Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача про встановлення факту проживання однією сімєю та ведення спільного господарства, визнання права власності в порядку спадкуванняза законом на спадкове майно у вигляді земельної частки (паю) розміром 14,4 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території с.Роща Арцизького району Одеської області, що залишилася після смерті її матері [PERSON], померлої 08 жовтня 2009 року, посилаючись на те, що померла [PERSON] за життя прийняла спадщину зазначеного майна після смерті [PERSON], померлого 29 січня 2004 року, з яким на час відкриття спадщини постійно проживала однією сімєю та вела спільне господарство. Після смерті спадкодавці, позивачка вчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON], але отримати відповідне свідоцтво на зазначене майно не змогла через відсутність документів, що підтверджують факт родинних відносин між позивачкою та померлим [PERSON], який проживав з померлою [PERSON] однією сімєю, а також про перехід права на спадкове майно померлого [PERSON] до померлої [PERSON] у звязку з чим позивачка змушена звернутися до суду з зазначеною позовною заявою. Позивачка та її представник в судове засідання не зявилися, але представник позивачки надав до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні, справу просив розглянути у його відсутність та у відсутність позивачки. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги позивачки визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення, справу просив розглянути у його відсутність. У звязку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності. вважає, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому, суд приймає визнання представником відповідача позову, і вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають з питань, пов'язаних з правом особи на спадкування, тому при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися положеннями ЦК України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження позивачки, яка внаслідок укладення шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище «Федорець» на наявне «Микуть» (а.с. 9), народилася 17 березня 1980 року та її матірю в свідоцтві про народження зазначена [PERSON] (а.с. 8), яка померла 08 жовтня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 499303 (а.с. 5). Померла [PERSON], яка внаслідок укладення шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище «Стеніна» на «Федорець» доводилася донькою [PERSON] (а.с. 6), померлої 12 серпня 2003 року (а.с. 4). Як вбачається з довідок № 991 від 30.11.2016р., № 183 від 13.03.2017р., № 308 від 10.05.2017р., № 310 від 10.05.2017р., № 324 від 10.04.2018р., виданих виконкомом Веселокутської сільської ради Арцизького району Одеської області, актів опитування свідків мати позивачки [PERSON], яка померла 08 жовтня 2009 року, та [PERSON], який помер 29 січня 2004 року (а.с. 14), були зареєстровані та проживали в [INFO] однією сімєю без шлюбу та вели спільне господарства у період з 1996 року по день смерті [PERSON] (а.с. 10, 11, 12, 13, 15, 16, 35, 39, 40). [PERSON] за життя, на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0109892 від 26 липня 1996 року, належало право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Рощанське» розміром 14,4 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташовану в с.Роща Арцизького району Одеської області, вартість якої з урахуванням індексації станом на 01 червня 2017 року складає 280805,43 грн., що підтверджується інформацією Відділу в Арцизькому районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (а.с. 17, 19). Відповідно до листа № 694/01-16 від 11.04.2018р., виданого Арцизькою районною державною нотаріальною конторою Одеської області щодо майна, яке залишилося після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася (а.с. 29). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до розяснень, що викладені в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5\~від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам розяснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Судом встановлено, що позивачці необхідно встановити факт проживання однією сімєю та ведення спільного господарствазі спадкодавцем на час відкриття спадщиниміж [PERSON], який помер 29 січня 2004 року, та її матері [PERSON], яка померла 08 жовтня 2009 року, для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання матері позивачки з померлим [PERSON] на момент його смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням спільного проживання зазначених осіб законодавство пов'язує з прийняттям спадщини. Враховуючи вищевикладене, давши оцінку всім дослідженим в судовому засіданні доказам, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт проживання однією сімєю та ведення спільного господарствазі спадкодавцем на час відкриття спадщиниміж [PERSON], який помер 29 січня 2004 року та померлої [PERSON], яка доводилася позивачці матірю. Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 51543825 (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та № 51543894 (заповіти/спадкові договори), листа № 697/01-16 від 11.04.2018р., виданих Арцизькою районною державною нотаріальною конторою Одеської області щодо майна, яке залишилося після смерті [PERSON] за заявою [PERSON], позивачки по справі, заведена спадкова справа, видані свідоцтва про право на спадщину за законом, однак на вищевказану земельну частку (пай) не видавалось (а.с. 30, 31, 32-33). Постановою державного нотаріуса Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 426/02-17 від 09.03.2017р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну частку (пай) у звязку з відсутністю документів, що підтверджують факт родинних відносин між позивачкою та померлим [PERSON], який проживав з померлою [PERSON], яка доводилася матірю позивачки, однією сімєю, а також про перехід права на спадкове майно померлого [PERSON] до померлої [PERSON] (а.с. 18). Судом встановлено, що позивачка фактично прийняла спадщину у вигляді права на земельну частку (пай) у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Рощанське» розміром 14,4 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташовану в с.Роща Арцизького району Одеської області після смерті [PERSON], який проживав однією сімєю та вів спільне господарствоз матірю позивачки, але їй відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину на зазначене майно у звязку з відсутністю документів, що підтверджують факт родинних відносин між позивачкою та померлим [PERSON], який проживав з померлою [PERSON] однією сімєю, а також про перехід права на спадкове майно померлого [PERSON] до померлої [PERSON] В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що факт прийняття спадщини позивачкою у вигляді права на земельну частку (пай) у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Рощанське» розміром 14,4 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташовану в с.Роща Арцизького району Одеської області, що залишилася після смерті іі матері [PERSON], яка померла 08 жовтня 2009 року, встановлений в судовому засіданні, оскільки позивачка після смерті спадкодавця звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання за позивачкою право власності на спадщину у вигляді права на зазначену земельну частку (пай) після смерті [PERSON], який помер 29 січня 2004 року. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON], оскільки викладені позивачкою в позові обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки викладені позивачкою в позові обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі ст. ст. 1216, 1225, 1268 ЦК України,

Outcome: approved