Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом зняття з реєстрації місця проживання відповідача [PERSON] та позбавити його права користування і виселити з квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що на підставі договору дарування від 13.12.2007р. вона є власником квартири [ADDRESS]. Ця квартира була подарована позивачці її тіткою [PERSON] Після укладання договору дарування у позивачки з [PERSON] була домовленість про те, що вона разом зі своїм чоловіком [PERSON] кілька місяців поживуть у подарованій позивачці квартирі, а потім переїдуть до іншого помешкання. На теперішній час тітка [PERSON] з квартири виїхала та змінила адресу реєстрації, а її чоловік [PERSON] продовжує бути зареєстрованим і проживає в квартирі. Добровільно залишити квартиру він не бажає. Позивачка ніколи не проживала у подарований їй квартирі, не є членом сім'ї відповідача та не вела з ним спільне господарство. Проживання та реєстрація відповідача в квартирі позбавляє позивачку можливості повноправно здійснювати свої права власника, на власний розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним їй майном, тому позивачка змушена звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечував, вважає, що не має ніяких підстав виселяти його з квартири. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 13.12.2007року. [PERSON] квартиру [ADDRESS] подарувала її тітка [PERSON]. В квартирі [ADDRESS] зареєстрований відповідач [PERSON]. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, на зміст права власності не впливають місце проживання особи і місце розташування майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. [PERSON] зареєстрований в квартирі [ADDRESS], після укладання шлюбу 30.04.1999 р. [PERSON]. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є чоловіком попереднього власника квартири [PERSON], не є членом сім'ї нового власника житлового приміщення позивачки [PERSON], разом з [PERSON] вони не проживають, ніякого спільного господарства вони не ведуть, ніяких угод про порядок користування квартирою між [PERSON] та власником квартири [PERSON] не укладалось. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував що він один мешкає в квартирі [ADDRESS], його дружина, попередній власник, [PERSON] виїхала з квартири та знялася з реєстрації. В постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 р. у справі № 6-709цс16 зазначено, що згідно ст. 319 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Правова позиція Верховного суду України по справі № 6-709цс16, викладена в Постанові від 16.11.2016 р., вказує, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Отже, позивач на власний розсуд може визначити яким шляхом необхідно усунути його порушене право, обравши усунення перешкод шляхом надання постійного безперешкодного доступу та визнання осіб такими, що втратили право користування, зняття з реєстрації місця проживання. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, реєстрація відповідача [PERSON] у квартирі, яка належить позивачці, порушує її права, оскільки перешкоджає здійсненню нею права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки право власності позивачки [PERSON] на квартиру є незаперечним та таким, що набуто з правових підстав, відповідач [PERSON] не має права перешкоджати позивачці у користуванні та розпорядженні своїм нерухомим майном, відповідач втратив право користування квартирою, у зв'язку із чим підлягає виселенню. При таких обставинах суд приходить до висновку, що слід усунути перешкоди [PERSON] у користуванні квартирою [ADDRESS], шляхом зняття відповідача [PERSON] з реєстрації місця проживання та виселення відповідача з квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки сплачений судовий збір.

Outcome: approved