Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій посилається на те, що [INFO] помер його брат [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина, в яку у відповідності до ст. 1218 ЦК України ввійшли всі права та обов'язки [PERSON], що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а саме майнові права на майно, яке належало йому на підставі договору оренди земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві приватної власності від 29 грудня 1958 року: домоволодіння, яке знаходиться знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Згідно технічного паспорту, дане будинковолодіння складається з: житлового будинку літ. «А-І» загальною площею 82,80 кв.м, веранди літ «а», веранди літ. «а1», прибудови літ, «а2», прибудови літ. «а3», літньої кухні літ.«Б», літньої кухні літ.«В», сараю літ.«Д», вбиральні літ,«К», огорожі № 1,2, воріт, хвіртки № 3,4, замощення І. Згідно висновку експертного дослідження № 14084 від 19.06.2014 року вартість житлового будинку, господарських будівель та споруд в домоволодінні по [ADDRESS] становить 117453,00 грн. [PERSON], користуючись правом передбаченим ст. ст. 1233, 1234 ЦК України, за час свого життя, 03 червня 1999 року, склав заповіт як розпорядження на випадок своєї смерті, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] у відповідності до якого [PERSON] заповів домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Стверджує, що право на спадкування разом з нею мною діти померлої [PERSON]: [PERSON] та [PERSON], які бажають відмовитися від прийняття спадщини. Стверджує, що на даний час не може прийняти спадщину, а саме домоволодіння, яке знаходиться знаходяться за адресою: [ADDRESS], оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинок. Отже не має можливості оформити в установленому актами цивільного законодавства, порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, яким є домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], оскільки [PERSON] за час свого життя не зареєстрував в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно правовстановлюючий документ на житло. У такий спосіб не оформив своє право власності в установленому порядку, яке належало йому на підставі договору оренди земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві приватної власності від 29 грудня 1958 року. На підставі вищевикладеного, просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], померлого [INFO], згідно заповіту від 03.06.1999 року, яке складається з житлового будинку літ. «А-І» загальною площею 82,80 кв.м, веранди літ «а», веранди літ. «а1», прибудови літ. «а2», прибудови літ. «а3», літньої кухні літ.«Б», літньої кухні літ.«В», сараю літ.«Д», вбиральні літ.«К», огорожі № 1,2, воріт, хвіртки № 3,4, замощення І, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання позивачка не з'явилася. Від неї до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. В минулому судовому засіданні відповідачі не заперечували проти задоволення позову. Надали суду письмові заяви /а.с.33,34/. В судове засідання третя особа не з'явилася, від неї до суду надійшла заява в якій просить розглянути позов за її відсутності, оскільки не заперечує проти визнання права власності за позивачем. В судове засідання , призначене на 15.08.2014 року сторони не зявилися, звернувшись до суду з проханням розглянути справу за їх відсутності. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачами, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути за відсутності сторін та ухвалити рішення про задоволення позову. Ч.2 ст. 197 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі вищевказаних обставин, судове засідання проводилось без технічної фіксації. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дане правило також закріплене у ст. 60 цього ж Кодексу Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного: Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - за загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише уразі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст. 15 ЦК України, ч.1 ст.3 ЦПК України); -статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю; - ст. 319 ЦК України , відповідно до якої власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; -ч. 1 ст. 321 ЦК України, відповідно до якої право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; - ст. 328 ЦК України, згідно якої - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом; - частиною ч. 1 ст. 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом; - відповідно до норм статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. -ст.1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. - ст. 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину; Судом досліджено матеріали справи, а саме : - свідоцтво про смерть [PERSON] /а.с.12/; - технічний паспорт на спірне будинковолодіння/а.с.15-17/; - свідоцтво про смерть [PERSON] /а.с.18/; - заповіт [PERSON] від 03.06.1999 року /а.с.21-22/; - висновок експертного дослідження № 14084 від 19.06.2014 року /а.с.23/. Враховуючи положення ст. 214 ЦПК України, згідно якої під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, приймаючи визнання позову відповідачами та те, що у відповідності до норм ст. ст. 1268-1270 ЦК України позивач здійснив своє право на спадкування, а тому визнання права власності за ними на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved