Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду і свої вимоги мотивували тим, що 24 серпня 2001 року помер її чоловік [PERSON], якому за життя на праві спільної сумісної власності належала 1/2 частка квартири [ADDRESS] (колишня вул. [PERSON]) в м. Шостка, Сумської області. В даний час позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину, в звязку з тим, що не було предявлено свідоцтво про право власності на квартири до реєстраційного органу, тобто не було зареєстровано у встановленому порядку право власності спадкодавця на спірну квартиру. Тому просила суд встановити факт належності частини квартири померлому та визнати право власності на частину квартири у порядку успадкування за законом за нею та встановити факт належності правовстановлюючого документу. В судове засідання позивачка не зявилась, але до суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просила справу слухати в її відсутності. Відповідач в судове засіданні не зявився, але до суду надали заяву, в якій не заперечували проти задоволення позову та просили справу слухати в відсутності їх представника. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову, судове рішення ухвалюється в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Виходячи із положень ст. ст. 356, 372 ЦК України, власність двох і більше осіб є спільною власністю, при цьому вважається те, що частки є рівними, особи мають право визначити ці частки у власності, або звернутись із таким позовом до суду. Виходячи із загальних норм ЦК України, після смерті особи припиняється її дієздатність та за нею може бути встановлений факт належності за життя частки у праві власності. Відповідно до свідоцтва про право власності від 19.12.1997 року, квартира [ADDRESS] (колишня вул. [PERSON]) в м. Шостка, Сумської області належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до ст.ст. 1268, 1296 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом, має право прийняти спадщину чи не прийняти її, а спадкоємець який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. 24.08.2001 року [PERSON] помер. (а.с. 8). Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу позивачка [PERSON] та [PERSON] були чоловіком та дружиною, тобто вона являється спадкоємцем першої черги за законом (а.с. 9). Положенням ст. 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність особи припиняється у звязку з її смертю, тобто померла особа не може мати майна на праві власності, а може бути тільки встановлений факт наявності цього майна у неї на праві власності за життя та визнати право власності на майно за спадкоємцями в порядку його спадкування. Таким чином, за померлим [PERSON] може бути встановлений факт належності йому за життя на праві власності 1/2 частки квартири та може бути визнано право власності на неї за позивачкою в порядку спадкування за законом. Відповідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи по встановленню факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно копії паспорту, [PERSON] зареєстрована [INFO]. (а.с. 17). Згідно свідоцтва про право власності від 19.12.1997 року, квартира [ADDRESS] (колишня вул. [PERSON]) в м. Шостка, Сумської області належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). Тобто, місце мешкання позивачки [PERSON] збігається з адресою, яка зазначена в свідоцтва про право власності від 19.12.1997 року, виданого на імя [PERSON] (а.с. 13, 17). Виходячи з положень п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, у суду є всі підстави для встановлення належності позивачці правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності від 19.12.1997 року на квартиру [ADDRESS] (колишня вул. [PERSON]) в м. Шостка, Сумської області. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved