Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом та з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку з кадастровим №3223784502:01:007:0013, площею 0,1874 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: [ADDRESS] ; виключити земельну ділянку з кадастровим №3223784502:01:007:0013, площею 0,1874 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: [ADDRESS] зі складу спадщини (спадкового майна) [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позову зазначає, що 12.04.2006 між нею та її матір`ю [PERSON] було укладено договір довічного утримання, який було посвідчено приватним нотаріусом Рокитнянського районного нотаріального округу Київської області Скоробагатько В.Д. та зареєстровано в Реєстрі за № 1368. Відповідно до п. 1 Договору [PERSON] передала її у власність житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Даний будинок розташований на земельній ділянці кадастровий номер 3223784502:01:007:0013 площею 0,1874 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Застосовуючи положення ст. 120 ЗК України у поєднанні з нормою ст. 125 ЗК України вважає, що при переході до неї права власності на будинок, перейшло й право власності на земельну ділянку, на якій будинок розташований. З метою реалізації наданого їй права та реєстрації права власності на земельну ділянку на якій розташований будинок, набутий на підставі договору дарування, позивачка звернулася до державного реєстратора. Проте, рішенням № 55023138 від 09.11.2020 приватного нотаріуса Скоробагатько В.Д. їй було відмовлено в державній реєстрації прав на земельну ділянку, так як поданий договір довічного утримання не містить інформації про набуття позивачкою права власності. Крім того вказує, що дана земельна ділянка була включена до складу спадщини. Враховуючи той факт, що право власності [PERSON] на спірну земельну ділянку припинилося внаслідок набуття [PERSON] на підставі договору довічного утримання права власності на житловий будинок, то земельна ділянка на якій розташований даний будинок, повинна бути виключена зі складу спадщини. У поданому відзиві на позовну заяву представник відповідача - Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області зазначає, що відповідач заперечує проти позову [PERSON] в повному обсязі та вважає позовні вимоги до Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області необґрунтованими та неправомірними, оскільки факту невизнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку кадастровий номер 3223784502:01:007:0013, площею 0,1874 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: [ADDRESS] , з боку селищної ради, не має. Таким чином, вважає, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за даним позовом. Представником третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] - адвокатом Каракой Т.В. подано пояснення в яких вона вказує, що відповідач, який не має жодного правового зв`язку з позивачем та її майном, не порушує (і не порушував) її право власності, а тому, вважає, доводи позивача про порушення її прав, свобод чи інтересів є абстрактними, не містять жодного обґрунтування негативного впливу діями відповідача на її конкретні реальні індивідуально виражені права, свободи чи інтереси та свідчать лише про інші обставини. За вказаних обставин, вважає, логічним дійти висновку про відмову у задоволенні позову. Крім того, [PERSON] , як третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору у даній цивільній справі, подано позовну заяву, в якій остання просить прийняти до спільного розгляду з первісним позовом даний позов. Просить суд визнати за нею, [PERSON] право власності в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON] на одну другу частку земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , кадастровий №3223784502:01:007:0013, площею 0,1874 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), судові витрати покласти на [PERSON] . Позов обґрунтовує тим, що [INFO] померла її баба - [PERSON] . На час смерті померлій належали: земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , кадастровий № 3223784500:05:029:0001, площею 0,1267 гектара, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , кадастровий № 3223784502:01:007:0013, площею 0,1874 гектара, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельна ділянка за адресою: с. Троїцьке Рокитнянського району Київської області, кадастровий № 3223784502:016:029:0007, площею 0,2000 гектара, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства. За життя [PERSON] склала два заповіти, посвідчені 17.10.1994 Острівською сільською радою Рокитнянського району Київської області, за реєстровим № 30, відповідно до якого вона все своє майно заповіла відповідачу [PERSON] ; 12.04.2006 приватним нотаріусом Рокитнянського районного нотаріальноого округу за реєстровим № 1371, відповідно до якого вона земельну частку (пай) заповіла відповідачу [PERSON] . За життя [PERSON] помер її син, батько позивача - [PERSON] . Після смерті [PERSON] сторони спору (19.02.2020 позивач та 10.12.2019 відповідач) звернулися до державного нотаріуса Рокитнянської районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Нотаріусом заведена спадкова справа № 297/2019. Також 26.05.2020 позивач звернулася до зазначеного державного нотаріуса із заявою про наявність спору між спадкоємцями та повідомила про свій намір взяти участь у спадкуванні майна після померлої бабусі. Державним нотаріусом 07.07.2020 надано відповідь позивачу про те, що все майно після померлої [PERSON] охоплено заповітами, які є чинними. Отже, державним нотаріусом фактично було позбавлено позивача право спадкувати майно після померлої [PERSON] 15.07.2020 державним нотаріусом на заяву позивача про те, що чинним є останній заповіт [PERSON] , повідомлено листом за № 242/02 -14 позивача, що останній заповіт не суперечить раніше складеному, тому