Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивачка звернулась з цим позовом до суду до відповідача, в якому посилаючись на невиконання останнім умов договору № 102 бл «Про залучення внеску (вкладу) члену кредитної спілки на депозитний рахунок» (далі за текстом депозитний договір) від 01 жовтня 2014 року щодо сплати процентів та повернення внесених грошових коштів, зазначаючи також, що відповідач без її відома і згоди видалив усі відомості стосовно належних їй коштів з бази даних Біловодської філії та нібито перевів їх до м. Старобільск, на її звернення не реагує, просить суд зобовязати кредитну спілку «Імперіал ЛТД» перевести облік її грошових коштів до Біловодської філії спілки, стягнути з відповідача на свою користь суму несплачених їй процентів в розмірі 2700,00 грн. та 27379,63 грн. - суму депозитного вкладу. У судовому засіданні інтереси позивачки представляв її представник [PERSON], який позов своєї довірительки підтримав, просив його задовольнити. Крім того він додатково додав, що його довірителька у березні 2015 року їздила до м. Старобільск, де знаходиться спілка, і просила розірвати депозитний договір та повернути суму вкладу, однак не стали навіть вислуховувати. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про причини його неявки не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи у їх відсутність, а також заперечень проти позову не надходило, тому суд вважав можливим розглянути справу за наявними у неї матеріалами. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, 611 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином в строки встановлені договором або законом. У разі невиконання, або неналежного виконання зобовязань в односторонньому порядку, сторона винна в порушенні зобовязання повинна також нести цивільну відповідальність відповідно умов договору або закону. Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачкою 01 жовтня 2014 року було укладено депозитний договір № 102 бл. За умовами цього договору позивачка внесла на депозитний рахунок відповідача грошову суму 40000,00 грн. під 24 % річних строком до 31 липня 2015 року. У звязку із поверненням частини внесеного вкладу та процентів, 24 лютого 2015 року між позивачкою та відповідачем було укладено додатковий договір, згідно умов якого змінилась сума депозитного внеску за основним договором, яка стала складати 27379,63 грн.. Згідно ч. 1 ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки» внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Відповідно до п. 3.3.1 депозитного договору передбачено право вкладника в будь-який час достроково розірвати договір, письмово попередивши про це спілку. В такому разі спілка протягом 45 днів з моменту отримання відповідного письмового повідомлення повертає вкладнику внесок та сплачує належні проценти, виходячи з процентної ставки, вказаної в п. 2.3 цього договору. Письмовою заявою позивачки (а.с. 9) підтверджується факт, що вона ще 26 січня 2015 року просила розірвати з нею депозитний договір та повернути кошти, однак в порушення умов договору відповідач повернув їй частину владу, про що уклав додатковий договір. Пунктом 2.7 депозитного договору встановлено, що відповідач щомісячно зобовязаний був сплачувати нараховані позивачці проценти шляхом нарахування їх на рахунок або через касу. Також, згідно з п.п. 2.8, 2.9 депозитного договору, відповідач зобовязувався повернути суму внеску, а також нараховані проценти позивачці в день закінчення договору. Якщо такий день припадає на святковий чи вихідний у перший робочий день, що наступає за вихідним чи святковим днем. На час розгляду справи строк депозитного договору давно сплив, однак відповідач до цього часу позивачці належні їй кошти та нараховані проценти не повернув, що свідчить про порушення ним наведених вище умов договору. Перевіривши правильність розрахунку нарахованих процентів (27379,63 грн. х 0,24)/365х150 днів (кількість днів з 24.02.15 р. по 31.07.15 р.) = 2700,00 грн., суд вважає позов в частині стягнення з відповідача процентів та депозитного вкладу обґрунтованим, тому його в цій частині слід задовольнити. Що стосується вимоги позивачки щодо переведення обліку її грошових коштів до Біловодської філії кредитної спілки «Імперіал ЛТД», то в цій частині їй у задоволенні позову слід відмовити, оскільки законом не передбаченого такого способу захисту порушених прав, крім того, ця вимога не має ніякого правового значення при стягненні з відповідача цих коштів в судовому порядку. Оскільки майнові вимоги позивачки задоволені, відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивачки слід також стягнути усі понесені останньою судові витрати. Також позивачці слід повернути судовий збір, який нею був помилково сплачений на вимогу суду через неправильне зазначення нею ціни позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial