Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до ПАТ КБ «Укргазбанк» в особі відділення №291/13 АБ «Укргазбанк» про повернення коштів, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. 21 липня 2014 року [PERSON] оформила у відділенні банку картку за №4026331311214663 для отримання пенсії. З 13 січня по 19 січня 2015 року вона перебувала за кордоном де скористалася своєю карткою для оплати придбаних товарів. 22 січня 2015 року вона звернулася до відділення банку з проханням отримати довідку про рух коштів. Їй стало відомо про те, що банком з її пенсійного карткового рахунку було списано комісію за знаття коштів та безготівковий розрахунок в іноземній валюті на суму 1527,91 грн. При цьому, зняття вказаної суми було здійснено відповідачем 20 січня 2015 року, після повернення її в Україну. Крім того, саме 20 січня банком було введено нові тарифи. Вважає, що вказані кошти знято з картки 20 січня 2015 року неправомірно, адже карткою вона скористалася ще до цієї дати, а відтак сума комісії повинна бути меншою і обчислюватися по тарифах, які діяли до 20 січня 2015 року. Також, стверджує, що відповідачем всупереч вимогам п.8.3 [PERSON] комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, згідно якого інформація про застосування змін та доповнень до договору розміщується на сайті банку за 30 календарних днів до дати набуття ними чинності, не розміщено на сайті банку інформацію про впровадження нових тарифів. У звязку із цим просить суд зобовязати відповідача повернути їй кошти в сумі 1527,91 грн., які були неправомірно списані з пенсійного карткового рахунку, разом з нарахованими за цей період зберігання коштів відсотками у розмірі 10% та сумою індексу інфляції та вирішити питання судового збору. 27.04.2017 року позивачка [PERSON] уточнила позовні вимоги, просить суд зобовязати відповідача повернути їй кошти в сумі 1401,68 грн., які були неправомірно списані з її пенсійного карткового рахунку; 15% річних в розмірі 425,04 грн. та суму індексу інфляції в розмірі 780,73 грн. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги надавши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача у судове засіданні призначене на 08.06.2017 року не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про дату та час розгляду справи. Однак, у судовому засіданні 27.04.2017 року заперечила проти задоволення позову з підстав викладених у письмових заперечення, додаткового надала пояснення про те, що позивачкою не обґрунтовано суму відсотків та суму індексу інфляції, які вона просить суд стягнути із банку. Крім того, стверджує, що згідно умов договору банк має право в односторонньому порядку вносити зміни та доповнення до нього шляхом вчинення одностороннього письмового правочину банку. Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності представника відповідача, яка не з'явилася у судове засідання на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] на підставі заяви-анкети №2SS-0025111-Ф/14-LVV від 21.07.2014 року (а.с.14) приєдналася до умов договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.64-72). У відділенні банку №291/13, що за адресою м.Львів, вул.Б.Хмельницького,5 позивачка оформила картку для отримання пенсії. Згідно п.2.3 [PERSON], [PERSON] відкриває Клієнту картрахунок, номер та валюта якого вказані у підписаній Клієнтом заяві на приєднання, здійснює видачу Клієнту платіжної картки та здійснює розрахунки за операціями з використанням платіжної картки, що видані Клієнту за дебетно-кредитною схемою. В разі подання Клієнтом-пенсіонером відповідної заяви про зарахування пенсій та грошової допомоги на картрахунок, складеної та наданої на адресу відповідного підрозділу Пенсійного фонду України, [PERSON] здійснює зарахування на картрахунок, зберігання та виплату пенсій та грошової допомоги, що надходять на користь Клієнта-пенсіонера від органів Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення (п.2.4). З Виписки за договором №2SS-0025111-Ф/14-LVV за період з 01.01.2015 року по 22.01.2015 року (а.с.7-8) вбачається, що за 18 січня 2015 року та 19 січня 2015 року банком списано з карткового рахунку позивачки комісію у розмірі 30% від суми фінансової операції за зняття коштів та безготівковий розрахунок в іноземній валюті на загальну суму 1527,91 грн. Листом-відповіддю заступника директора департаменту роздрібного банкінгу [PERSON] від 30.12.2015 року (а.с.13), [PERSON] повідомлено про те, що комісію за проведену нею операцію у розмірі 30% списано у відповідності до того, що АБ «Укргазбанк» 20.01.2015 року, для врегулювання різниці курсів прийняв односторонній правочин, згідно якому була введена комісія за операціями безготівкової оплати товарів чи послуг та операції видачі готівкових грошових коштів в банківських установах та банкоматах за межами України за допомогою платіжної картки, відкритої в Національній валюті України. Вказану інформацію було розміщено на дошках оголошень, що розташовані в операційних залах відділення АБ «Укргазбанк», на офіційному веб-сайті АБ «Укргазбанк». Згідно п.4.1.7 [PERSON] комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, [PERSON] зобовязаний виконувати розрахункові/касові документи Клієнта відповідно до черговості, визначеної чинним законодавством України, дотримуючись строків їх виконання, встановлених чинним законодавством України. Виконувати розрахункові/касові документи Клієнта, які надійшли до [PERSON]: в операційний час в день їх надходження; в післяопераційний час не пізніше