обидва заповіти чинні, і спрямувала позивача до суду. 30.09.2020 за № 315/02-14 їй видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Вважає, що визначення спадкоємця на право на земельну частку (пай) має відбуватися згідно із заповітом від 12.04.2006 за реєстровим № 1371, а все інше спадкове майно повинно спадкуватися на підставі закону, як частина спадщини, що не охоплена заповітом. Ухвалою суду від 17.02.2021 постановлено допустити [PERSON] до участі у цивільній справі єдиний унікальний номер 375/1351/20 як третю особу, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача, прийняти її позовну заяву; залучити до участі у справі в якості правонаступника відповідача Острівської сільської ради Рокитнянського району Київської області - Рокитнянську селищну раду Білоцерківського району Київської області. У поданому відзиві на позовну заяву представник позивача [PERSON] - адвокат Шеїн К.О. заперечує проти заявлених позовних вимог, так як право власності [PERSON] на спірну земельну ділянку кадастровий номер 3223784502:01:007:0013, площею 0,1874 га, припинилося внаслідок набуття [PERSON] права власності на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , не може входити до складу спадщини, а тому й, вважає, що відсутні підстави для визнання за [PERSON] права власності на одну другу частину зазначеної земельної ділянки в порядку спадкування. В зв`язку з чим, просить відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] . Представником відповідача - Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області подано відзив на позовну заяву, згідно якого він заперечує проти позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] , вважає позовні вимоги необґрунтованими та неправомірними. Зазначає, що заповіт від 17.10.1994, посвідчений Острівською сільською радою Рокитнянського району Київської області за реєстровим № 30 чинний та не оскаржується. Проаналізувавши зміст позовних вимог [PERSON] та обставини, якими остання обґрунтовує свої позовні вимоги, вважає, що факту невизнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку кадастровий номер 3223784502:01:007:0013 площею 0,1874 га, з боку селищної ради не має. Таким чином, зазначає, що селищна рада у даному випадку є неналежним відповідачем, тобто позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за даним позовом. Представник позивачки - адвокат Шеїн К.О. у судовому засіданні уточнений позов підтримала у повному обсязі. Підкреслила, що право власності на спірну земельну ділянку з кадастровим номером 3223784502:01:007:0013 зареєстровано за [PERSON] 15.07.2020 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, хоча малося реєструватися на підставі договору довічного утримання. Про порушення своїх прав [PERSON] дізналась звернувшись до нотаріуса. Вона не змогла зареєструвати своє право на спірну земельну ділянку на підставі договору довічного устримання. Прохала відмовити у задоволенні позову третьої особи [PERSON] . Представник третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] - адвокат Каракой Т.В. у судовому засіданні прохала відмовити у задоволенні позову [PERSON] . Зазначено, що склад учасників справи визначений позивачкою [PERSON] помилково. Крім того, на момент звернення з позовом [PERSON] вже була власником спірної земельної ділянки, оскільки право власності було зареєстровано 15.07.2020. [PERSON] не навела доказів порушення права власності. Тобто вимоги не доведені, оскільки нема порушеного права. Прохала застосувати наслідки пропущення строку позовної давності. Прохала задовольнити позов третьої особи [PERSON] в повному обсязі. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про розгляд даної справи повідомлені належно. Від представника відповідача - Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області надійшло клопотання про проведення судового розгляду справи за його відсутності. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що 12.04.2006 між позивачкою [PERSON] та її матір`ю - [PERSON] укладено договір довічного утримання, посвідчений 12.04.2006 приватним нотаріусом Рокитнянського районного нотаріального округу Київської області та зареєстрований в Реєстрі за № 1368 (далі - Договір)(т.1 а.с.7). Відповідно до п. 1 Договору [PERSON] передала у власність позивачки, зокрема, житловий будинок з господарськими спорудами, який має 34,3 кв. м житлової площі, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно п. 2 Договору це будинок належав [PERSON] на підставі рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 22.07.1996, зареєстрованого у Білоцерківському міжміському бюро технічної інвентаризації Київської області 10.10.2001 за реєстром №1-23. У свою чергу п. 5 Договору визначено, що позивачка зобов`язується довічно повністю утримувати [PERSON] , забезпечуючи її харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою, зберігши в її безоплатному довічному користуванні житловий будинок в цілому. На підставі даного Договору 18.07.2006 Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації було зареєстровано за позивачкою право власності на житловий будинок по [ADDRESS] (т.1 а.с.9). Даний будинок розташований на земельній ділянці кадастровий номер 3223784502:01:007:0013 площею 0,1874 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка була набута [PERSON] на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 204172, виданого 01.08.2006 Острівською сільською радою Рокитнянського району Київської області на підставі рішення (27 сесії 4 скликання) Острівської сільської ради Рокитнянського району Київської області 05.01.2006 за № 127 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010634700186 (т.1 а.с.10, 201-206). За життя [PERSON] склала два заповіти, посвідчені: 17.10.1994 Острівською сільською радою Рокитнянського району Київської області, за реєстровим № 30, відповідно до якого вона все своє майно заповіла відповідачу [PERSON] (т.1 а.