Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що між нею та відповідачем 19.07.2014 року було зареєстровано шлюб. За час перебування у шлюбі у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що протягом останнього року вона з відповідачем не проживають разом, спільний побут не ведуть, не спілкуються та не мають спільних інтересів. Зазначила, що на час звернення до суду з даним позовом, спору щодо визначення місця проживання дитини немає та досягнуто згоди про проживання дитини з матір`ю, оскільки згоди щодо розміру аліментів сторонами не досягнуто, позивач звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 27.10.2020 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Позивач в судове засіданні не з`явилась. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач по справі в судове засіданні не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує та не заперечує щодо задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 липня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 1194 (а.с. 11). За час перебування у шлюбі у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.12). Сторони не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільне господарство більше року, дитина проживає з позивачкою. Зі змісту копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони є батьками малолітнього: [PERSON] , [INFO] , отже, рівною мірою зобов`язані його утримувати. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім`я розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам обом із подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виходячи з вищенаведеного, та те, що відповідач згоден на розірвання шлюбу та сплачувати аліменти, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі наведеного та

Outcome: approved