Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від його доходу (заробітку) щомісячно, але не менш 30% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. Позивачка зазначає, що 12.02.2015 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Її дошлюбне прізвище - [PERSON]. Від цього шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося. В теперішній час вона подала до суду заяву про розірвання шлюбу в установленому законом порядку. Ні в неї, ні у дітей немає нерухомості, зареєстрованої на їх ім'я. а також не має вкладів в банках. Відповідач на утримання дітей не надає ніякої допомоги. Відповідач знаходиться в зоні АТО, зараз ніде не працює. Стягнення за іншими виконавчими документами з доходів відповідача не проводяться. Тому позивачка вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання своїх неповнолітніх дітей. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином. Про причини неприбуття в судове засідання відповідач суд не повідомив та від нього не надходило заяв про слухання справи за його відсутності. За таких обставин суд на підставі ч.4 ст.169 розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що з 12.02.2015 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.5). Від цього шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.6-7). Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні, що підтверджується довідкою Новгородківської сільської ради № 302 від 22.03.2017 року (а.с.8). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть. Відповідач добровільно не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання дітей. За наданими позивачкою відомостями, відповідач є працездатним та має можливість надавати таку допомогу, інших утриманців немає, відрахувань за іншими виконавчими документами з його доходів не здійснюється. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При вирішенні питання щодо визначення розміру аліментів, суд враховує вимоги ч.ч.1,2 ст. 183 СК України, за якою, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а в разі стягнення аліментів на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідач не надав суду заперечень на позов та доказів, які б спростовували обставини, викладені позивачкою, тому суд вважає достатніми надані нею докази та вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Враховуючи викладене, суд вважає що вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання дітей є законними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає необхідним відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір». Стягнення аліментів слід здійснювати відповідно до вимог ч.1 ст.191 СК України з дня звернення позивачки до суду з даним позовом, тобто з 23 березня 2017 року та до досягнення дітьми повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved