Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з даним позовом про надання їй дозволу на виготовлення проїзних документів та виїзд дитини за кордон. В позовній заяві позивачка посилається на те, що перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 29.04.2014 року, який було укладено у Липчанській сільській раді Хустського району за актовим записом №6. Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Сімейне життя сторін не склалося і на даний час шлюб між сторонами розірвано згідно рішення Хустського районного суду. Тривалий час сторони не проживають разом, їхня дочка [PERSON] проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні та забезпеченні. Відповідач не бере участі у вихованні дочки та не надає матеріальної допомоги на її утримання. Дочка часто хворіє в зимовий період та лікарем рекомендовано оздоровлення та відпочинок на морі. Позивачка запланувала поїздку разом з дочкою на відпочинок на морі, для чого їй необхідно отримати згоду від батька дитини на виїзд дитини за кордон. Однак коли позивачка звернулася до відповідача для отримання від нього відповідного дозволу, відповідач категорично їй відмовив. Позивачка вважає, що такі дії відповідача обмежують права дитини. На підставі наведеного позивач просить суд постановити рішення, яким надати їй дозвіл на виготовлення необхідних документів для виїзду за кордон на ім»я неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] - без згоди батька; надати дозвіл на вивезення та виїзд за кордон неповнолітньої доньки: [PERSON], [INFO], в супроводі матері або уповноваженої нею особи - без згоди батька. В судове засідання представник позивача [PERSON] подала заяву з клопотанням проводити розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - шляхом публікації оголошення в газеті «Новини Закарпаття» №38(4653) від 30.05.2017 року. Подав до суду письмове заперечення на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи - Хустського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Враховуючи наведене, відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права і взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, у відсутності відповідача [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини /а.с.6/ та довідкою виданою виконавчим комітетом Липчанської сільської ради №115 від 30.01.2017 року /а.с.8/. Дочка сторін [PERSON] проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач не бере участі у вихованні дочки та не надає матеріальної допомоги на її утримання. Дитина часто хворіє в зимовий період та лікарем рекомендовано оздоровлення та відпочинок на морі. Позивачка запланувала поїздку разом з дочкою на відпочинок на морі, для чого їй необхідно отримати дозвіл від батька дитини на виїзд дитини за кордон. Однак відповідач не дає згоди на виїзд дочки на кордон, не наводячи при цьому жодних підстав в обґрунтування своєї відмови. Позивачка вважає, що такі дії відповідача обмежують права дитини. З вказаних підстав та в інтересах дитини, позивачка просила суд постановити рішення про задоволення її позовних вимог. Під час розгляду справи судом не встановлено яких-небудь обмежень для реалізації права позивача щодо виїзду її з неповнолітньою дитиною за кордон. Дані правовідносини регулюються Законом України «Про порядок виїзду з України, в'їзду в Україну громадян України», Цивільним кодексом України та Сімейним кодексом України. У відповідності до ч.2 ст.154 СК України: батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень. У відповідності до ч.3 ст.313 ЦК України: фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Крім цього, згідно ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України, в'їзду в Україну громадян України»: за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Виходячи із зазначеного та враховуючи те, що батько неповнолітньої дитини добровільної згоди на її виїзд безпідставно не надає, не приймає участі в утриманні та вихованні дитини, суд приходить до висновку про можливість надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон та виготовлення проїзних документів.

Outcome: approved