Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з дійсним позовом і в його обґрунтування пояснила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 23.09.2005 р. Шлюб зареєстровано відділом РАЦС Лисичанського МУЮ у Луганській області, під записом № 557. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] Однією родиною подружжя не проживають з жовтня 2015 року. Причиною розпаду родини послужило те, що між сторонами виникли сварки та непорозуміння, відповідач зловживає спиртними напоями та проявляє агресію. Позивачка вважає, що збереження сім'ї не можливе і просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить справу розглянути за її відсутністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Усудове засідання відповідач не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, у встановленому законом порядку, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивачка не заперечує проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки законі, обґрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. 23.09.2005 р. одружилися [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 23.09.2005 р. відділом РАЦС Лисичанського МУЮ у Луганській області, під записом № 557. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище: дружині - [PERSON]. Від сумісного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 17.02.2006 р. відділом РАЦС Лисичанського міського управління юстиції Лисичанського МУЮ у Луганській області під записом № 135 та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 05.07.2011р. відділом ДРАЦС Лисичанського міського управління юстиції Лисичанського МУЮ у Луганській області під записом № 478. Неповнолітні діти залишаються проживати з матір'ю. Спільно сторони не проживають з жовтня 2015 року, між позивачкою та відповідачем виникли сварки та непорозуміння, відповідач зловживає спиртними напоями. Позивачка на примирення з відповідачем не згодна і наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суперечки про розділ майна між сторонами не має. На підставі викладеного,

Outcome: approved