Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визначити порядок користування квартирою [NUMBER], яка розташована у будинку [ADDRESS]; виділити в користування їй, разом із донькою [PERSON] житлову кімнату вітальню, загальною площею 17 кв.м., згідно плану технічного паспорту - кімната [NUMBER]; виділити в користування [PERSON] житлову кімнату спальню, загальною площею 9,5 кв.м., згідно плану технічного паспорту - кімната [NUMBER]; виділити в користування [PERSON] житлову кімнату спальню, загальною площею 12,1 кв.м., згідно плану технічного паспорту - кімната [NUMBER]; залишити у спільному користуванні приміщення, згідно плану технічної інвентаризації, а саме: коридор №1, загальною площею 11 кв.м., кухню №3, загальною площею 8,3 кв.м., вбиральню №8, загальною площею 1,2 кв.м., ванну кімнату №7, загальною площею 2,6 кв.м., вбудованої шафи №2, загальною площею 1,3 кв.м., комори №6, загальною площею 0,5 кв.м. та стягнути з відповідача на її грошові кошти за видачу дублікату технічного паспорту у розмірі 319,83 грн. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, просила вислухати свого представника. Представник позивачки позов підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеному у позові. Відповідач у судовому засіданні позов в частини встановлення порядку користування квартирою визнав, у стягненні коштів за технічний паспорт просив відмовити, бо не брав його. 3-ті особи у судовому засіданні просили позов задовольнити, викладене в ньому підтримали. У судовому засіданні досліджені наступні докази: копія свідоцтва про право власності на житло; копія технічного паспорту; копія домової книги; копія довідки ЛКП «Паспортна служба»; копія довідки про належність нерухомого майна; копія рішення Лисичанського міського суду від 17.07.2013 р.; квитанція; копії висновків. Дослідивши докази у справі, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що квартира [NUMBER] у буд. [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 29.10.2007 р., виданого згідно з розпорядженням №1385 від 29.10.2007 р. відділом по обліку, розподілу та приватизації житлової площі Лисичанської міської ради належить сторонам та 3-м особам на праві спільної сумісної власності в рівних долях по ? частки кожному. Зазначена квартира згідно технічного паспорту складається в ізольованих окремо одна від іншої 3 кімнат загальною житловою площею 38,6 кв.м. у тому числі: 1-а вітальня, загальною площею 17 кв.м., 2-а спальня - кімната [NUMBER], загальною площею 9,5 кв.м., 3-а спальня - кімната [NUMBER], загальною площею 12,1 кв.м., кухня - приміщення №3, загальною площею 8,3 кв.м., коридор - кімната №1, загальною площею 11 кв.м., вбиральні - кімната №8, загальною площею 1,2 кв.м., ванної кімнати - кімната №7, загальною площею 2,6 кв.м., вбудованої шафи - кімната №2, загальною площею 1,3 кв.м., комори - кімната №6, загальною площею 0,5 кв.м., окрім того квартира обладнана балконом №І у гостинній кімнаті, загальною площею 1 кв.м. та лоджією №ІІ у спальні, загальною площею 1,5 кв.м. На одного співвласника доводиться 9,65 кв.м. житлового приміщення. Згідно ч.3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно ст.ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Суд вважає надані позивачкою докази в частині встановлення порядку користування квартирою між нею та відповідачем достатніми та переконливими. Разом з цим, суд відмовляє у задоволенні позову в частині виділення жилих приміщень для [PERSON] і [PERSON], бо вони не є сторонами у справі, також суду не надано доказів того, що відповідач заволодів технічною документацією на квартиру, тому вимоги в частині стягнення вартості виготовлення технічного паспорту задоволенню не підлягають. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 243,6 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України та витрату на правову допомогу у розмірі 500 грн. на підставі ст. 84 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial