Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON] до Органу опіки та піклування Черкаської міської ради, треті особи: Шполянська спеціалізована школа-інтернат І-ІІ ступенів Черкаської обласної ради, Канівська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів Черкаської обласної ради про повернення вилученої дитини. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що вона є біологічною матір'ю неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.12.2011 року було відібрано малолітніх [PERSON] та [PERSON] від неї без позбавлення батьківських прав та стягнуто аліменти на дітей. Після прийняття судом рішення про відібрання дітей від матері, діти були влаштовані до відповідних навчальних закладів на повне державне утримання. У липні 2013 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Черкаської міської ради в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до позивачки про позбавлення батьківських прав. Проте 27.09.2013 року апеляційним судом Черкаської області рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.09.2013 року залишено без змін. Позивач зазначає, що наразі обставини її життя змінилися, вона веде добропорядний спосіб життя, має житло та можливість матеріально забезпечувати дитину. За таких обставин, враховуючи, що обставини її життя докорінно змінилися, просила суд повернути їй для виховання та спільного проживання неповнолітніх дітей. Заявою від 31.01.2014 року [PERSON] доповнила позовні вимоги та просила окрім повернення їй неповнолітніх дітей ([PERSON] та [PERSON]), звільнити її від зобов'язання сплачувати на їх утримання аліменти. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задовольнити та повернути їй неповнолітню [PERSON], [INFO] року народження, та неповнолітнього [PERSON], [INFO] року народження, оскільки має бажання та можливість належним чином виконувати свої батьківські обов'язки, має власне житло, яке відповідає санітарно-гігієнічним нормам, стала на шлях виправлення та має стабільний дохід. Представник відповідача за довіреністю - Молчанович Н.О. в судовому засіданні позов визнала, проти позову не заперечувала, надала суду висновок про доцільність повернення неповнолітніх дітей в родину матері [PERSON] Представник третьої особи Шполянської спеціалізованої школи-інтернат І-ІІ ступенів Черкаської обласної ради - Фуркало Т.В. в судовому засіданні проти позову не заперечував. В останньому судовому засіданні участі не приймав, скерував заяву про розгляд справи без участі представника. Представник третьої особи Канівської загальноосвітної школи -інтернат І-ІІІ ступенів Черкаської обласної ради Гриценко Л.А. про ти позову не заперечувала. В подальшому в судове засідання не з»явилася, скерувала до суду заяву про розгляд справи без участі представника. Суд, заслухавши думку позивачки, представника відповідача, покази свідка, вивчивши матеріали справи, араховуючи думку неповнолітніх дітей, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є матір»ю неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] року народження та сина [PERSON], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження. Батько дітей [PERSON]- помер (актовий запис про смерть від 24.03.2009 № 801 по відділу РАЦС м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції). Згідно з ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. 19.12.2011 року рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси малолітніх [PERSON] та [PERSON] відібрано від матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав та стягнуто аліменти на утримання дітей. Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 251 від 14.02.2012 року «Про влаштування малолітнього [PERSON] до державного закладу на повне державне утримання» малолітнього [PERSON] влаштовано до Шполянської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІ ступенів Черкаської обласної ради. Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 250 від 14.02.2012 року «Про влаштування малолітньої [PERSON] до державного закладу на повне державне утримання» малолітню [PERSON] влаштовано до Канівської загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІІ ступенів Черкаської обласної ради. У липні 2013 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Черкаської міської ради в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до позивачки про позбавлення батьківських прав. 27.09.2013 року Придніпровським районним судом м. Черкаси відмовлено в задоволенні позовних вимог органу опіки та піклування м. Черкаси. Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 31.10.2013 року залишено в силі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.09.2013 року. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно з ч. 3 ст. 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Судом достеменно встановлено та підтверджується договором соціального супроводу № 354 від 27.11.2013 року, що [PERSON] відвідує психолога з метою отримання консультацій стосовно особливостей виховання дітей та адаптації їх у сім'ї після тривалого перебування у інтернатному закладі. З наданих суду документів встановлено, що [PERSON] пройшла стажування на контролера КПП ПП «Комплекс безпеки «Лідер». За час даного стажування вона зарекомендувала себе з позитивної сторони, до роботи відносилася старанно, порушень трудової дисципліни не допускала. У відносинах з колегами та працівниками охороняє мого підприємства вимоглива та ввічлива. Відповідно до характеристики від 21.01.2014 року комітету самоорганізації населення мікрорайону «Богданівський», за місцем проживання громадянка [PERSON] характеризується, як доброзичлива людина, громадський порядок не порушує. Згідно з актом соціального інспектування від 26.11.2013 року, складеним працівниками Черкаського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді в квартирі, за місцем проживання заявниці зроблений частковий ремонт, облаштовані окремі спальні місця для дітей. Умови проживання задовільні, помешкання мебльоване, в наявності вся необхідна побутова техніка та продукти харчування, що підтвердив в судовому засіданні допитаний як свідок і сам фахівець з соціальної роботи [PERSON], яким разом з колегами 18.02.2014 року складено акт обстеження умов проживання № 47. Відповідно до ч.2 ст. 171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Таким чином, для запобігання порушення прав неповнолітніх дитини, зважаючи на те, що вони можуть висловити свою думку, суд, за згодою сторін прийшов до висновку, що має бути вислухана думка дітей. В судовому засіданні неповнолітня [PERSON] та малолітній [PERSON] повідомили, що мають бажання повернутися на виховання та проживання в родину матері [PERSON] Згідно з ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. З огляду на те, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини, на які посилається позивачка як на підставу своїх вимог про повернення неповнолітніх дітей, та, враховуючи, що представник відповідача в судовому засіданні зазначила про доцільність повернення дітей до матері, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки покращення стану здоров'я позивачки, наявність самостійного доходу та здатність забезпечити належні умови для проживання та виховання дітей, свідчить про те, що причини, через які були відібрані у позивачки діти, відпали, а тому позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про звільнення [PERSON] від сплати аліментів на утримання дітей, стягнутих рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.12.2011 року, слід керуватися ч. 2 ст. 188 СК України, в якій зазначено, що батьки можуть бути звільнені від обов»язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Outcome: approved