Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS], покликаючись на те, що до перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем до 23.12.2011 року. Ще до розірвання шлюбу, відповідач покинув вказане житлове приміщення, на даний час у такій, окрім позивачки, проживає її дочка [PERSON]. Відповідач зареєстрований у даній квартирі, яка належить позивачці, після смерті її батька, фактично у ній не проживає, а тому позивачка змушена нести додаткові матеріальні витрати по оплаті комунальних послуг. Добровільно знятися з реєстрації відповідач не погодився. З огляду на викладене просить позов задовольнити. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, вказала, що відповідач проживає на даний момент із новою сім'єю, матеріальних витрат по утриманню спірної квартири не несе, квартира перейшла у користування позивачки після смерті її батька. Особистих речей відповідача у спірній квартирі немає, його реєстрація чинитиме перешкоду позивачці при оформленні приватизаційних документів. А тому остання просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] та зняти його з реєстрації за цією адресою. Відповідач в судовому засіданні показав, що дійсно протягом тривалого часу, протягом чотирьох останніх років не мешкає у спірній квартирі, проте оплачує навчання дочки, купував меблі у спірне помешкання. Проти зняття з реєстрації за адресою: [ADDRESS] не заперечив, чим визнав позовні вимоги. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши зібрані по справі матеріали та докази, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 23.12.2011 року розірвано шлюб, укладений між позивачкою та відповідачем. Згідно витягу з рішення виконкому Радянської районної Ради народних депутатів м. Львова від 11.02.1986 р. №71 основним наймачем квартири [ADDRESS] є позивачка [PERSON] Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користуватись та розпоряджатись своїм майном. Як встановлено ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописки № 2982 від 29.08.2013 р. виданої відділом житлового господарства ЛКП «Магістральне», за адресою: [ADDRESS] зареєстровані позивачка [PERSON], як основний квартиронаймач, її дочка [PERSON] та відповідач [PERSON] Однак, відповідно до актів складених комісією ЛКП «Магістральне», відповідач [PERSON] за вказаною адресою, не проживає з 2010 року. У ході судового розгляду справи не надійшли докази, які свідчать про поважність причини відсутності відповідача на спірній житловій площі протягом тривалого часу. Крім цього, виходячи із положень ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, при цьому власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. При цьому у відповідності до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Таким чином, вище викладені обставини вказують на те, що відповідач вже близько чотирьох років без поважних причин не користується спірною житловою площею на якій зареєстрований, не несе витрат пов'язаних з утриманням житла, у зв'язку з чим останнього слід визнати таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням та зняти його з реєстрації.

Outcome: approved