Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з даним позовом про надання їй дозволу на виготовлення проїзних документів та виїзд дітей за кордон. В позовній заяві позивачка посилається на те, що перебувала з відповідачем [PERSON] в шлюбі, який розірваний рішенням суду від 27.11.2015 року. Від даного шлюбу у них народилося двоє синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на повному утриманні та вихованні позивачки і допомоги на утримання дітей відповідач не надає. Рішенням Хустського райсуду від 27.11.2015 року присуджено до стягнення з [PERSON], в користь [PERSON], аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі по 900 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 28.09.2015 року до досягнення дітьми повнолітнього віку. Відповідач не сплачує аліментів на утримання дітей, про що свідчить довідка - розрахунок заборгованості, видана Хустським РВ ДВС від 25.01.2017 року, вих.№96. Відповідач нехтує батьківськими обов»язками і не бере участі у вихованні дітей та не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Для матеріального забезпечення дітей позивач змушена була виїхати за кордон. На сьогоднішній день вона працює в Чехії, де має гарно оплачувану роботу. Вона має можливість забезпечити дітей всім необхідним, житлом, періодично оздоровляти їх, і тому має намір виїхати з дітьми за кордон, але не може цього зробити, оскільки відповідач в добровільному порядку не надає належної згоди на виготовлення проїзних документів на виїзд їх неповнолітніх дітей за кордон. Для виїзду дітей за кордон їй необхідно виготовити відповідні документи. Вона зверталася до Хустського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області для оформлення та виготовлення паспорту для виїзду дітей за кордон, де їй було роз'яснено, що для виготовлення проїзного документу для виїзду дитини за кордон необхідна нотаріально засвідчена згода батька дитини на виїзд за кордон. Надати таку згоду у добровільному порядку відповідач не бажає. Тому вона просила суд постановити рішення, яким надати дозвіл на виготовлення необхідних документів для виїзду за кордон неповнолітнім [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], разом з матір'ю [PERSON], або у супроводі із уповноваженою нею особою без згоди та супроводу батька - [PERSON]. В судове засідання позивачка [PERSON] подала заяву з клопотанням проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки в судове засідання відповідач суд не повідомляв. Представник третьої особи - ГУ ДМС України в Закарпатській області в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Враховуючи наведене, відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права і взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, у відсутності відповідача [PERSON] Дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, сторони мають спільних неповнолітніх дітей - синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей /а.с.10-13, а.с. 15-18/ та довідкою, виданою виконкомом Вільшанської сільської ради №8 від 18.01.2017 року /а.с.20/. Рішенням Хустського райсуду від 27.11.2015 року присуджено до стягнення з [PERSON], в користь [PERSON], аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі по 900 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 28.09.2015 року до досягнення дітьми повнолітнього віку. Однак відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання дітей, про що свідчить довідка - розрахунок заборгованості, видана Хустським РВ ДВС від 25.01.2017 року, вих.№96. Відповідач нехтує батьківськими обов»язками і не бере участі у вихованні дітей та не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Для матеріального забезпечення дітей позивач змушена була виїхати за кордон. На сьогоднішній день вона працює в Чехії, де має добре оплачувану роботу. Вона має можливість забезпечити дітей всім необхідним, житлом, періодично оздоровляти їх, і тому має намір виїхати з дітьми за кордон, але не може цього зробити, оскільки відповідач в добровільному порядку не надає належної згоди на виготовлення проїзних документів на виїзд їх неповнолітніх дітей за кордон, і отримати таку згоду позивач не може. Для виготовлення проїзних документів необхідна нотаріально засвідчена заява або письмова згода батька дитини на виїзд за кордон. Отримати таку згоду у добровільному порядку від відповідача неможливо. Тому позивач просила суд постановити рішення, яким надати їй дозвіл на виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон неповнолітнім дітям разом з нею, без згоди їх батька. Під час розгляду справи судом не встановлено яких-небудь обмежень для реалізації права позивача щодо виїзду її з неповнолітніми дітьми за кордон. Дані правовідносини регулюються Законом України «Про порядок виїзду з України, в'їзду в Україну громадян України», Цивільним кодексом України та Сімейним кодексом України. У відповідності до ч.2 ст.154 СК України: батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень. У відповідності до ч.3 ст.313 ЦК України: фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Крім цього, згідно ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України, в'їзду в Україну громадян України»: за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. З врахуванням обставин справи та встановлених доказів, а також враховуючи інтереси неповнолітніх дітей сторін, забезпечення умов їх виховання, утримання та нормального розвитку в умовах сім'ї, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та доведеними, а тому даний позов слід задовольнити.

Outcome: approved