overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивачка звернулася 22.11.2013 року до Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Орловської сільської ради Ясинуватського району Донецької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] померла її бабуся - [PERSON], [INFO], яка постійно мешкала за адресою: [ADDRESS]. Після її смерті залишилась спадщина, яка складається з: земельної ділянки, розташованої на території Орловської сільської ради для ведення товарно-сільськогосподарського виробництва, розміром 8,890 га. У встановлений законом термін, [PERSON] звернулася до Авдіївської державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі. В теперішній час вона звернулася до державного нотаріуса Авдіївської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Державний нотаріус виніс постанову про відмову видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю оригінала державного акту на земельну ділянку, що належала [PERSON], її бабусі. Оригінал постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії знаходиться у державного нотаріуса, дана обставина виникла внаслідок того, що всі документи згоріли під час пожежі, в якої трагічно загинула бабуся та її батько. Отримати дублікат державного акту на земельну ділянку в теперішній час не може через відповідні зміни у законодавстві, тому фактично вона позбавлена можливості отримати спадщину належним чином. Позивачка просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 8,890 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Орлівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області, після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Представник позивачки [PERSON] підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача Територіальної громади в особі Орловської сільської ради Ясинуватського району Донецької області у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти задоволення позову. Суд, розглянувши заяву представника відповідача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивачка звернулася 23.05.2014 року до суду з позовом до [PERSON] і просить розірвати шлюб з відповідачем, в якому вони знаходяться з 04.11.2006 року, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через те, що вони мають протилежні погляди на шлюб та сім'ю, відсутнє взаєморозуміння, між ними постійно виникали сварки, які негативно впливали на психічний стан їх дітей. Фактичні сімейні відносини між сторонами, ведення сумісного господарства і спільне проживання припинені, подальше подружнє спільне життя не можливе. За таких обставина [PERSON] вважає, що її шлюб з [PERSON] носить формальний характер, подальше його збереження та примирення з відповідачем неможливе, і підлягає розірванню, спорів щодо майна між сторонами немає. Від шлюбу мають малолітні дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з матір'ю. В судове засідання 23.06.2014 року з'явилась позивачка [PERSON], позовні вимоги підтримала та просили шлюб між сторонами розірвати, залишити проживати дітей з матір'ю, прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишити [PERSON] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що з травня 2013 року вони разом з позивачкою не проживають, спільне господарство не ведуть. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.11.2006 року між сторонами укладений шлюб, який зареєстрований в Першому відділі реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м.Одеси.(а.с. 3) Від шлюбу подружжя має двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], про що свідчить відповідне свідоцтво серії [NUMBER] від 30 березня 2007 року та [PERSON], [INFO] року , про що свідчить відповідне свідоцтво серії [NUMBER] від 02 серпня 2008 року.(а.с. 7-8) В судовому засіданні встановлено, що примирення між сторонами неможливо, у зв'язку з тим, що подружні стосунки між сторонами припинені з 2013 року, спільне господарство сторони не ведуть. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні відносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер і тому підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивачка звернулася 24.03.2015 року до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1 000,00 доларів США щомісячно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач є батьком дитини, добровільної допомоги на утримання сина не надає. У судове засідання позивачка подала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала і просила суд задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, про що не заперечувала позивачка. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов підлягає задоволенню частково. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідач у справі приходиться батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч. 1 ст. 183 СК України, визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, приймаючи до уваги: те, що батьки в рівних частках зобовязані утримувати дитину, а також матеріальне положення обох сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню та стягненню з відповідача аліментів в розмірі 2 000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та згідно ст. 9 Закону України Про судовий збір, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 гривень із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. Згідно ч.2 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 191 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Позивачка звернулася 24.09.2014 року до суду з позовом про визнання за нею права власності на домоволодіння [ADDRESS] В позовній заяві позивачка послалась на те, що [INFO] року померла її рідна матір [PERSON] і після її смерті вона є єдиним спадкоємцем майна по заповіту. Після смерті матері залишилося спадкове майно, яке вона фактично прийняла, на спадок було видано свідоцтво на право на спадщину за заповітом, крім будинку з господарськими будівлями, на який не має правовстановлюючих документів і на який вона не може отримати свідоцтва на право власності. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, та суду пояснив, що в зв'язку з тим, що правоустановчих документів на будинок за час життя спадкодавця не було виготовлено, просить суд визнати за позивачкою право власності на дане домоволодіння з господарськими спорудами, так як вона є єдиним спадкоємцем по заповіту. Представник відповідача Борисівської сільської ради до суду надав заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, відповідно копії свідоцтва про смерть встановлено, що [INFO] року померла її рідна матір [PERSON]. А.с. 4. Відповідно довідки КП «Ізяславське районне БТІ» правовстановлюючі документи на житловий будинок, 1979 року побудови, відсутні. Технічний паспорт виготовлено в 2013 року. А.с. 12-15. Відповідно довідки Борисівської сільської ради встановлено, що на день смерті, [PERSON] проживала була зареєстрована [PERSON] Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі встановлено, що після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 55699516 від 06.02.2014 року. А.с. 8. