Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом про визнання за нею права власності, як за спадкоємцем за заповітом, на домоволодіння, розташоване в [ADDRESS] , що належало [PERSON] , яка померла [INFO] , посилаючись на те, що при зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини на вказане майно їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння, виданих на ім`я спадкодавця. Вказала, що спірне домоволодіння станом на 15 квітня 1991 року відносилося до суспільної групи двір колгоспника. В ньому проживала [PERSON] - голова двору, і являлася власником цього домоволодіння, однак не оформила правовстановлюючих документів. Позивачка у підготовче засідання не з`явилася, у позовній заяві просила слухати справу у її відсутності. Представник Борщівської міської ради в підготовче засідання не прибув, в поданій суду письмовій заяві позов визнає повністю та просить слухати справу в його відсутності. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Державний нотаріус Борщівської державної нотаріальної контори Дідик І.О. 26 березня 2021 року листом №252/02-14 відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , на майно яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями і надвірними спорудами, що знаходиться в селі [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищезазначений житловий будинок, та було рекомендовано позивачці звернутися до суду для визначення належності вказаного нерухомого майна померлій та наступної належності їй як спадкоємцеві за заповітом. Рішенням Циганської сільської ради Борщівського районну Тернопільської області № 88 від 30 грудня 1997 року [PERSON] передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,75 га, в тому числі 0,25 га - для обслуговування житлового будинку, який згідно довідки Борщівської міської ради №186 від 17 березня 2021 року знаходиться в [ADDRESS] . За даними технічного паспорта на житловий будинок та згідно інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна, виготовленої техніком з інвентаризації нерухомого майна ФОП [PERSON] 17 лютого 2021 року, вартість домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] становить 370122,00 грн. Житловий будинок побудовано в 1971 році, господарські будівлі і споруди побудовано в 1971-1976 роках, до складу яких входять: житловий будинок «А»; підвал «пд»; тамбур «а»; ганок «а1»; літня кухня «Б»; господарський будинок-гараж «В»; курник «в»; ворота «1»; огорожа «2»; криниця «3» і вартість яких становить 272952,00 грн. Згідно довідки Борщівської міської ради від 17 березня 2021 року №186 та копій погосподарських книг по с.Цигани Борщівського району Тернопільської області за 1991-1995 р.р., двір, що знаходиться по [ADDRESS] , і, у якому станом на 15 квітня 1991 року проживала та була зареєстрована [PERSON] відносився до категорії колгоспних дворів. Станом на 15 квітня 1991 року спадкодавець [PERSON] , як єдиний член колгоспного двору є такою, що не втратила права на частку в колгоспному дворі. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.95 № 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, спадкодавцю [PERSON] , як члену колгоспного двору, належало право власності на спірне домоволодіння. [INFO] у селі Цигани Борщівського районну Тернопільської області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 14 лютого 2000 року Циган\-ською сільською радою Борщівського районну Тернопільської області за Р № 18, за яким заповіла [PERSON] , все, належне їй на день смерті, майно. Заповіт є чинним, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 64105104 від 26 березня 2021 року. Позивачка після смерті [PERSON] прийняла спадщину, як спадкоємець за заповітом, зверну\-вшись 02 жовтня 2020 року з відповідною заявою до Борщівської державної нотаріальної контори. До майна померлої [PERSON] Борщівською державною нотаріальною конторою 02 жовтня 2020 року заведено спадкову справу № 194/2020, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадко\-вого реєстру № 64105136 від 26 березня 2021 року. 05 лютого 2021 року Борщівською державною нотаріальною конторою на ім`я позивачки видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом за № 55 на земельну ділянку площею 1,1257 га, розташовану на території Циганської сільської ради Борщівського ра\-йонну Тернопільської області, що підтверджується копією свідоцтва. Отже, позивачка [PERSON] прийняла спадщину після померлої матері [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] ), як спадкоємець за заповітом, в тому числі, належне їй на день смерті спірне домоволодіння. Інших спадкоємців, які б заявили своє право на спадкове майно, немає. Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, позов ним визнано, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Як слідує з матеріалів справи позивачем при поданні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 3701, 30 грн., що підтверджується квитанцією № 43 від 18 березня 2021 року. Представник позивачки - адвокат Дейнюк М.П., у поданому нею клопотанні, просила вирішити питання стосовно повернення надміру сплаченого судового збору у розмірі 971,78 грн, сплаченого при поданні позову. Враховуючи ту обставину, що позивачкою при подачі позовної заяви до суду сплачено 3701,30 грн., замість 2729,52 грн., поверненню підлягає зайво сплачена сума судового збору, розмір якої становить 971,78 грн. У відповідності до ч.7 ст.265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині рішення також вказується про повернення судового збору. У зв`язку з вищенаведеним, позивачці [PERSON] слід повернути зайво сплачений при поданні позовної заяви до суду судовий збір в розмірі 971,78 грн. На підставі ст.ст. 16, 25, 26, 200, 376, 392, 1223 ЦК України,

Outcome: approved