Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення сином повноліття, стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 500 грн. щомісяця до досягнення сином трьох років до 18.01.2016р., починаю з дня подачі позову, а також стягнути з відповідача судові витрати та витрати на юридичну допомогу у розмірі 300 грн. після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона з 06.10.2012р. по 18.02.2014р. перебувала у шлюбі з [PERSON] Від шлюбу мають сина [PERSON],[INFO]. Потім 15.05.2014р. знов був зареєстрований шлюб з [PERSON] Оскільки спільне життя с відповідачем не склалося, вони припинили шлюбні відносини декілька місяців потому, подальше збереження шлюбу не можливе, просить розірвати шлюб між ними. Через відсутність матеріальної допомоги з боку відповідача вона знаходиться у скрутному становищі, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1000 грн., а також на її утримання до досягнення сином трьох років у розмірі 500 грн. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила розірвати шлюб, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина та на її утримання до досягнення сином трьох років. Представник відповідача позовні вимоги визнала частково, надала суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначено, що позивач не заперечує проти розірвання шлюбу та при вирішенні питання про стягнення з нього аліментів на утримання сина та на утримання позивачки до досягнення сином трьох років, просить врахувати, що він працює охоронцем у ТОВ «Оптіма Фіде» та отримує заробітну плату у розмірі 1098,85 грн., тому він не має можливості сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно. Таким чином, виходячи з його матеріального становища справедливий розмір аліментів у твердій грошовій сумі буде становити 400 грн. щомісячно на неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Суд, вислухавши пояснення позивачки, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. З 06.10.2012р. по 18.02.2014р. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON],[INFO]. 15 травня 2014р. [PERSON] та [PERSON] знов уклали шлюб. Судовим засіданням встановлено, що сімейні відношення припиненні, подружнього господарства не ведуть, проживають окремо, втратили один до одного почуття любові та поваги, шлюб існує формально, збереження сім'ї не можливо. При таких обставинах, суд вважає, що підстави, на які посилається позивачка, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що має істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно довідки ТОВ «Оптіма Фіде» відповідач [PERSON] працює охоронцем та отримує заробітну плату у розмірі 1250,00 грн. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, а також позицію відповідача, що він має постійний заробіток, суд задовольняє частково позовні вимоги позивачки та вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 11.07.2014 року до досягнення сином повноліття. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина , з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд вважає, що слід відмовити позивачці в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років, оскільки матеріальне становище відповідача, його заробітна плата у розмірі 1250,00 грн. та за умови того, що судом будуть присуджені аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], тобто відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу дружині, з якою проживає дитина до досягнення нею трирічного віку. Позивачкою [PERSON] не надано суду доказів про оплату нею витрат на правову допомогу у розмірі 300 грн. Суд стягує з відповідача [PERSON] судові витрати у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, згідно якої якщо сторону, на користь якої увалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а якщо позов удоволений частково, судові витрати присуджуються позивачу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивачки [PERSON] слід стягнути понесені позивачкою судові витрати по сплаті судового збору за подання позову про розірвання шлюбу.

Outcome: partial