Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS] . На час придбання цієї квартири позивачка мала прізвище « [PERSON] » і ім`я « [PERSON] ». У 2020 році у позивачки виникла необхідність розпорядитися своїм нерухомим майном і для цього остання звернулася до приватного нотаріуса з приводу оформлення договору дарування належної їй квартири доньці. Після перевірки нотаріусом питання щодо заборони на відчуження квартири було з`ясовано, що на належну позивачці квартиру відповідачем на підставі постанови про арешт майна боржника [PERSON] , як власника квартири, накладено арешт та оголошена заборона на відчуження квартири ВП 16947973 від 31.03.2010 року. [PERSON] станом на 2010 рік права власності на квартиру не мав, тому позивачка 17.08.2020 року звернулася до відповідача з заявою щодо зняття арешту з належної їй квартири, але отримала відповідь від 28.08.2020 року, з якої вбачається, що на виконанні у Зарічному відділі ДВС у м. Суми не перебуває на цей час виконавчих проваджень відносно неї - [PERSON] .. Одночасно у відділі ДВС позивачці було рекомендовано звернутися до суду з позовом. Тому позивачка просить зобов`язати Зарічний відділ державної виконавчої служби в місті Суми Північно-східного міжрегіонального управління МЮ зняти арешт та заборону на відчуження ВП 16947973 від 31.03.2010 року з нерухомого майно, а саме з квартири [ADDRESS] , накладені на підставі постанови про арешт майна боржника [PERSON] , та відшкодувати понесені судові витрати. Позивачка, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач, Зарічний відділ державної виконавчої служби в м. Суми Північно-східного міжрегіонального управління МЮ, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, не забезпечив явку свого представника в судове засідання, причини неявки суду не повідомив, відзив чи заперечення проти позову не надав. Перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , на праві власності належить квартира [ADDRESS] . На час придбання цієї квартири позивачка мала прізвище « [PERSON] » та ім`я « [PERSON] ». Саме з цієї причини в договорі купівлі-продажу нотаріусом було вказане прізвище покупця [PERSON] , а в дужках зазначено « [PERSON] ». Одним з продавців вказаної вище квартири був на той час неповнолітній гр. [PERSON] , 1986 року народження, якому разом з членами його сім`ї належала вказана вище квартира в порядку приватизації. Його інтереси при укладенні договору представляла мати - [PERSON] . Згідно копії паспорту та довідки з місця проживання позивачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 28.08.2002 року. Таким чином, гр. [PERSON] не має права власності на квартиру [ADDRESS] з часу укладення його матір`ю - [PERSON] , договору купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] . В 2020 році в позивачки виникла необхідність розпорядитися своїм нерухомим майном та для цього остання звернулася до приватного нотаріуса з приводу оформлення договору дарування належної їй квартири доньці. Після перевірки нотаріусом питання щодо заборони на відчуження квартири було з`ясовано, що на належну позивачці квартиру відповідачем на підставі постанови про арешт майна боржника [PERSON] , як власника квартири, накладено арешт та оголошена заборона на відчуження квартири ВП 16947973 від 31.03.2010 року. Оскільки [PERSON] , станом на 2010 рік права власності на квартиру не мав, то позивачка 17.08.2020 року звернулася до відповідача з заявою щодо зняття арешту з належної їй квартири, але отримала відповідь від 28.08.2020 року, з якої вбачається, що на виконанні у Зарічному відділі ДВС у м. Суми не перебуває на цей час виконавчих проваджень відносно неї - [PERSON] .. Одночасно у відділі ДВС позивачці було рекомендовано звернутися до суду з позовом. Виходячи з вищевикладеного, наявність арешту на майно порушує право приватної власності позивачки, внаслідок чого позивачка позбавлена змоги в повному об`ємі володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Відповідно ст. 41 Конституції України Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно з ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У зв`язку з накладеним арештом на її майно [PERSON] не може на власний розсуд розпоряджатися належним їй майно, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS] , тому права позивача є порушеними. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву про скасування арешту з нерухомого майна. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивачки 840,80 грн. судового збору сплаченого при подачі позову до суду.

Outcome: approved