Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, яку в судовому засіданні уточнила, та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON],26.10.2010р. народження, у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку( доходу), щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати розірвання шлюбу з 18.04.2016р. та до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що 23.06.2009р. вона з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], 26.10.2010р. народження. Рішенням суду від 18.04.2016р. шлюб між ними було розірвано. Через відсутність матеріальної допомоги з боку відповідача вона знаходиться у скрутному становищі, відповідач працездатний, добровільно аліменти не сплачує, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримала, просили задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений у встановленому порядку. Від представником відповідача [PERSON] [PERSON] до суду надійшли заперечення, в яких зазначається, що [PERSON] не заперечує проти стягнення аліментів, однак просить врахувати, що у [PERSON] є батьки пенсіонери за віком та ветеранами праці, про яких [PERSON] піклується. Крім того, у [PERSON] нова сімя, де у нього народилася донька [PERSON], 27.06.2017р. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутність відповідача [PERSON] відповідно до ст.ст. 169 ЦПК України. Суд, вислухавши позивачку та її представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 23.06.2009р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. 23.06.2009р. [PERSON] та [PERSON] маю сина [PERSON],26.10.2010р. народження. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.04.2016р. шлюб між Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодуку України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів тощо. [PERSON] має батьків [PERSON] та [PERSON] які є пенсіонерами та від шлюбу з [PERSON], має доньку [PERSON], 27.06.2017р. народження. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи позицію відповідача та інтереси неповнолітньої дитини, суд задовольняє частково позовні вимоги позивачки та вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON], 26.10.2010р. народження, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку(доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.06.2017 року до досягнення сином повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання сина [PERSON], 26.10.2010р. з дати розірвання шлюбу 18.04.2016р., слід відмовити, оскільки позивачкою не доведено, що вона вживала заходів щодо добровільної сплати аліментів, що відповідач ухилявся від їх сплати. Суд стягує з відповідача [PERSON] судові витрати у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, згідно якої якщо сторону, на користь якої увалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial