Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом , при цьому в судовому засіданні пояснила, що вона з 3 серпня 2002року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу народилося двоє синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] З січня 2014р. вони з відповідачем не підтримують сімейно-шлюбні відносини, проживають окремо. Вона подала до суду позов про розірвання шлюбу. З січня 2014року відповідач перестав надавати на дітей матеріальну допомогу, а тому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей 50% від щомісячного доходу на утримання дітей, до виповнення старшому сину 23 років. Відповідач позов визнав частково. Посилався на те, що вимоги щодо стягнення суми аліментів до досягнення старшим сином 23 річного віку, станом на сьогоднішній день є недоцільним, оскільки дитина є ще неповнолітньою. Крім того, він отримує маленьку заробітну плату, утримує батька, пенсійного віку та вимушений орендувати кімнату, яку також оплачує. А тому погоджується сплачувати лише 30% від доходів до досягнення дітей 18 річного віку. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 3 серпня 2002року. Від спільного проживання народилося двоє дітей сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, не ведуть спільного господарства. Проживають за різними адресами. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що діти знаходяться на утриманні позивачки, проживають разом з нею. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що він періодично забирає дітей до себе, проводить з ними час, оскільки судом достовірно встановлено, що на даний час діти проживають постійно разом з позивачкою. Інших рідних дітей у відповідача немає. Він аліментів нікому не сплачує. Позивачка як мати неповнолітніх дітей вправі отримувати аліменти від відповідача в офіційному у встановленому Законом порядку. Суд, при визначенні розміру аліментів враховує згідно ст.182 Сімейного Кодексу України матеріальне становище дітей, які проживають разом з матір'ю. Також суд враховує стан матеріального становища сторін. Відповідач немає інших дітей і аліментів не сплачує. В той же час орендує кімнату, отримує щомісячно заробітну плату в розмірі 1453грн., що підтверджується довідкою з місця роботи відповідача. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В той же час суд не приймає до уваги посилання позивачки на те, що аліменти мають стягуватися з відповідача до виповнення старшому сину 23 років, оскільки дані вимоги заявлені передчасно з урахуванням того, що діти є неповнолітніми і відповідно питання щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини вирішується з урахуванням положень ст.199 Сімейного Кодексу України, норми якої передбачають сплату аліментів у разі навчання повнолітніх дітей і у разі , якщо діти потребують матеріальної допомоги, а батьки відповідно можуть надавати таку матеріальну допомогу. У зв'язку з чим , суд,

Outcome: approved