Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищеназваним позовом, у якому просить відповідачку визнати такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначила, що вказана квартира належить їй на праві приватної власності на підставі договору дарування від 14.09.2001 року. У вищевказаній квартирі зареєстрована відповідачка, з якою син позивачки перебував у шлюбі, розірваному рішенням Попаснянського районного суду від 02.07.2020 року №423/3422/19. Відповідачка зареєстрована у квартирі, однак з 2016 року не проживає в ній без поважних причин. 24.12.2020 відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судовий рогляд. Позивачка в судове засідання не з`явилася, у наданій до суду заяві зазначила про розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, хоча про час, дату і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Клопотання про розгляд справи за її відсутності, заяв по суті від відповідачки до суду не надходило, тому суд, за письмової згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачці на праві приватної власності на підставі договору дарування від 14.09.2001 року (а.с.16). Згідно з копією свідоцтва про народження позивачка є матір`ю [PERSON] (а.с.18). З копії заочного рішення Попаснянського районного суду Луганської області №423/3422/19 від 02.07.2020 року, вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 02 грудня 2010 року Виконавчим комітетом Золотівської міської ради м. Первомайська Луганської області, актовий запис №68, розірвано (а.с.9). Відповідачка не є власником квартири, зареєстрована в ній як член сім`ї власника, але не проживає з 2016 року без поважних причин, що підтверджується актом, складеним головою вуличного комітету м.Золоте та с. Катеринівка Шатіловою Р.М. від 23.11.2020 року (а.с.10). Задовольняючи позов, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.4 ст. 156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє осіб права користування займаним приміщенням. Вселившись до спірної квартири, відповідачка набула право користування цим житлом, як член сім`ї власника. Разом з тим, судом встановлено, що відповідачка не проживає у зазначеній квартирі понад один рік. Відповідачкою не надано суду доказів на підтвердження поважності причин не проживання у приміщенні. Оскільки між позивачем та відповідачем відсутні інші домовленості щодо користування житлом (суду не надано доказів на підтвердження їх наявності), враховуючи, що у судовому засіданні підтверджено факт відсутності відповідачки у квартирі понад один рік, не надано доказів щодо поважності причин такої відсутності, суд приходить до висновку про наявність передбачених ст. 405 ЦК України підстав для визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного та ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved