Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є її батьком. Рішенням від 12 грудня 2005 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 125 грн. , щомісячно. В подальшому рішенням Роменського міськрайонного суду від 22.11.2017 року був змінений розмір та спосіб стягнення аліментів до 1 / 4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до її повноліття. В даний час вона повнолітня , але продовжує навчання в Сумському державному педагогічному університеті ім.. [PERSON] на 1 курсі денного відділення. Вона самостійно заробітку не має, тому потребує батьківської матеріальної допомоги. Її мати не може самостійно належним чином забезпечувати її всім необхідним для забезпечення можливості продовжувати навчання. Відповідач офіційно працює та отримує заробітну плату. Тому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1 / 4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня предявлення цього позову по час закінчення нею навчання , але не більше як до 23 років. В підготовче засідання позивачка не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовільнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав та погодився сплачувати аліменти дочці яка продовжує навчання в розмірі 1 / 4 частини його доходу. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку відповідача, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У пункті 20 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №3\~від 15\~травня 2006\~року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу\~України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Повноваження сторін на вчинення дій по визнанню позову судом перевірені. Відповідач не обмежений в цивільній процесуальній дієздатності, а тому розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, включаючи і право на визнання позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб і є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов. З відповідача на користь держави підлягає стягненню 768,40 гривень судового збору. Згідно вимог ст.. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за місяць.

Outcome: approved