Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, та позовні вимоги обґрунтовує тим, що працює в ПАТ «СМНВО». Відповідач у встановлені чинним законодавством України строки не виплачує заробітну плату. Відповідно до ч.1 ст.115 Кодексу законів про працю України заробітна плата повинна виплачуватися регулярно в робочі дні в терміни встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць. Заборгованість відповідача перед позивачкою по заробітній платі за період з січня 2018 р. по березня 2019 р. становить 44266 грн. Тому позивачка просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі за період з січня 2018 р. по березня 2019 р. в розмірі 44266 грн. Позивачка, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Представник відповідача, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов та заперечення проти позову суду не надав. Судом встановлено,\~що позивачка працює у ПАТ «СМНВО», що підтверджується копією трудової книжки. Відповідач у встановлені чинним законодавством України строки не виплачує заробітну плату позивачу. Відповідно до розрахункового листа за березень 2019 р. по цеху №994, який знаходяться в матеріалах справи, заборгованість відповідача перед позивачкою по заробітній платі за період з січня 2018 р. по березня 2019 р. становить 44266 грн. Між сторонами склалися правовідносини, що виникають із укладення трудового договору, і регулюються нормами КЗпП України. Зокрема, за ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Згідно зі ст.ст.12-13 та 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до вимог ч.2 ст.229 ЦПК України, докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення. Статтею 83 ЦПК України передбачено, що позивач … повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються… Тому докази не надані сторонами суду першої інстанції не можуть в подальшому подаватись судам інших інстанцій і такі докази не можуть бути покладені в основу їхніх рішень. Отже, вирішуючи позов у межах заявлених вимог суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення невиплаченої заробітної плати підлягають задоволенню. Оскільки відповідач не виплачує позивачці належну до сплати суму заробітної плати за період з січня 2018 р. по березня 2019 р. в розмірі 44266 грн., то вказана сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved