Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів. В позовній заяві зазначає, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 02.03.2012 року було розірвано. Від даного шлюбу в сімї народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO] Позивачка мотивує свої позовні вимоги тим, що відповідач з 2012 року відповідно до рішення Бродівського районного суду Львівської області сплачував аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 400 грн. Після народження доньки сторони разом не проживали. Відповідач жодної допомоги на утримання доньки не надавав, не приїжджав до дітей, не цікавився дітьми, не дбає про них, не бере жодної участі у вихованні дітей. Одній утримувати дітей досить складно. Заробіток позивачки невеликий. Відповідач може працювати та надавати допомогу дітям в значно більшому розмірі. З тих підстав позивачка змушена звернутися в суд із даним позовом. Просить постановити рішення, яким змінити розмір стягуваних аліментів в сумі 400 гривень та стягувати з [PERSON] на її користь щомісячно аліменти в розмірі по 800 гривень на кожну дитину. 10.1.2017року судом винесено заочне рішення, яким позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі. 21.3.2017року за заявою відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення ухвалою суду скасовано заочне рішення від 10.01.2017 р. та призначено справу до розгляду в загальному порядку. В судове засідання позивачка та її представник адвокат [PERSON] не зявилися, подали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, просять позов задовольнити та не заперечили щодо повторного заочного розгляду справи у випадку неявки відповідача. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, від нього не надходила заява про відкладення розгляду справи. Суд, зі згоди позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст.224-226 ЦПК України з врахуванням наданих суду доказів. Відповідно до положень ст.197 ч.2 ЦПК України, так як сторони в судове засідання не зявилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, зясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного: судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який за рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 02.03.2012 року розірвано (а.с.4). Згідно свідоцтв про народження від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] (а.с.5) та дочка [PERSON], 04.11.2012 р.н (а.с.6). Діти проживають разом з матірю (а.с.7). Згідно довідки про доходи від 27.12.2016 р. № 04-30/137 позивачка має постійне місце праці та отримує заробітну плату, яка є мінімальною (а.с.21), інших доходів не отримує. Відповідно до рішення суду від 13.08.2012 р. з відповідача щомісячно стягуються аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. (а.с.16,22). Станом на час розгляду справи прожитковий мінімум для дітей віком до шести років становить 1426 грн., а від шести до вісімнадцяти років - 1777 грн. Згідно ст. 192 ч.1 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Судом встановлено, що з часу присудження аліментів, які були визначені в твердій грошовій сумі, через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя. У зв'язку з чим 400 грн. аліментів не можуть забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини, оскільки даний розмір навіть менший ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що свідчить на те, що майновий стан отримувача аліментів погіршився. Крім цього після постановлення рішення про стягнення аліментів від 13.08.2012 р. в сторін народилася ще одна дитина на утримання якої аліменти не стягуються та добровільно відповідач матеріальної допомоги не надає. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан та стан здоровя відповідача, а саме те що він являється інвалідом третьої групи (а.с.33), а також те, що в другому шлюбі у нього народилася дочка [PERSON],26.04.2015 р., яка перебуває на його утриманні (а.с.34) Суд вважає , що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи із закріплених ч.9\~ст. 7 СК України\~принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні з 400 грн. на утримання сина [PERSON],[INFO] на 800 грн. Крім цього слід стягувати аліменти в розмірі 600 грн. утримання дочки [PERSON],[INFO] За наведених вище обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. На підставі ст.ст. 180,181,182,184,192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved