Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 28.01.2008 в с. Линове Путивльського району Сумської області померла її баба [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина. За життя померла склала заповіт, яким належний їй земельний пай заповідала [PERSON], яка померла 12.01.2015 не прийнявши спадщину. До спадкового майна входить земельна ділянка на території Линівської сільської ради Путивльського району Сумської області та житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул. Першотравневій, 12 в с. Линове Путивльського району Сумської області. Будучи спадкоємцем пятої черги за законом після смерті баби [PERSON], позивачка прийняла спадщину після її смерті у додатковий строк, визначений рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 13.11.2015 (спадкова справа № 165/2015 від 23.12.2015), отримала свідоцтво про право на спадщину на окреме спадкове майно, яким є земельна ділянка площею 0,4828 га на території Линівської сільської ради Путивльського району Сумської області, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок нотаріусом позивачці було відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на нього. Посилаючись на зазначене, просила визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул. Першотравнева, 12 в с. Линове Путивльського району Сумської області, загальною площею 33,7 кв. м, житловою площею 8 кв. м, в порядку спадкування за законом після смерті баби [PERSON] Витрати по справі просила покласти на неї. В підготовче засідання позивачка не зявилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій справу просила розглядати за її відсутності, позов підтримала. Відповідач надав суду письмову заяву, в якій позов визнав і просив справу розглянути за відсутності його представника. Про правові наслідки визнання позову обізнаний. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ З огляду на матеріали справи, 28.01.2008 в с. Линове Путивльського району Сумської області померла [PERSON], баба позивачки, після смерті якої відкрилася спадщина. Позивачка є спадкоємцем пятої черги за законом після смерті баби, прийняла спадщину у додатковий строк, визначений рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 13.11.2015, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на окреме спадкове майно, яким є земельна ділянка на території Линівської сільської ради Путивльського району Сумської області. До спадкового майна також входить житловий будинок з надвірними будівлями (спорудами) загальною площею 33,7 кв. м (житловою площею 8 кв. м) по вул. Першотравневій, 12 в с. Линове Путивльського району. Разом з тим, в оформленні спадкових прав на зазначений житловий будинок позивачу було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на нього, що видно з листа нотаріуса від 30.05.2018. У той\~же час,\~убачається \~з технічного\~паспорту від\~26.04.2018\~та підтверджено\~даними \~Новослобідської сільської\~ради Путивльського\~району Сумської\~області те,\~що згаданий\~будинок садибного\~(індивідуального)\~типу,\~загальною площею\~33,7\~кв.\~м (житловою\~площею 8\~кв.\~м),\~побудований у\~1960\~році,\~з надвірними\~спорудами (будівлями),\~які рахуються\~за померлою\~[PERSON]\~згідно записів\~погосподарської книги Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області. Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966, передбачалась обовязкова реєстрація (інвентаризація) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції), тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно з п. 3.1. «Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та ІІ категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж», документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Пунктом 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 № 127 (із змінами) визначено, що не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05.08.1992. Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За правилами ч.1 ст. 1225 цього ж Кодексу право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням цільового призначення. \~\~\~ У відповідності до ч. 5 \~ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. \~ Частиною 1 ст. 1265 ЦК України визначено, що у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). В силу ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Таким чином, виходячи з наведених вимог закону та того, що спірний будинок не відноситься до самочинного будівництва та рахується за померлою згідно записів погосподарської книги, тобто входить до спадкової маси, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому може бути прийнято, що є підставою для задоволення позову. З врахуванням відповідного клопотання позивача, понесені нею витрати судом не розподіляються.

Outcome: approved