Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності та визнання особи такою, що втратила правом користування житловим приміщенням, вказавши, що їй на підставі договору дарування та виділу частки в спільному майні подружжя, посвідченого 11.12.2012р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Калініною О.В., реєстровий № 1158 належить квартира [ADDRESS]. В квартирі також зареєстрований відповідач [PERSON], колишній чоловік позивачки. Відповідач виїхав з квартири 02.04.2009 року і вивіз усі свої речі. Місце його перебування не відомо. Комунальні служби, що надають послуги, проводять нарахування за комунальні послуги на зареєстрованих осіб. Позивачці важко нести додаткові розходи по оплаті комунальних послуг, в зв'язку із чим, просить усунути їй перешкоди у користуванні власністю і визнати втративши право користування квартирою [PERSON] за вказаною адресою. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлявся, заперечень на позов не надав, у зв'язку із чим, проведено заочний розгляд справи зі згоди позивачки. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS] на підставі договору дарування та виділу частки в спільному майні подружжя, посвідченого 11.12.2012р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Калініною О.В., реєстровий № 1158 (а.с.4). ЇЇ право власності зареєстроване в ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» 12.12.2012р., реєстраційний номер 18864743 (а.с.5). В квартирі також зареєстрований відповідач [PERSON] з 22.01.2008р. по теперішній час, що підтверджується довідкою № 395 від 21.01.2015р. Центру обслуговування абонентів № 13 МКП «Основаніє» (а.с.6). Відповідач виїхав з квартири 02.04.2009 року і вивіз усі свої речі, що підтверджується актом № 16 від 24.02.2015р. Центру обслуговування абонентів № 13 МКП «Основаніє» (а.с.7). Стаття 47 Конституції України та ст. 9 ЖК України передбачають, що кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користуванням інакше ніж з підстав і в порядку визначеним законом. Право на повагу до житла гарантує і ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У передбачених законом випадках, зокрема, ст.ст. 156, 157 ЖК України, обмеження права власності можуть мати місце. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Таким чином, право члена сімї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Згідно ст. 405 ЦК України право користування житлом надається лише члену сімї власника. Оцінивши наведені обставини справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном та визнання відповідачки такою, що втратила право користування житлом.

Outcome: approved