Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути аліменти з відповідача на її утримання, як повнолітню дочку, що продовжує навчання у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку, починаючи з моменту подання позовної заяви і до закінчення її навчання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що шлюб між її батьками розірвано, відповідач [PERSON] є її батьком. Вона на даний час навчається на денній форми навчання юридичного факультету Львівського національного університету імені Івана Франка, на платній основі. Позивачку повністю забезпечує її мати - [PERSON] .. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги, чим не виконує свій обов`язок як батька утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, що визначено ст. 199 СК України. Тому звернулася з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 12.10.2021 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 25.10.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позов визнає частково, просить стягнути з нього на користь позивачки аліменти на повнолітню дочку в твердій грошовій сумі 1777 грн. щомісячно. Посилається, на те, що в нього крім повнолітньої дочки [PERSON] , яка є позивачкою в даній справі є ще двоє неповнолітніх дітей, на утримання яких він, згідно рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області сплачує аліменти. Крім цього має на утриманні двох непрацездатних батьків похилого віку. Також зазначає, що він часто хворіє, що негативно впливає і обмежує його можливості трудової діяльності і доходів, а лікування потребує значних витрат. Тому просить позов задоволити частково. 09.11.2021 позивачкою подана відповідь на відзив, в якому посилається те, що відповідачем не спростовано у відзиві твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог тому просить суд позов про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини яка продовжує навчання задоволити в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні вказала, що вона наданий час продовжує навчання, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач по справі є її батьком, однак останній добровільно відмовляється допомагати її матеріально, у зв`язку з чим звернулася до суду з позовом Також вказала, що позов підтримує, просить такий задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засідання пояснив, що відповідач позов визнає частково, зазначив, що згідний сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частини із всіх видів доходу. Заслухавши сторін по справі, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.08.2003 [PERSON] народилася [INFO] , в графі про батьків [PERSON] зазначений як батько. Згідно договору про надання платної освітньої послуги № 2858-20 від 22.09.2020 [PERSON] є студенткою юридичного факультету, денної форми навчання Львівського національного університету імені Івана Франка. Строк надання освітньої послуги становить 3 роки 10 місяців. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 137 672 гривень. Вартість освітньої послуги за кожен навчальний рік становить 34418 (а.с.6). Як видно з довідки № 5018 виданої 01.02.2021 Львівським національним університетом імені Івана Франка [PERSON] є дійсно студенткою першого курсу денної форми навчання юридичного факультету Львівського національного університету імені Івана Франка. Навчається на платній основі. Запланований термін завершення навчання: червень 2024 року. Згідно витягу з реєстру платників № 1413203400065 від 12.08.2014 [PERSON] здійснює підприємницьку діяльність та сплачує податки згідно спрощеної системи оподаткування (3 група без реєстрації ПДВ) (а.с.18). В іншому шлюбі у відповідача народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 23.12.2005 Жидачівським районним відділом РАЦС районного управління юстиції, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 19.11.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жидачівського районного управління юстиції у Львівській області (а.с.19-20). 31.07.2015 Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO], аліменти на утримання двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 04.12.2014 р. і до повноліття дітей (а.с. 21). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 23.12.2005 Жидачівським районним відділом РАЦС районного управління юстиції [PERSON] [PERSON] народилася [INFO] , в графі про батьків [PERSON] зазначений як батько. який в даний час є малолітнім (а.с.19). Батьки відповідача [PERSON] та [PERSON] є особами пенсійного віку, що підтверджується копіями пенсійного посвідчення, які долучені до матеріалів справи (а.с.31). Згідно копії листів непрацездатності відповідач [PERSON] неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні в медичних закладах (а.с. 22-30). Позивач як на підставу своїх позовних вимог вказує на невиконання відповідачем його обов`язку як батька утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, що передбачено ст. 199 СК України. Відтак суд встановив, що між сторонами виник спір щодо невиконання відповідачем його обов`язку як батька утримувати до досягнення двадцяти трьох років свого повнолітнього сина, який продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, за умови, що він може надавати матеріальну допомогу. Вирішуючи спір суд виходить з наступних мотивів. Спірні правовідносини регулюються положеннями Сімейного кодексу України, а саме Главою 16 Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання. Так, у відповідності до норм ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Згідно з положеннями ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також згідно зі ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже суд встановив, що позивачка є повнолітньою дочкою відповідача по справі , яка продовжує навчання і в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. В силу положень ст. 199 СК України батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу Судом встановлено, позивачка [PERSON] перебуває на утриманні свої матері [PERSON] .. У свою чергу відповідач не виконує свого обов`язку з утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, що є підставою для звернення до суду з позовом про стягнення аліментів відповідно до ст. 199 СК України і стягнення таких в судовому порядку. Разом з тим, як видно з матеріалів справи відповідач [PERSON] від іншого шлюбу має двох дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, які в даний час є неповнолітніми, та відповідач згідно рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області сплачує аліменти на їх утримання в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 04.12.2014 р. і до повноліття дітей. При визначенні розміру аліментів суд також враховує стан здоров`я відповідача та те що останній доглядає та опікується своїми батьками, які є особами непрацездатного віку. У зв`язку з вищенаведеним, беручи до уваги те, що позивачка є повнолітньою дочкою відповідача, однак продовжує навчання, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, те, що відповідач частково не заперечив позов, у відповідача у справі є неповнолітні діти, на утримання яких він сплачує аліменти, батьки непрацездатного віку, яким відповідач матеріально допомагає, суд з урахуванням всіх обставин справи та положень закону, зокрема вимог ст. 182 СК України, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення та з відповідача на користь позивачки необхідно стягувати аліменти в розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.09.2021 до припинення нею навчання, чи до досягнення дитиною 23 річного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою Суд вважає, що такий розмір аліментів є обґрунтований, справедливий, необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини, яка продовжує навчання. Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного. Судові витрати в цій справі складаються з судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. Таким чином, з урахуванням задоволених вимог позивача на відповідача покладаються судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 908 грн., за подання позовної заяви позивачкою і підлягають стягненню в дохід державного бюджету України.

Outcome: partial