Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, мотивуючи тим, що 25 грудня 2015 року позивач отримала у спадщину житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 25 грудня 2015 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25 грудня 2015 року. В належному позивачу на праві власності житловому будинку вона зареєструвала ЗО листопада 2016 року [PERSON] , [INFO] та її сина [PERSON] , [INFO] . Також 10 листопада 2016 року позивач зареєструвала [PERSON] , [INFO] та її дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] Реєстрацію вищеозначених осіб позивач провела для того, щоб вони могли отримувати допомогу за доглядом за дітьми так як свого житла у них не має. Фактично за місцем реєстрації вони не проживають з 2017 року та фактичне місце мешкання позивачу не відомо. В теперішній час позивач не має можливості зняти з реєстрації осіб, які в цьому будинку зареєстровані та не є членами родини. В належному позивачу на праві власності житловому будинку позивач не проживає та має намір продати цей будинок та реєстрація сторонніх осіб позбавляє її як власника вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном. Представник позивача подав до суду заяву, у якій просив розглядати справу без нього та позивача та підтримав позов у повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідачі, належним чином повідомлені про час та місце судового засідання (а.с. 24-27.), до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомили. Суд ухвалив слухати справу за відсутністю відповідачів та позивача , у відповідності до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксація процесу технічними засобами не проводилась. У судовому засіданні були вивчені наступні докази по справі : -Паспорт, код позивача ( а.с.5-7) -Документи щодо повноважень представника позивача ( а.с.8-9) - Свідоцтво про право на спадщину за законом( а.с.10) -Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно ( а.с.11) -Копія домової книги ( а.с.12-13) -Довідка квартальної щодо фактичного непроживання відповідачів за адресою [ADDRESS] ( а.с.14) -Довідка про місце реєстрації відповідачів ( а.с.18) Відповідно до вимог ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до вимог ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Вивчивши матеріали справи судом встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS] (а.с.10) . Також у вказаному будинку зареєстровані відповідачі. (а.с.12-1318) З 2017 р. відповідачі не проживають за місцем реєстрації. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню . На підставі викладеного,

Outcome: approved