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що за життя спадкодавцем не було у відповідності до закону належним чином оформлено документів на його майно, що перебувало в його власності, а тому можливість прийняття спадщини нотаріально втрачена Громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах , що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, за таких обставин, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення в повному обсязі. Інших спадкоємців, які б мали право на рівні позивача право на спадок, в судовому засіданні не встановлено. На підставі та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивачка звернулася 26.05.2016 року до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1 500,00 гривень щомісячно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач є батьком дитини, добровільної допомоги на утримання сина не надає. У судове засідання позивачка подала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала і просила суд задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України, про що не заперечувала позивачка. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов підлягає задоволенню частково. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідач у справі приходиться батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч. 1 ст. 183 СК України, визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, приймаючи до уваги те, що батьки в рівних частках зобовязані утримувати дитину, а також матеріальне положення обох сторін, суд вважає, що заявлений позов слід задовольнити повністю та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1 500,00 гривень щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та згідно ст. 9 Закону України Про судовий збір, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. Згідно ч.2 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивачка звернулася 26.08.2015 року до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1\~000,00 гривень щомісячно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач є батьком дитини, добровільної допомоги на утримання сина не надає. У судове засідання позивачка подала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала і просила суд задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, про що не заперечувала позивачка. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов підлягає задоволенню частково. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідач у справі приходиться батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч. 1 ст. 183 СК України, визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, приймаючи до уваги: те, що батьки в рівних частках зобовязані утримувати дитину, а також матеріальне положення обох сторін, суд вважає, що заявлений позов слід задовольнити повністю та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1 000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та згідно ст. 9 Закону України Про судовий збір, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 гривень із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. Згідно ч.2 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивачка звернулася 27.12.2016 року до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх неповнолітньої дитини - [PERSON]([INFO]) в розмірі 2 000,00 гривень щомісячно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач є батьком дитини, добровільної допомоги на утримання сина не надає. У судове засідання позивачка подала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала і просила суд задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.224,225 ЦПК України, про що не заперечувала позивачка. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідач у справі приходиться батьком неповнолітньої дитини - [PERSON]([INFO]), що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України, кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і(або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку(доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1 ст.183 СК України, визначається судом. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, приймаючи до уваги те, що батьки в рівних частках зобов'язані утримувати дитину, а також матеріальне положення обох сторін, суд вважає, що заявлений позов слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 2 000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судових збір у розмірі 551,2 гривень. Згідно ч.2 ст.367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. На підставі ст.ст.180,181,182,191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Позивачка звернулася 28.03.2016 року до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1 000,00 гривень щомісячно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі позивачка перебувала у цивільному шлюбі. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач є батьком дитини, добровільної допомоги на утримання сина не надає. У судове засідання позивачка подала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала і просила суд задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України, про що не заперечувала позивачка. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов підлягає задоволенню частково. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідач у справі приходиться батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч. 1 ст. 183 СК України, визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, приймаючи до уваги те, що батьки в рівних частках зобовязані утримувати дитину, а також матеріальне положення обох сторін, суд вважає, що заявлений позов слід задовольнити повністю та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1 000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та згідно ст. 9 Закону України Про судовий збір, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. Згідно ч.2 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

Позивачка звернулася 28 квітня 2015 року до Любашівського районного суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що вона проживала у цивільному шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання в шлюбі мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Позивач просила: стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки [PERSON], [INFO] до досягнення нею повноліття. Позивач надала суду заяву, в якій повністю підтримала свої вимоги. Відповідач в судове засіданні не з'явився, хоча був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню виходячи зі слідуючого. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із свідоцтва про народження [PERSON] видно, що вона народилась [INFO] року, її матір'ю є позивач по справі, а батьком зазначений [PERSON] (а.с. 3). За таких обставин, позивач не надала суду доказів, що відповідач є батьком [PERSON], так як в свідоцтві про її народження батьком зазначений [PERSON]. Будь-яких інших доказів позивачкою не надано. Тому, в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання [PERSON] належить відмовити повністю.

Outcome: dismissed