Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів (заробітку), щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її утримання в розмірі 1500,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 10.12.2016 року. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. На даний час між сторонами припинені шлюбно-сімейні відносини, дитина проживає разом із нею, знаходиться на її утриманні. На даний час вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною віком до трьох років. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини та на її утримання не надає, але він є працездатним, тому має можливість надавати таку матеріальну допомогу, у звязку з чим вважала необхідним звернутися до суду з даним позовом. \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала повністю, наполягала на їх задоволенні. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] також надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.12.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-НО № 460461 від 10.12.2016 року. Зі свідоцтва про народження серії І-НО № 750579 від 16.05.2017 року, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. \~ \~ \~ \~У відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи докази, що містяться в матеріалах цивільної справи, зокрема беручи до уваги той факт, що відповідач є працездатним, інших утриманців не має, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів (заробітку), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подачі позовної заяви та до повноліття дитини. Згідно з ч. 2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищезазначені обставини та беручи до уваги, що відповідач є працездатним, суд вважає за можливе стягнути з нього на користь позивачки кошти (аліменти) на її утримання у розмірі у розмірі 1500,00 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною - дочкою [PERSON], [INFO], трирічного віку, задовольнивши позовні вимоги. На підставі ст. ст. 84, 180, 181 СК України,

Outcome: approved