Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із названим позовом та просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 811 грн. 66 копійок, середній заробіток за час затримки розрахунку та в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 гривень. На обгрунтування заявлених вимог позивачка вказує, що вона працювала у відповідача приймальником молока. Відповідач невчасно виплачував заробітну плату, а тому на час її звільнення, тобто 31.12. 2014 року, утворилась заборгованість по заробітній платі в сумі 811 гривень 66 копійок. Несплата їй заробітної плати в установлені строки призвела до тяжких моральних страждань, порушення її законних прав, що призвело до втрати нормальних життєвих звязків які вимагають додаткових зусиль для організації її життя, також погіршився стан її здоровя, її сімю поставлено в скрутне матеріальне становище, так як інших доходів для життя у неї немає. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав та дав пояснення по суті заявленого позову. Представник позивача погодився із запереченням відповідача стосовно того, що позивачка лише частково не отримала заробітну плату за грудень 2014 року, тобто різницю між 811.66 грн. та 273.72 грн., які вона отримала в грудні 2014 року. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи свого представника в судове засідання не направив надіславши до суду листа в якому просить суд розгляд справи проводити у відсутності представника відповідача, що позов він не визнає та просить відмовити у його задоволенні у звязку з відсутністю заборгованості по заробітній платі, що підтверджуються відомостями про її отримання. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Відповідно зі ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум, у строки зазначені в ст. 116 цього кодексу організація повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу управління Пенсійного фонду у Володарсько-Волинському районі заробітна плата позивачки в жовтні 2014 року становила 1232,62 грн., листопаді 273,57 гривень, грудні 811,66 гривень. -2- Згідно відомостей на виплату заробітної плати, які надав відповідач, які не спростовуються позивачем, в жовтні 2014 року [PERSON] із нарахованих 1232,62 грн. отримала, з відрахуванням належних платежів 1090 грн., в листопаді із нарахованих 273,57 грн. за 7 робочих днів, отримала 260 гривень і в грудні із нарахованих 811,66 грн., отримала 273,72 грн. . Таким чином в судовому засіданні встановлено, що в грудні місяці позивачці не була в повному обсязі виплачена заробітна плата, а тому заборгованість по заробітній платі становить 537,94грн., з якої належить відрахувати належні платежі. . Так як відповідач не надав суду інформації про середньомісячну та середньоденну заробітну плату позивачки, то суд вираховував вказані суми із сум вказаних в індивідуальних відомостей про застраховану особу управління ПФУ, за правилами відповідно до постанови КМУ № 100 від 8 лютого 1995 року. 273.57+811,66 : 2 = 542,61 середньомісячна заробітна плата. 542,61 : 28 днів роботи в двох місяцях, що передували звільненню = 19,37 грн. Середньомісячна заборгованість за час затримки розрахунку станом н 08.02. 2016 року становить - 5326,75 гривень ( 19,37 х 275 днів затримки). Кількість робочих днів в 2015, 2016 роках взята із норм тривалості робочого часу на 2015,2016 роки, яка визначена листами Міністерства соціальної політики . Вирішуючи питання щодо стягнення сум в рахунок відшкодування моральної шкоди, суд не заперечуючи все ж таки існування незначних моральних страждань, вважає, що позов в цій частині підлягає частковому задоволенню виходячи з незначної суми заборгованості по заробітній платі, невиплата якої не могла привести до тяжких моральних страждань позивачки та тих наслідків, які позивачка вказує в позовній заяві. Суд вважає, що в рахунок відшкодування моральної шкоди на користь позивачки належить стягнути 300 гривень.

Outcome: partial