Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду зазначивши, що вона з відповідачем [PERSON] зареєструвала шлюб 25 червня 2011 року. Сторони мають спільного сина [PERSON] [INFO]. Заявляючи про розірвання шлюбу, позивачка посилається на те, що з 24 серпня 2019 року спільне життя з відповідачем [PERSON] припинено через відсутність взаєморозуміння, розходженням поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства й виховання дитини. Постійні сварки та суперечки викликають тільки негативні емоції та перебування позивачки у стресовому стані. Спільним побутом сторони не пов`язані,позивачка на даний час проживає у своєї матері. Вона наполягає на розірванні шлюбу та вважає,що примирення неможливе. На теперішній час питання щодо проживання неповнолітнього сина вирішено. Зазначаючи, що спору про поділ майна немає, позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 14 листопада 2019 року справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 11 грудня 2019 року. 11 грудня 2019 року підготовче провадження закінчено та за ухвалою суду справу призначено до судового розгляду на 08 січня 2020 року. Позивач [PERSON] звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просить розглянути справу без її участі. Вона підтримала заявлені позовні вимоги ,зазначивши ,що з 24 серпня 2019 року подружжя проживають окремо через вживання відповідачем наркотичних засобів та пристрасть до гральних автоматів, внаслідок чого сім`я опинялася у скрутному матеріальному становищі. Через таку поведінку чоловіка в сім`ї виникали сварки,що мало негативний вплив на психологічний стан як дитини,так і самої позивачки. Змінювати свою поведінку відповідач не бажає, позивачка неодноразово попереджувала ,що покине його,але це не дало позитивного результату,тому вона наполягає на розірванні шлюбу. Позивачка зазначає, що спору щодо поділу майна сторони не мають, дитина проживає разом із матір`ю, на утримання сина відповідач сплачує аліменти за рішенням суду. Позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи . Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду. Від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, поважних причин неможливості явки в судове засідання не повідомив . Відзив на позовну заяву відповідач не надав. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.ст. 280,281 ЦПК України (а.с.16,20-21,23-26). Відповідно до ч.8 ст.178, ч.2 ст.191 ЦПК України , у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Проаналізувавши зібрані докази, суд встановив таке. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони зареєстрували шлюб 25 червня 2011 року, про що 25 червня 2011 року виконкомом Новодонецької селищної ради міста Добропілля Донецької області складено відповідний актовий запис №24. Позивачка після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.5). Подружжя мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 24 квітня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Олександрівського районного управління юстиції у Донецькій області складено відповідний актовий запис № 26 (а.с. 6). Спору про поділ майна сторони не мають. Також узгоджене питання проживання неповнолітнього сина з матір`ю. З відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дитини в судовому порядку. Вирішуючи позов, суд зважає на те, що сторони не підтримують подружніх стосунків та проживають окремо певний час, рідко спілкуються, їх сім`я фактично розпалася. Подружжя не мають наміру вживати заходів для збереження сім`ї, спільне майбутнє не планують. За таких обставин реальна перспектива збереження сім`ї втрачена. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За статтею 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст.110 СК України. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні всі підстави для розірвання шлюбу. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовом позивачка сплатила судовий збір у сумі 768,4 грн., відповідно до квитанції № 930484617411 від 31 жовтня 2019 року, який необхідно стягнути з відповідача на її користь.

Outcome: approved