне. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17.11.2011 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн, починаючи стягнення з 21.10.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно абзц. 2 частини другої статті 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімума для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум для дитини відповідного віку щодо [PERSON] згідно Закону України «Про Державний бюджет» на 2021 рік складає з січня 2395 грн., з липня -2510 грн, а з грудня - 2618 грн.. Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Дитині повинні бути надані всі можливості та сприятливі умови для фізичного, розумового, духовного, морального розвитку, дитина повинна зростати під піклуванням та відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, морального та матеріального забезпечення, дитина має право на освіту, яка має бути обов`язковою, сприяти її загальнокультурному розвитку, відповідальність за освіту та навчання дитини лежить перш за все на її батьках. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Матеріали справи не містять відомостей про те, що відповідач є непрацездатним чи перебуває на обліку в центрі зайнятості, що не дає йому змоги матеріально утримувати своїх дітей у достатньому обсязі для їх нормального життя та розвитку. Будь - яких доказів, які б свідчили про неможливість сплати відповідачем аліментів, матеріали справи не містять. Враховуючи наведене, суд вважає, що виходячи з того, що донька сторін проживає разом із позивачкою, враховуючи вік дитини, суд вважає за можливе збільшити розмір аліментів, встановлений рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17.11.2011 до 2 500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. За змістом ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved