Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, вимоги якої обґрунтовує тим, що є користувачем квартири [ADDRESS], яку вона та її сім'я отримали в зв'язку зі знесенням аварійного будинку на підставі рішення виконкому Сумської міської ради, в своє користування та володіння. У зазначеній квартирі зареєстровані: вона, донька [PERSON], співмешканець [PERSON] та відповідачка, яка тимчасово поселилася у вказану квартиру, а потім в добровільному порядку виїхала до свого нового помешкання, до своєї родини - батьків. З дня від'їзду та по час пред'явлення позову, відповідачка квартирою не цікавиться, забрала всі свої речі і не проживає за місцем реєстрації, комунальні витрати, які сплачує позивач не відшкодовуються. Всі обов'язки, що випливають з утримання житлового приміщення, виконую лише позивачка, тобто протягом тривалого періоду вона використовує дане житлове приміщення лише за прямим призначенням, своєчасно здійснювала ремонт, самостійно забезпечує належне утримання та його збереження. У зв'язку з тим, що відповідачка має інше постійне місце проживання у м. Суми, не користується житлом, позивачка просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням: квартирою [ADDRESS] в зв'язку з виїздом на інше постійне місце проживання, а також стягнути понесені позивачем витрати пов'язані з розглядом справи. У поданій письмовій заяви, позивач просить суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка та представник третьої особи будучи належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, до суду не з'явилися, заяв та клопотань не надавали. Суд вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши надані докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно довідки Комунального підприємства «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» № 336602 від 16.11.2010 р. [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради від 03.08.2004 р. № 519, будинок [ADDRESS] визнаний будинком таким, що загрожує обвалом /а.с.6/. На виконання рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 03.08.2004 р. № 519 «Про затвердження акту технічного стану житлового будинку [ADDRESS]», Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради від 09.11.2010 р. № 687, [PERSON] на склад сім'ї з 4 осіб: вона, чоловік [PERSON], дочка [PERSON] та дочка [PERSON] надано трикімнатну квартиру житловою площею 32,16 кв.м., [ADDRESS] /а.с.10/. На підтвердження чого позивачу видано ордер на жиле приміщення № 1846 від 16.11.2010 р. /а.с.11/. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усуненні будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Коменерго-Суми» № 2781 від 15.07.2014 р., за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] /а.с.а.с.4/. Таким чином суд приходить до висновку, що між сторонами склались цивільні правовідносини та відповідач перешкоджає позивачу у здійсненні її права як власника майна, так як більше строку встановленого в ст. 405 ЦК України, не проживає за місцем реєстрації без поважних причин. Оскільки будь-яких письмових домовленостей стосовно користування житловим приміщенням за вказаною адресою не існує, вимога про визнання відповідачку такою, що втратила право користуванням квартирою [ADDRESS], підлягає задоволенню. Також підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення з відповідачки сплаченого судового збору, оскільки згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved