Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) з [PERSON] щомісячно, на утримання доньки, мотивуючи свої вимоги тим, що 30 вересня 2006 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1744, був зареєстрований шлюб між сторонами. У шлюбі народилась донька - [PERSON], [INFO]. У свідоцтві про народження доньки батьком записаний [PERSON]. Донька проживає разом з [PERSON] та знаходиться на її утриманні та вихованні. Як зазначила позивачка, знаючи, що малолітня донька потребує постійної батьківської уваги та допомоги, відповідач належної матеріальної допомоги не надає. Позивач вказує, що між сторонами сімейне життя не складається, сторони спільного господарства не ведуть та шлюбні відносини не підтримують. Примирення між ними не можливе. Шлюб фактично розпався та носить формальний характер, тому підлягає розірванню. Позивачка також просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно на утримання [PERSON], [INFO], до її повноліття, тобто до [INFO]. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, підтримала позов повністю, просила задовольнити позовні вимоги. (а.с 28). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав частково, а саме: на розірвання шлюбу згоден, сплачувати аліменти згоден, однак в меншому розмірі ніж просить позивачка. (а.с. 29). На примирення сторони не згодні, прохають суд шлюб розірвати. Відповідно до ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою в судове засідання усіх осіб, які приймають участь в справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно до вимог ч.4 ст. 174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З,ясував та проаналізував обставини та матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову частково. Судом встановлено, що 30 вересня 2006 року сторони зареєстрували шлюб у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1744. (а.с.3). У шлюбі народилась донька - [PERSON], [INFO]. (а.с.4). Донька проживає разом з [PERSON] та знаходиться на її утриманні та вихованні. Сторони на примирення не згодні, збереження сім,ї є неможливим. Відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання доньки, але не в заявленому позивачкою розмірі. У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст. 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов'язку її утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на їх утримання. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із штампом суду на позовній заяві, позивач подав її 30 листопада 2015 року. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти потрібно стягувати з відповідача, починаючи з 30 листопада 2015 року. Оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім'ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам їхньої дитини, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб між [PERSON] до [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню. Враховуючи матеріальний стан сторін, з врахуванням встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей, суд вважає можливим, не порушуючи права сторін, стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання доньки аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, з індексацією відповідно до закону, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до її повноліття. Також, відповідно до положення ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача в доход держави судовий збір у розмірі 487 гривень 20 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: partial