Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 31.10.2006 року вони зареєстрували шлюб у Косівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), за актовим записом №133. За час перебування у шлюбі у них народилася одна дитина: син - [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу стало те, що сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. З березня 2020 року сторони не проживають разом. Кожен з них має різні погляди на шлюб та сім`ю. З низки як об`єктивних так і суб`єктивних причин нормальний морально-психологічний клімат в сім`ї зійшов нанівець. Численні спроби будувати сімейні відносини з відповідачем на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги позитивного результату не дали. Шлюб існує формально і його збереження суперечитиме інтересам позивача. Позивач подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення судової повістки, причину неявки суду не повідомив, тому суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача, що відповідає п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з нижче наведених підстав. Судом встановлено, що 31.10.2006 року сторони зареєстрували шлюб у Косівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), за актовим записом №133, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.9). Сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.10). Дитина проживає із матір`ю [PERSON] , що підтверджується довідкою виконкому Косівської міської ради №1542 від 30.07.2020 року (а.с.4). Сім`я сторін розпалася повністю та надії на її збереження немає, оскільки сторони разом не проживають, подружніх відносин не підтримують та спільного господарства не ведуть. Згідно ч.1 ст.51 Конституції України та ст.24 СК України: шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. А згідно ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу (ч.3 ст.105 СК України). Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти цього, суд вважає, що укладений між сторонами шлюб слід розірвати. Згідно ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить суд залишити їй існуюче прізвище « [PERSON] Неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , слід залишити проживати із матір`ю - [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 гривні. На підставі наведеного, ст. ст. 24, 105, 110, 112, 113, 160 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved