Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вище вказаним позовом. Посилався на те, що земельна ділянка 0,2038 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована по [ADDRESS] згідно державного акту [NUMBER] на праві приватної власності належить [PERSON]. 01 листопада 2007 року між нею та відповідачем було укладено іпотечний договір №011/0009/22259, відповідно до умов якого вона передавала вказане нерухоме майно в іпотеку в забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором №014/0009/82/43197 від 31.10.2007 року. [INFO] року позичальник - [PERSON] помер та після його смерті спадщину ніхто не прийняв, а тому у зобов'язані відсутні правонаступники, відповідач не повідомляв його про відступлення прав вимоги за кредитним договором, що передбачено вимогами п. 8.6 укладеного договору. Вважає, що у зв'язку з смертю боржника припинилось її зобов'язання за договором іпотеки, оскільки заміни боржника у зобов'язанні не відбулось, а тому, просила визнати припиненим іпотечний договір № 011/0009/22259 від 01.11.2007 року та зобов'язати третю особу вилучити запис одо посвідчення договору іпотеки. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримав повністю в своїх поясненнях підтвердив обставини, які викладені в позовній заяві і просив позов задовольнити. Представник відповідача Куриш В.І. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, надав пояснення аналогічні змісту письмових заперечень на позов, в яких зазначав, що зі смертю боржника зобов'язання не припинилось, оскільки вказані правовідносини допускають правонаступництво, а тому застосування в даному випадку норми ч. 1 ст. 608 ЦК України не можливе, а також безпідставними є посилання позивача на норми ч. 1 ст. 523 ЦК України, оскільки у зобов'язані не відбулось заміни боржника, а тому відсутні будь-які підстави для задоволення позову. Третя особа приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Козлова Н.В. була належним чином повідомлена про час і місце проведення судового розгляду, однак в судове засідання не з'явилась та не просила суд відкласти розгляд справи. Суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності. Позивач в судове засідання не з'явився, не зважаючи на те, що належним чином повідомлявся судом про час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно ч. 1, 2 п. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Так, судом встановлено, що 31 жовтня 2007 року відповідач та [PERSON] уклали між собою кредитний договір №014/0009/82/43197 відповідно до якого позичальник отримав кредит у сумі 215 000 грн. строком до 30 жовтня 2017 року зі сплатою 13,5 % річних (а/с 6). Згідно вимог ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Судом встановлено, що 01 листопада 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено іпотечний договір № 011/0009/22259 в забезпечення виконання вимоги іпотеко держателя, що витікають з кредитного договору №014/0009/82/43197 від 31.10.2007 року, укладеним між банком та [PERSON] Відповідно до п. 1,2 вказаного іпотечного договору забезпеченням кредитного договору є земельна ділянка, яка розміщена в [ADDRESS], з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за кадастровим номером [NUMBER]. У відповідності до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця,згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO], [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Зобов'язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов'язаним з особою кредитора. Так, зобов'язання за кредитним договором не є таким, що тісно пов'язане з особою, а тому допускає правонаступництво. Зі змісту ст.ст. 1218, 1282 ЦК України вбачається, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Відповідно до ст.ст. 10,60 ЦПК України обов'язок доказування покладається на сторін, проте представником відповідача не надано суду належних та допустимих доказів наявності спадкоємців майна померлого Коломійчука М.С, які являються його правонаступниками у зобов'язанні, яке забезпечене спірним іпотечним договором. Як вбачається зі змісту ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Окрім того, як вбачається зі змісту п. 8.5 іпотечного договору, іпотека зберігає силу у випадку, коли у встановленому законом порядку відбувається переведення іпотекодавцем боргу за кредитним договором на іншу особу. Відступлення прав за цим договором здійснюється іпотекодержателем без необхідності отримання згоди іпотекодавця, за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за кредитним договором. Відступлення прав іпотеко держателем за цим договором здійснюється за правочином про відступлення прав, який підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку (якщо така реєстрація була проведена). Іпотекодержатель зобов'язаний письмово у п'ятиденний строк повідомити іпотекодавця про відступлення прав за цим договором і права вимоги за кредитним договором. Проте за результатами розгляду даної справи судом не здобуто та сторонами не надано належних та допустимих доказів наявності обставин передбачених п. 8.5 іпотечного договору, які зумовлюються продовження дії основного зобов'язання після смерті боржника та відсутності його спадкоємців. У випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обов'язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі (пункт 5 статті 1219, стаття 1282 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником. За таких обставин суд приходить до висновку, що основне зобов'язання припинене, внаслідок чого з врахуванням положень ст. 3,17 Закону України «Про іпотеку» слід визнати припиненим іпотечний договір №011/0009/22259 від 01.11.2007 року. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. На підставі вище викладеного, ст.ст. 1,3,17 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 11, 52, 523, 546, 608, 1218, 1222, 1282 ЦК України,

Outcome: approved