Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований 09.09.2006 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Карлівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №99. Позивачка посилається на те, що подружні стосунки між нею та відповідачем припинені через втрату почуття поваги та кохання, примирення є неможливим. Від спільного подружнього життя сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які після розірвання залишаться проживати з матір`ю. Спору щодо поділу майна між сторонами немає. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності і зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Клопотання про розгляд справи за його відсутності, відзиву на позов, від відповідача до суду не надходило, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Згідно з положеннями ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3 ст. 105 СК України, визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09.09.2006 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Карлівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №99 (а.с.11). Від спільного подружнього життя сторони не мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.3,4), які після розірвання залишаться проживати з матір`ю. Подружні стосунки між сторонами припинені, сім`я фактично розпалася; відновлення подружніх стосунків позивач не бажає. Спору щодо поділу майна між сторонами немає. Врахувавши вищевикладене, суд вважає, що є передбачені законом підстави для розірвання шлюбу між сторонами. Скориставшись правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, яке встановлене ст. 113 СК України, позивачка вирішила не змінювати прізвище на дошлюбне. У порядку визначеному ст.141 ЦПК України, з відповідача на корсить позивачки підлягає стягненню сума сплаченого нею судового збору. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved