Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з даним позовом, в якому просить\~ визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування житлом: будинком що знаходиться в с. В.Вербіж, вул.. Шевченка, 35 Коломийського району Івано-Франківської області. Вказала, що є власником вищевказаного будинку. Також в квартирі зареєстрований відповідач. Однак,\~ відповідач з червня 2012 року в спірному будинку не проживає, участі у його утриманні не приймає, не сплачує комунальні платежі.\~\~В судовому засіданні 10 квітня 2018 року позивачка\~ та її представник позовні вимоги підтримали та просять їх задоволити.В подальшому представник позивачки подала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідач\~ в судове засідання не зявився без поважної причини, про дату, час і місце слухання справи був належним чином повідомлений шляхом публікації оголошення про висклик до суду на сайті «Судова влада». Допитані в судовому засіданні 10 квітня 2018 року свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідками позивачки, повідомили,що відповідач спільно однією сімєю проживав з позивачкою близько 12 років, однак 6 років назад, він виїхав з будинку позивачки, з того часу не зявлявся і не проживав в будинку позивачки. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заслухавши пояснення позивачки та її представника, свідків, розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є одноособовим власником житлового будинку та приналежних до нього споруд, що знаходиться по вул.Шевченка, буд. 35 в с. Верхній Вербіж Коломийського району, Івано-Франківської області, що стверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія САС № 676271 від 07.08.2009 року та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.5-6). Окрім того позивач є власником земельної ділянки, загальною площею 0,11605 га, що розміщена під вищевказаним будинком на території с. Верхній Вербіж, Коломийського району, Івано-Франківської області та надана для будівництва і обслуговування житлового будинку (а.с. 7). 17.03.2006 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану по Коломийському району Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 13 (а.с. 9). Однак з часом сімейне життя не склалося і з червня 2012 року позивач та відповідач проживають окремо. На даний час вирішується питання в судовому порядку про розірвання шлюбу. Відповідно до довідки виданої Нижньовербізькою сільською радою № 79 від 07.02.2018 року у будинку за адресою вул.Шевченка, буд.35 зареєстровані: позивачка [PERSON]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; відповідач [PERSON], [INFO] (а.с.12). Відповідач протягом останніх пяти року не проживає в спірному будинку та не підтримує жодних стосунків з позивачкою, не бере будь - якої участі в утриманні будинку, не дбає про його схоронність, не сплачує будь-яких комунальних послуг. 07.02.2018 року під час обстеження місця проживання позивача, яке проводила комісія у складі старости села, діловода, депутата с/ради, позивача та сусідів, відповідача в будинку не виявлено, окрім того встановлено, що [PERSON] фактично не проживає за адресою [INFO], предметів побутового вжитку не виявлено (а.с. 10). Домовленості між сторонами про відсутність відповідача на житловій площі позивачки понад один рік немає.\~\~ У відповідності до ст.317 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно\~ обмежений у його здійсненні, а у відповідності до ст.322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У відповідності до ст.163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними\~ зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Як встановлено в судовому засіданні з червня 2012 року відповідач не проживає в спірному будинку,\~ не бере будь-якої участі в утриманні житла, не сплачує за комунальні послуги та втратив будь-який інтерес до даного житла, у будинку відсутні будь-які його речі. \~ У відповідності до ст.41 [PERSON] України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. [PERSON] України є нормами прямої дії, які мають найвищу силу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.1996 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У відповідності до ст.8 ЦПК України - суд вирішує справи відповідно до [PERSON] України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною [PERSON] України, застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені [PERSON] та законами України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У відповідності до ст.1 ЗУ «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року,Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», Україна повністю визнає на своїй території дію статті 25 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року\~ щодо визнання компетенції Європейської комісії з прав людини приймати від будь-якої особи, неурядової організації або групи осіб заяви на імя Генерального Секретаря Ради Європи про порушення Україною прав, викладених у Конвенції, та статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо визнання обовязковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. П.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~ (далі Конвенція) (яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 [PERSON] України, та ст.2, ч.1 ст.8 ЦПК та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом, а пункт 1 статті 6, стаття 13 Конвенції та стаття 1 Першого протоколу зазначає , що «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів...» \~ \~\~ Так, у відповідності до Рішення Європейського суду з прав людини по справі «[PERSON] проти України» , зазначено що: «35. З огляду на принципи, встановлені його практикою (див., наприклад, рішення у справі «Ян та інші проти Німеччини» (Jahn and Others v. Germany) [ВП], №№ 46720/99, 72203/01 і 72552/01, п. 78, ECHR 2005-VI), Суд зазначає, що мало місце втручання у право заявника на майно. \~\~ 37. Отже, Суд визнає, що втручання у справі заявника становило «позбавлення» майна у значенні другого речення першого пункту ст. 1 Першого протоколу. Тому Суд має визначити, чи було це втручання виправданим відповідно до цього положення. \~ 38. Суд нагадує, що втручання у право на мирне володіння майном є сумісним з вимогами ст. 1 Першого протоколу, коли воно законне і не свавільне (див. рішення у справі «Ятрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Зокрема, друге речення першого пункту дозволяє позбавлення майна лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів» (див. згадане вище рішення у справі «Україна-Тюмень» проти України», п. 49).» \~ У відповідності до Рішення\~ Європейського суду з прав людини по справі «East\Alliance Limited проти України», зазначено : «167.Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу та Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див рішення по справі «Іатрідіс проти Греції», заява №31107/96 , п.58,ECHR 1999-II. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності верховенства права, що включає свободу від свавілля. 168.Суд\~ нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою яку прагнуть досягти». \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд зазначає, що з підписанням\~ Угоди про асоціацію з Європейським Союзом Президентом нашої держави, та ратифікацією її вищим законодавчим органом - Верховною [PERSON] України,- Україна, як держава, яка\~ намагається\~ вступити до європейського співтовариства в якості повноправного члена, повинна поважати в першу чергу право приватної власності всіх і кожного зокрема, як основоположне право особи, оскільки право приватної власності є основним постулатом і наріжним каменем європейських цінностей, непорушним і основою європейської спільноти, якого повинна дотримуватись кожна держава, яка є членом чи асоційованим членом\~ європейської спільноти. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу , який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ст.4 Цивільно-процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановлену цивільно-процесуальним кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст.64 [PERSON] України право на звернення до суду за захистом своїх прав і свобод не підлягає обмеженню. Дане право гарантоване усім фізичним та юридичним особам, права і свободи чи інтереси яких порушені, незнані або оспорені. Згідно ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у спосіб визначений законами України. У відповідності до ст.12 ЦПК України суд розглядає справу на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивачка є власником спірного майна, відповідно має право на\~ власність, користування та розпорядження за власним розсудом. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач в судове засідання не з`явився, жодних пояснень з приводу спірних правовідносин суду не надав. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставні і підлягають до задоволення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Наведене підтверджується\~ копією витягу про державну реєстрацію прав, актом обстеження від 07.02.2018 року, копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно, копією свідоцтва про шлюб, довідкою Нижньовербізької сільської ради № 79 від 07.02.2018 року, копією паспорта, ідентифікаційного коду та іншими перевіреними доказами. \~\~\~\~\~\~ На підставі ст.ст.71,72,163 Житлового Кодексу України,\~ ст.ст.316,317,319,321,322,386,391\~ Цивільного кодексу України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Рішень Європейського суду з прав людини у справах\~ [PERSON] проти України» від 21.12.2010 року та\~ «East\Alliance Limited проти України» від 23.01.2014 року\~ та

Outcome: approved