Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі по 1500 грн. щомісячно, до досягнення ним повнолітнього віку. Позовні вимоги позивачка мотивує тим, що зареєструвала шлюб з відповідачем 06 червня 2012 року, від якого у них народився син [PERSON]. На даний час шлюб між ними існує формально, разом вони не проживають, в подальшому буде вирішувати питання про розірвання шлюбу, однак відповідач не надає їй жодної матеріальної допомоги на утримання дитини, тому вона ставить питання про стягнення з відповідача аліментів. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, суду пояснила, що відповідач постійного місця праці немає, але працює по найму і заробляє достатньо коштів для того, щоб платити аліменти на утримання дитини. Просила суд повністю задовольнити її позовні вимоги. Відповідач позов не визнав, пояснивши що не відмовляється від утримання свого сина і надає допомогу на його утримання купуючи одяг дитині. Розмір аліментів, що просить стягувати позивачка для нього досить значний, так як він фактично не має постійного місця праці, отримує інколи незначні доходи від праці по найму у приватних осіб, і практично цих коштів йому не вистачає щоб прохарчуватися самому. Просив суд врахувати наведені ним обставини та відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 червня 2012 року, відповідно до реєстрації за актовим записом №17, зробленим у виконкомі Горінчівської сільської ради, Хустського району Закарпатської області. Від цього шлюбу у сторін народився син [PERSON], 26.07.2012 р. н., що підтверджено в судовому засіданні оглянутим свідоцтвом про народження дитини. На час розгляду справи в суді неповнолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, про що свідчить довідка Монатсирецької сільської ради, Хустського району №1174 від 08.11.2016 року. Факт перебування дитини на утриманні та вихованні біля позивачки в судовому засіданні не заперечив і сам відповідач. Суд оцінивши в сукупності встановлені по справі докази, з врахуванням віку неповнолітньої дитини, яка знаходяться на утриманні та вихованні біля позивачки, та потреб для її нормального утримання, забезпечення і виховання, прийшов до висновку, що позивачка обґрунтовано та правомірно ставить свої позовні вимоги, так як відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобовязаний забезпечити утримання своєї неповнолітньої дитини до досягнення повноліття, що дає суду підставу для вирішення питання на користь позивачки про стягнення аліментів. Разом з цим, суд виходячи із встановлених у судовому засіданні доказів, яким стверджено відсутність у відповідача постійного місця праці та стабільного заробітку, вважає за необхідне, вирішувати питання про стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі, відповідно до вимог визначених в ст.184 СК України, частково задовольнивши вимогу про розмір аліментів, які просила стягнути позивачка на утримання дитини. Враховуючи наведене та

Outcome: partial