Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що вона з 18.09.2004 р. по 01.08.2007 р. перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від спільного проживання є донька [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Рішенням Ковпаківського райсуду м. Суми з [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. На сьогоднішній день відповідач матеріальної допомоги дитині не надає, аліменти не сплачує, участі у вихованні дитини не приймає, навчанням дочки не цікавиться, шкільні заходи не відвідує. Крім того з 20 серпня 2016 року по сьогоднішній день позивачка працює та мешкає на території Турецької Республіки, а саме в м. Анкара, внаслідок чого з метою покращення здоров'я та відпочинку в період зимових канікул має можливість організувати поїздку дочки до цієї держави і забезпечити їй належний побут. Оскільки термін дії попередньої заяви про надання дозволу на виїзд дитини за кордон закінчився, у жовтні 2016 року вона направила відповідачу за місцем реєстрації рекомендований лист з повідомленням, у якому просила надати дозвіл на тимчасовий виїзд дитини за межі України у 2017 році на період літніх канікул до Турецької Республіки, однак ніякої відповіді не отримала. У зв'язку з цим, позивачка просить суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі території України [PERSON], [INFO], на період з 24.12.2016 р. по 16.01.2017 р. до Турецької Республіки у супроводі матері - [PERSON], [INFO], та/або бабусі - [PERSON], [INFO], без згоди та супроводу батька - [PERSON], [INFO] Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Представник третьої особи, Служби у справах дітей Сумської міської ради, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій справу просить розглядати без його участі згідно з чинним законодавством. Суд, згідно ст. 224 ЦПК України, та враховуючи думку представника позивача, вважає за необхідне заочно розглянути справу у відсутності відповідачки, оскільки зібрано достатньо доказів щодо прав та обов'язків сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити у повному обсязі. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 01.08.2007 р. був розірваний (а.с.4-5). Від спільного проживання у сторін є дочка, [PERSON], [INFO]. (а.с.6) Позивачка разом із дочкою, [PERSON], зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. (а.с.7) Відповідач матеріальної допомоги дитині не надає, аліменти не сплачує, у вихованні дитини не приймає, навчанням дочки не цікавиться, шкільні заходи не відвідує, про що свідчить довідка про не отримання аліментів та довідка Сумської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 23 від 05.10.2016 р., в якій навчається [PERSON] (а.с.10-15). Згідно ст. 141 СК України, - батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, - батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Порядок виїзду за кордон дітей без згоди другого з подружжя (чоловіка) визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХII, постановою КМУ від 27 січня 1995 р. № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України », Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231 (із змінами). Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей. За відсутності згоди одного а батьків, виїзд неповнолітнього громадянами України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Також, відповідно до положення ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними. Відповідно до п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України виїзд за межі країни дітей, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків. Крім того, в дозволі вказується державу прямування і тривалість поїздки. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57 із змінами та доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не потрібна у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється по одному з наступних документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, в який, згідно Правил, записано дитину, яка прямує в його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлений на підставі рішення суду. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України №789 від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. У відповідності до положень ст.ст. 7, 155 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснитися всупереч інтересам дитини. Оскільки позивачкою [PERSON] доведено відповідність поїздки за кордон інтересам дітей, а саме для їх відпочинку та оздоровлення, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved