Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07 серпня 1993 року у Холминській селищній раді Корюківського району Чернігівської області, актовий запис № 17. Від шлюбу подружжя має повнолітнього сина [PERSON], [INFO], та малолітню дочку [PERSON], [INFO] В період подружнього життя між сторонами почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. Неодноразові спроби налагодити сімейне життя виявилися марними. На даний час вони проживають разом, але фактично припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Відновлювати розірвані відносини позивачка не має наміру. За таких обставин подальше подружнє життя з відповідачем і збереження сімї вважає неможливим, тому позивачка просить шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище Шеремет. Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню виходячи з наступного. По справі встановлено, що 07 серпня 1993 року року у Холминській селищній раді Корюківського району Чернігівської області між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис № 17 (свідоцтво про шлюб серії ІІ-ЕЛ № 337175, видане 07 серпня 1993 року Холминською селищною радою Корюківського району Чернігівської області). Від шлюбу подружжя має повнолітнього сина [PERSON], [INFO], та малолітню дочку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ЕЛ № 066850, видане 18 вересня 2003 року Холминською селищною радою Корюківського району Чернігівської області). Сторони проживають разом, але фактично припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства. Подальше збереження сімї вважають неможливим. Відповідач позов визнав у повному обсязі. Відповідно до ст.37 СК України шлюб є правозгідним. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що шлюбні стосунки сторін фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер. Примирення між сторонами неможливе. Збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. (квитанція № 14 від 21.06.2016 року), понесені позивачем, слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved