Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Просила визнати за нею право власності на самочинно збудований житловий будинок, що розташований за адресою: м. Гадяч, вул. Дзержинського, 8 Полтавська область. В обґрунтування позову зазначила, що звернувшись до Департаменту ДАБІ у Полтавській області, щодо прийняття в експлуатацію житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами їй було відмовлено, у звязку з самочинним будівництвом, тому вона змушена звернутися до суду для вирішення питання визнання права власності на самочинне будівництво. У судове засідання позивачка та представник позивачки не зявилися, надали до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, заявлені вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити. Представник відповідача - Гадяцької міської ради Полтавської області у судове засідання не з'явився, надав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Представники третіх осіб у судове засідання не з'явилися, надали заяви про визнання позовних вимог та розгляд справи без їх участі. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням виконкому Гадяцької міської ради від 17.03.1994 року за №64-5 громадянам [PERSON] та [PERSON] надано дозвіл на будівництво нового житлового будинку по вул. Дзержинського, 8 в м. Гадяч Полтавської області (а.с.9). Схему привязки будівництва нового житлового будинку погоджено головним архітектором району. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] є власником вищевказаної земельної ділянки ( а.с.14). 16.10.1997 року рішенням виконкому Гадяцької міської ради за № 357-171 [PERSON] та [PERSON] передано у безоплатну приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 1358 кв.м. по вул. Дзержинського, 8 в м. Гадяч Полтавської області (а.с.11). У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі 08.12.1998 року за №2552, спадкоємцем 2/3 частин старого будинку з допоміжними господарськими будівлями, розташованого по вул. Дзержинського, 8 після померлої 16.01.1998 року [PERSON] є [PERSON] (а.с.13). Згідно відповіді відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства та будівництва виконавчого комітету Гадяцької міської ради житловий будинок під літерою «Д-2» [PERSON] за адресою: м. Гадяч, вул. Дзержинського,8 побудований на відстані 7,0 м від сусіднього житлового будинку, що не відповідає мінімальній протипожежній відстані, що має становити 8,0 м (табл.1 додатку 3.1. ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова сільських і міських поселень»), але згідно наданої заяви [PERSON], який є власником сусіднього житлового будинку, що знаходиться в м. Гадяч по провулку Русанівському, 10, не заперечує проти позовних вимог [PERSON] Відповідно до висновків Гадяцької філії ПАТ «Полтаваобленерго», ПАТ «Гадячгаз» Гадяцького РВ Управління ДСНС України в Полтавській області самочинне будівництво здійснено без порушень. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. \~Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача знайшли своє повне підтвердження, не заперечуються відповідачем, ґрунтуються на нормах чинного законодавства, у звязку з чим підлягають задоволенню. Згідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у\~частині першій\~цієї статті. На підставі наданих документів про майновий стан позивачки, суд вважає за можливе зменшити розмір судового збору до однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня 2016 року.

Outcome: approved