наступного банківського дня. Під час розрахунків в іноземній валюті/банківських металах визначити дату валютування, виходячи із строків виконання переказу, встановлених Клієнтом, але не пізніше ніж на третій банківський день після отримання [PERSON] відповідного платіжного доручення. На платіжних документах в іноземній валюті/банківських металах [PERSON] проставляє дату валютування. Як встановлено матеріалами справи, банківські операції щодо зняття готівкових коштів та безготівкового розрахунку за які відповідачем списано комісію в розмірі 30% від суми трансакцій, здійснені позивачкою до 20 січня 2015 року, а відтак у банку відсутні правові підстави застосування 30% розміру комісії. Також, у відповідності до вимог п.8.3.1 [PERSON] комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, у кожному разі вчинення [PERSON] одностороннього письмового правочину [PERSON], такий правочин публікується у газеті «Урядовий курєр» (за виключенням змін та доповнень до Тарифів) та розміщується (оголошується) на [PERSON] за 30 календарних днів до дати, з якої застосовуватимуться зміни та доповнення до цього [PERSON], та набуває чинності з дати вказаної в ньому. У судовому засіданні встановлено, що відповідачем не було виконано вимог вказаного пункту договору та не розміщено інформацію про введення комісії у розмірі 30 % від суми від суми трансакцій. Покликання представника відповідача на те, що згідно п.8.3.1 [PERSON] вправі в односторонньому порядку вносити зміни та доповнення до цього [PERSON] шляхом вчинення одностороннього письмового правочину банку не спростовує факту порушення відповідачем вказаної вище умови договору. Суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, представлений позивачкою розрахунок незаконно списаних коштів з карткового рахунку, 15% річних та суму індексу інфляції (а.с. 109-110). Судом встановлено, що до 20 січня 2015 року сума комісії від фінансової операції становила 2% і 4 долари США, саме ця ставка повинна була бути застосована банком щодо фінансових операцій здійснених позивачкою 18 та 19 січня 2015 року. Відтак, обчислюючи суму коштів, яку відповідач повинен повернути позивачці, суд виходить з наступного розрахунку. 18.01.2015 року позивачкою з картки знято кошти в сумі 100 євро, що становило 1915 грн. по курсу банку, з яких комісія банку згідно тарифу станом на 31.10.2014 року становить 2 % від суми коштів + 4 долари США, що = 101, 42 грн.; 43,93 євро, що становить 841,28 грн. по курсу банку, за які комісія не передбачена (безготівковий розрахунок); 19.01.2015 року позивачкою знято кошти в сумі 100 євро, що становить 1916 грн. по курсу банку, з яких комісія банку згідно тарифу станом на 31.10.2014 року становить 2 % від суми коштів + 4 долари США, що = 101,36 грн. Відтак, 101,42+101,36 = 202,78 грн. загальна сума комісії за платежі здійснені позивачкою 18 та 19 січня 2015 року. 1527,91 грн. (спірна сума комісії нарахованої банком за ставкою 30% в період 18 та 19 січня 2015 року) 202,78 грн. (правомірна сума комісії ) = 1325,13 грн. сума коштів, яка підлягає поверненню позивачці. 15% від 1325,13 грн. за 2015 рік становить - 198,77 грн., 1325,13+198,77=1523,90 грн. 15% від 1523,90 грн. за 2016 рік становить 228,58 грн.,1523,90+228,58=1752,48 грн. 15% за період з 22.01.2017 року по 30.05.2017 року за чотири місяці становить 87,62 грн., 1752,48+87,62=1840,10 грн. Індекс інфляції: згідно з даними Міністерства фінансів України індекси інфляції (або індекси споживчих цін) в Україні за 2015, 2016 роки, та чотири місяці 2017 року становили 139%, 156,2%, та 104,9% відповідно. Тобто, сума коштів у розмірі 1325,13 грн. за вказаний період знецінилась додатково ще на 63,86% сумарно, що у грошовому еквіваленті становить 1325,13 грн. х 0,638 = 845,43 грн. У відповідності до вимог частини 2 статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Зміст зазначеної правової норми, не передбачає вичерпний перелік таких документів, тому поряд із листами та телеграмами можуть використовуватися інші засоби звязку, наприклад електронний. Частиною 2 статті 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1\~ст. 1066 Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК України) за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до ч. 1,2\~ст. 1067 ЦК України, договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. [PERSON] зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам. Відповідно до\~ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відмова банку у поверненні грошових коштів із поточного рахунку позивача суперечить вимогам чинного законодавства, зокрема ст.41 Конституції України, статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також умовам укладеного між сторонами договору. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч.1\~ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1\~ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.\~\~\~ Частиною 1\~статті 319 ЦК України\~передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуду. Частиною 1\~статті 321 ЦК України\~регламентовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За таких обставин суд вважає дії відповідача такими, що суперечать чинному законодавству, оскільки в судовому засіданні не було доведено правомірність застосування банком одностороннього правочину яким з рахунку позивача списано комісію у розмірі 30 % від суми фінансової операції за зняття коштів. З огляду на викладене суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved