Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок загальною площею 181,6 кв.м, житловою площею 106,5 кв.м з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , по праву спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , який прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивачка (дружина) та дві доньки прийняли спадщину після смерті чоловіка та батька, однак отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, що належали спадкодавцю, неможливо, так як відсутні правовстановлюючі документи. Нотаріус видав постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, що є підставою для звернення до суду. 17 березня 2020 року відповідачка [PERSON] подала відзив, у якому вказує, що у відповідності до статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, з метою реалізації та захисту своїх прав, подає цей відзив на позовну заяву та вважає, що позовна заява [PERSON] необгрунтована, зазначені в ній відомості надумані та не відповідають дійсності, вона не підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В позовній заяві [PERSON] вказує, що її чоловік, [PERSON] , помер [INFO] і на день смерті проживав в м. Києві. Також вказує, що її чоловік після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , успадкував спадщину але не оформив спадкових прав на будинок. Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б свідчили про успадкування спадщини після померлої. Позивач посилається на довідку № 379 від 23.10.2019 року, що видана Козацьким старостинським округом, однак в у вищезазначеній довідці містяться лише дані про те, хто станом на 15.04.1991 року мешкав у домоволодінні по [ADDRESS] . В позовній заяві позивач вказує на те, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла вона, [PERSON] (його дружина) та дві доньки - [PERSON] та [PERSON] , які, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, мають право на спадкове майно в рівних частинах. Однак у позовній заяві позивач [PERSON] просить визнати тільки за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] по праву спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , який прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Про інших спадкоємців, зокрема про відповідачку із сестрою, які є спадкоємцями першої черги після смерті батька [PERSON] , мова в позовних вимогах не йде. В установлений законом строк, а саме 07.09.2010 року, відповідачка також подала заяву до двадцять першої київської державної нотаріальної контори про відкриття спадкової справи після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] . А тому вона не згодна із позивачкою в частині заявлених нею позовних вимог. Тому вважає, що в даній ситуації позивачка повинна заявляти позовні вимоги про визнання за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] . Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд цивільної справи проводити за їх відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Позивач вважає, що має право на все спадкове майно тому, що фактично проживала зі спадкодавцем [PERSON] лише вона, а відповідачі були спадкодавцями першої черги, але не спілкувалися з батьком, не проживали з ним, не здійснювали догляд за ним. Представник позивача не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про місце та час розгляду справи. Відповідачка [PERSON] судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася відповідно до ч.7ст.128 ЦПК України, за зареєстрованим місцем проживання, судова повістка повернулася до суду не врученою, з відміткою про не проживання адресата. Згідно п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України, судова повістка відповідачу вважається врученою. Дій, визначених ст. 178 ЦПК України відповідачем не вчинено. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про день та час розгляду справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не повідомив суд про поважність його неявки в судові засідання, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280 ЦПК України. Враховуючи заяви сторін, суд вважає за можливе розгляд справи провести відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). Як вбачається із заповіту від 24.01.1991 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Козацької сільської ради, [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , підтверджується, що його матір`ю є [PERSON] (а.с.10). Підтвердження про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] є свідоцтво про укладення шлюбу (а.с.11). Відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Двадцять першої київської державної нотаріальної контори (на земельну ділянку), спадкова справа №327-2010, вбачається, що спадкоємці мають право на спадкове майно в рівних частинах (а.с.12). У відповідності з довідкою виконавчого комітету Бобровицької міської ради від 23.10.2019 № 377, [PERSON] на день смерті була прописана (зареєстрована) за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею на день смерті та протягом шести місяців з дня смерті за вищевказаною адресою ніхто не проживав та не був прописаний (зареєстрований). За даними Козацького старостинського округу Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області спадкодавцем [PERSON] було складено заповіт від 24.01.1991 р. за р№13 (а.с.14) Даними довідки виконавчого комітету Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області від 23.10.2019 року №379, про те, що станом на 15.04.1991 р. в домоволодінні, розташованому за адресою [ADDRESS] проживали та були зареєстровані: 1. [PERSON] (а.с.15). Довідкою виданою КП «Ніжинське міське бюро технічної інвентаризації» від 18.10.2019 року №711 встановлено, що право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] не зареєстроване (а.с.16). Постановою державного нотаріуса від 04.01.2019 року №30/02-31 Двадцять першої київської державної нотаріальної контори відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що є підставою звернутися до суду (а.с.21). Відповідно до надання інформації на запит Бобровицького районного суду Чернігівської області, Бобровицька районна державна нотаріальна контора Чернігівської області повідомляє про те, що 04.10.2008 року було заведено спадкову справу за №681/2008 після смерті [INFO] [PERSON] . 04 жовтня 2008 року із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся [PERSON] - син спадкодавця, якому рішенням Бобровицького районного суду від 03 червня 2008 року (справа № 2-420/2008р.) визначено додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] - три місяці з дня вступу рішення в законну силу. В матеріалах спадкової справи знаходиться заповіт, посвідчений Омельченко В.С. секретарем виконкому Козацької сільської ради Бобровицького району Чернігівської області 24 січня 1991 року за реєстровим № 13, в якому заповідач заповідав все своє майно [PERSON] - сину спадкодавця. [INFO] [PERSON] було видано свідоцтва про право на спадщину за законом: -на земельні ділянки під номером 1324 (одна тисяча триста двадцять чотири), площею 0,5510 га, та під номером 0586 (нуль п`ятсот вісімдесят шість), площею 2,7376 га. призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Козацької сільської ради Бобровицького району Чернігівської області; -право на майновий пай майна члена сільськогосподарського підприємства «Козацьке» реорганізованого у ТОВ «Козацьке», що знаходиться в селі Козацьке Бобровицького району Чернігівської області; -грошові вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться у філії Чернігівського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» (а.с.93). Відповідно на відповідь на запит Двадцять перша Київська державна нотаріальна контора повідомляє, що згідно матеріалів спадкової справи № 327-2010 до майна померлого [INFO] [PERSON] , 1946 року народження, спадкоємцями, які в рівних частках прийняли спадщину, є: дружина - [PERSON] , [INFO] , донька - [PERSON] , [INFO] , та донька - [PERSON] , [INFO] (а.с.95). Отже позивачці належить на праві власності лише 1/3 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, на яку і може претендувати позивачка в порядку спадкування. Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. У разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) вирішується в судовому порядку. Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, з огляду на вищевикладене, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що [PERSON] у відповідності до ст.1261 ЦК України є не єдиною спадкоємницею за законом першої черги після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , тому виходячи з цього, суд переконаний у необхідності часткового задоволення позову.

Outcome: partial