с.183); 12.04.2006 приватним нотаріусом Рокитнянського районного нотаріальноого округу за реєстровим № 1371, відповідно до якого вона земельну частку (пай) заповіла [PERSON] (т.1 а.с.184). 23.11.2019 [PERSON] , яка постійно проживала та було зареєстрована в [ADDRESS] , померла (т.1 а.с.175, 178). 10.12.2019 позивачка [PERSON] звернулася до Рокитнянської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після своєї матері [PERSON] (т.1 а.с.173). 15.07.2020 державним нотаріусом Рокитяннської районної державної нотаріальної контори Київської області видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстровано в реєстрі за № 1442, згідно якого нотаріус посвідчує, що на підставі заповіту, посвідченого Острівською сільською радою Рокитнянського району Київської області 17.10.1997, зареєстрованого в реєстрі за № 30, дублікат якого видано 03.03.2020 за реєстровим № 1, спадкоємцем зазначеного заповіті майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є її дочка - [PERSON] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки, розташованої в [ADDRESS] , кадастровий номер 3223784502:01007:0013, площею 0,1874 гектара, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (т.1 а.с.232). 05.11.2020 позивачка звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Скоробагатько В.Д. із заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер 3223784502:01007:0013, площею 0,1874 гектара, на якій розташований будинок, по [ADDRESS] . 09.11.2020 державним реєстратором постановлено рішення № 55023138 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, так як договір довічного утримання не містить інформації про набуття [PERSON] права власності на вказану земельну ділянку (т.1 а.с.6). 19.02.2020 [PERSON] звернулася до Рокитнянської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після своєї баби - [PERSON] (т.1 а.с.174). Також, 26.05.2020 [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Рокитнянської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про наявність спору між спадкоємцями та повідомила про свій намір взяти участь у спадкуванні майна після померлої [PERSON] (т.1 а.с.196). Державним нотаріусом 27.05.2020, 07.07.2020 надано відповідь про те, що все майно після померлої [PERSON] охоплено заповітами, які є чинними. Крім того зазначено, що останній заповіт не суперечить раніше складеному, тому обидва заповіти чинні (т.1 а.с.197-198). 30.09.2020 державним нотаріусом Рокитнянської районної державної нотаріальної контори Калітенко Л.Б. винесено постанову № 315/02-14, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом (т.1 а.с.260). Суд приходить до висновку, що Рокитнянська селищна рада Білоцерківського району Київської області не є належним відповідачем як за уточненим позовом [PERSON] так і за позовом третьої особи [PERSON] . Спір існує між [PERSON] та [PERSON] , які прийняли спадщину після померлої [PERSON] . Так, в первісному уточненому позові [PERSON] прохає виключити земельну ділянку 3223784502:01007:0013, зі складу спадщини, однак [PERSON] оспорює обставину вибуття земельної ділянки зі складу спадщини та прохає в порядку спадкування за законом визнати за нею право власності на одну другу частину земельної ділянки. Однак [PERSON] не залучено в якості відповідача [PERSON] , а у позові третьої особи [PERSON] не залучено відповідачем [PERSON] . Відповідно до змісту статей 51,175 ЦПК України, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому, суд, при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Якщо позивач помилився відносно обов`язку відповідача щодо поновлення порушеного права, суд має виходити із положень ст.51 ЦПК України та з урахуванням ч.5 ст.12 ЦПК України роз`яснити позивачеві право на заміну неналежного відповідача. Судом було роз`яснено учасникам процесу право на заміну неналежного відповідача. У разі пред`явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляд справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача суд повинен відмовляти у задоволенні позову. За змістом ст.51 ЦПК України належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом. З урахуванням принципу диспозитивності, суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. Від позивачки [PERSON] , її представника, а також від третьої особі [PERSON] та її представника клопотань про заміну неналежного відповідача не надходило. Суд, дійшов до висновку про відмову у задоволенні як уточненого позову [PERSON] , так і позову третьої особи [PERSON] , оскільки при пред`явленні позову не до всіх відповідачів суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів. Суд зобов`язаний вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і стосовно тих відповідачів, які зазначені у ньому. При цьому за клопотанням позивача у випадку неможливості розгляду справи без участі співвідповідача чи співвідповідачів у зв`язку з характером спірних правовідносин (наприклад під час розгляду справ про захист гідності, честі та ділової репутації за участю засобів масової інформації) суд залучає його чи їх до участі у справі. При цьому неналежна сторона у цивільному процесі - це особа, стосовно якої судом встановлено, що вона не є ймовірним суб`єктом тих прав, свобод, законних інтересів чи юридичних обов`язків, щодо яких суд повинен ухвалити рішення, і у зв`язку з цим проведено її заміну або ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову. Аналогічний висновок зроблено Київським апеляційним судом у постанові № 379/367/2019 від 30 червня 2020 року. Судові витрати у справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем [PERSON] за подання позовної заяви до суду, в сумі 840,80 грн та третьої особою [PERSON] у сумі 908,00 грн, які не підлягають до стягнення так, як в позовах відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed