Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Орган реєстрації при виконавчому комітеті Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області\~ про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що вона є власницею будинку, що розташований за адресою: с. Орестопіль, вул. Набережна, 12, Покровський район, Дніпропетровська область. Право власності на вказаний житловий будинок підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав від 04.10.2017 року, номер запису про право власності - 22663829. За вказаною вище адресою зареєстрований її колишній чоловік [PERSON], [INFO], але фактично з жовтня 2014 року за даною адресою не проживає. Таким чином необхідно визнати відповідача [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: с. Орестопіль, вул. Набережна, 12, Покровський район, Дніпропетровська область. Розгляд справи здійснювався на підставі ст. 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, так як клопотання будь-якої зі сторін про інше відсутні. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 280,287,288 ЦПК України - заочно. Третя особа подала до суду заяву, в якій прохає справу розглянути без представник органу реєстрації виконавчого комітету Покровської селищної ради та прийняти рішення на розсуд суду, відповідно до вимог чинного законодавства України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.10.2017 року являється власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: вул. Набережна, 12, с. Орестопіль, Покровський р-н, Дніпропетровська обл. (а.с.3-4). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії І-КИ №388005 від 19.09.2017 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 19 вересня 2017 року. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 9). З копії акту обстеження на предмет підтвердження факту проживання [PERSON]А від 16.03.2018 року [PERSON] дійсно зареєстрований в [INFO] в домогосподарстві [PERSON] Але з жовтня місяця 2014 року фактично не проживає. (а.с.7). Отже, позивачка, відповідно до ст. 12 ЦПК України, довела за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 76-78 ЦПК України, зазначені обставини, того, що у будинку за адресою: Дніпропетровська обл., Покровський р-н, с. Орестопіль, вул. Набережна, 12, відповідач не проживає з жовтня місяця 2014 року. За приписами ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Як вбачається з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Зі змісту ст.\~391\~ЦК України вбачається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки позивачка, як встановлено судом, є власником житла, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми ст. 405 ЦК України. Так, у відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування ним при його відсутності без поважних причин понад один рік. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття її з реєстрації за цим приміщенням відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. \~\~ \~\~

Outcome: approved