Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя із відповідачем не склалось, шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2015 р., спільне господарство не ведеться. Від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей, які мешкають разом із позивачкою. Позивачка направила до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце його проведення сповіщався належними чином, в порядку п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку, що причини неявки відповідача є неповажними, відзив на позовну заяву відповідач не направив, позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, таким чином є підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: свідоцтво про шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] від 03.03.2005 р., прізвище дружини після укладення шлюбу «Цанкова»; копія свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батько [PERSON], мати [PERSON]; копія свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батько [PERSON], мати [PERSON]. Судом в ході судового розгляду справи було встановлено, що 03.03.2005 р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ренійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 22. Після укладання шлюбу прізвище позивачки було змінено на «Цанкова». Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], 21.11.2009 р.р., які мешкають разом із позивачкою. Позивачка у позовній заяві зазначила, що спільне життя із відповідачем не склалось у звязку із зловживанням відповідачем спиртних напоїв та небажанням працювати, що ставало причиною сварок, які призвели до того, що сторони стали зовсім чужими людьми. На даний час сторони разом не мешкають, фактичні шлюбні відносини між ними припинені з травня 2015 р., спільне господарство сторонами не ведеться. Позивачка не бажає зберегти шлюб, примирення не можливе, тому подальшого сенсу у збереженні шлюбу немає. Згідно ст.. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ст.. 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась, примирення неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально - правові підстави шлюбу.

Outcome: approved