Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом в обґрунтування якого, вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON] . За життя, 25.12.2007 остання залишила заповіт на її ім`я, на все майно, що їй буде належати на день смерті. Інших спадкоємців за законом першої черги чи спадкоємців за заповітом немає. Заяви про прийняття спадщини вона не писала, не знала про наявність спадкового майна. Будинок, якій належав матері за життя був їй подарований. Спадкова справа не заводилась. В липні 2021 року вона звернулась до нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу для прийняття спадщини, де їй було відмовлено та роз`яснено про те, що вона пропустила строк на прийняття спадщини, тому вона змушена звернутись до суду. Оскільки про наявність спадкового майна дізналась лише у червні 2021, то не подала заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк, просить вказану причину визнати поважною. У судове засідання позивачка не з`явилася, до суду подала заяву, в якій просила розглянути позов у її відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач, в особі Ніжинської міської ради Ніжинського району Чернігівської області Чернігівської області у судове засідання не з`явився по час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши надані по справі докази, суд прийшов до наступних висновків. Судом установлено, що на підставі рішення Ніжинської районної державної адміністрації № 167 від 31 травня 1996 року [PERSON] видано сертифікат на земельну частку (пай) серія ЧН № 0227239, площею 4,3 в умовних кадастрових гектарах, у землі, що перебуває у колективній власності КСП «Ім. Подвойського» (а.с.11). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.8) Відповідно до заповіту від 25.12.2007 [PERSON] усе своє майно де б воно не знаходилося і з чого б не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати, і на що вона за законом матиме право, вона заповідала [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Згідно довідки виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 20.08.2012 №2009, померла [INFO] [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . На день смерті склад сім`ї відсутній, протягом 6 місяців з дня смерті померлої та по цей час (час складання довідки) в квартирі ніхто не зареєстрований та не мешкає (а.с.9). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 26.01.1980 (мовою оригіналу) - дошлюбне прізвище « [PERSON] » є « [PERSON] » (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] (мовою оригіналу) - « [PERSON] » є матір`ю « [PERSON] » (а.с.6). Згідно відповіді приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Варави Н.П. від 14.07.2021 вих. №407/02-17, [PERSON] повідомлено про необхідність звернення до суду з позовною заявою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до цієї відповіді, спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилась (а.с.10). Позивачка вказує, що пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини, оскільки не знала про існування спадкового майна та дізналась про його наявність у червні 2021, тобто вже після спливу строку для прийняття спадщини. Згідно зі ст.1218 ЦП України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 та 2 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Судом достовірно встановлено, що позивачка на час відкриття спадщини постійно не проживала із спадкодавцем, а отже фактично її не приймала та заяву про прийняття спадщини за заповітом, у встановлений законом строк, не подавала, а отже є такою, що її не прийняла. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, положення ч.3 ст.1272 ЦК України не застосовуються. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 26.09.2012 у справі № 6-85цс12, з яким погодився і Верховний Суд у постанові від 23.05.2018 у справі №465/3093/16-ц. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вище вказаних норм права суд зазначає, що не є поважною причиною те, що позивачка не знала про існування спадкового майна, а вже задовго після спливу строку, визначеного законом для прийняття спадщини, вона дізналася про існування неоформленого спадкового майна. Підсумовуючи все вище вказане, суд приходить до висновку, що вказані позивачкою причини не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Інших причин пропуску строку позивачкою не вказано. Крім того, суд зауважує, що з дня відкриття спадщини сплинуло 10 років. З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для визначення позивачці додаткового строку для прийняття спадщини, тому у задоволенні позову слід відмовити з указаних підстав.

Outcome: dismissed