Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, вказуючи на те, що вона є володільцем 1/3 частки квартири 43 в буд. 10 по бул. Комсомольському в м. Маріуполі. Іншими власниками 2/3 частки вказаної квартири були по 1/3 частки кожний батьки позивачки, які померли, 5 червня 2015 року мати [PERSON] та 1 листопада 2011 року батько [PERSON]. Зазначала, що після смерті батька вона фактично разом із своєю матірю прийняли спадщину, бо на момент смерті батька були зареєстровані за однією адресою. Натомість при її звернені до нотаріальної контори їй було відмовлено у проведенні нотаріальних дій на підставі того, що у наданому позивачкою свідоцтві про її народження містився механічний розрив, що не дало змоги підтвердити родинний звязок [PERSON] із спадкодавцями. Вказане у свою чергу не дає змогу позивачці вступити у спадкові права на 2/3 частки спірної квартири. На підставі переліченого просила суд визнати за нею право власності на 2/3 частки кв. 43 в буд. 10 по бул. Комсомольському в м. Маріуполі. У подальшому [PERSON] зменшила позовні вимоги, на підставі чого просила суд встановити факт родинних відносин між нею, як донькою, та [PERSON], яка померла 5 червня 2015 року та [PERSON], який помер 1 листопада 2011 року, як її батьками. В судовому засіданні позивачка, [PERSON], повністю підтримала змінені нею позовні вимоги, які просила суд задовольнити повністю. Представник позивача, яка діє на підставі довіреності, [PERSON], в судовому засіданні повністю підтримала доводи позивача, вказуючи, що існують усі підстави для задоволення заявлених [PERSON] позовних вимог. Представники відповідача, Маріупольської міської ради, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи у судове засідання не зявились за невідомих суду причин, не надавши також заяву про можливість провести розгляд справи у їх відсутність. Зі згоди позивачки, [PERSON], суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши учасників процесу, які зявились, дослідивши матеріали справи, вважає змінені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] помер 1 листопада 2011 року, що вбачається з копії свідоцтва про смерть, виданого 1 листопада 2011 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1447 від 1 листопада 2011 року (а. с. 9). Також суд встановив, що [PERSON] померла 5 червня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 8 червня 2015 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1032 від 8 червня 2015 року (а. с. 9). На підставі свідоцтва про право власності на житло від 21 лютого 2003 року вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/3 частки кожному на підставі розпорядження-наказу № 25314/н від 21 лютого 2003 року Управління міського майна Маріупольської міської ради, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Маріупольського БТІ від 16 липня 2003 року, а також технічним паспортом на зазначену двокімнатну квартиру (а. с. 4, 5-6, 7). Зі свідоцтва про одруження, виданого Маріупольським міським бюро реєстрації актів цивільного стану, вбачається, що [PERSON] одружився із [PERSON] 24 січня 1947 року, актовий запис № 7, внаслідок чого дружині було присвоєно прізвище - [PERSON] (а. с. 8). При цьому згідно до свідоцтва про народження, наданого позивачкою вбачається, що [PERSON] народилась 9 листопада 1947 року, актовий запис № 132, батьками якої вказані нібито [PERSON] «Олександр Григорович» та [PERSON] «Ніна Костянтинівна», однак чітко розібрати імя та по батькові батьків позивачки немає можливості внаслідок механічного пошкодження свідоцтва (а. с. 21). Натомість допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які є сусідами та рідними [PERSON], зазначили, що позивачка є донькою [PERSON], яка померла у 2015 році, та [PERSON], який помер у 2011 році, та які разом мешкали в кв. 43 по бул. Комсомольському 10 в м. Маріуполі із [PERSON] Згідно довідки ЖКП «Азовжитлокомплекс» від 19 вересня 2015 року вбачається, що із померлим 1 листопада 2011 року [PERSON] по бул. Комсомольському 10 кв. 43 на момент смерті останнього разом були зареєстровані донька [PERSON], 1947 р. н., а також дружина [PERSON], 1928 р. н., що також підтверджується копією особового рахунку на кв. 43 в буд. 10 по бул. Комсомольському в м. Маріуполі (а. с. 10, 32). Згідно довідки ЖКП «Азовжитлокомплекс» від 19 вересня 2015 року вбачається, що із померлою 5 червня 2015 року [PERSON] по бул. Комсомольському 10 кв. 43 на момент смерті останньої разом була зареєстрована донька [PERSON], 1947 р. н., що також підтверджується копією паспорту позивачки, яка зареєстрована з 11 листопада 1982 року за зазначеною адресою (а. с. 3, 10). Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] також підтверджується довідкою від 21 серпня 2010 року про склад родини позивачки, де зазначено, що [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON], які утрьох зареєстровані по бул. Комсомольському 10 кв. 43 в м. Маріуполі (а. с. 36). З відповіді 4-ї державної нотаріальної контори міста Маріуполя від 10 листопада 2015 року вбачається, що після смерті 1 листопада 2011 року [PERSON] була зареєстрована спадкова справа, за якою від доньки померлого [PERSON] та дружини померлого [PERSON] були подані заяви про відмову від спадщини. Натомість від онука померлого [PERSON] надійшла заява про прийняття спадщини (а. с. 22). З відповіді приватного нотаріуса [PERSON] від 8 грудня 2015 року вбачається, що після смерті 5 червня 2015 року [PERSON] була зареєстрована спадкова справа, за якою від [PERSON] надійшла заява про прийняття спадщини (а. с. 35). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. На підставі вивчених письмових доказів та за свідченнями допитаних свідків суд вважає встановленим, що померлі [PERSON] та [PERSON] були рідними батьками позивачки, [PERSON], тому за відсутності якісного документа, який би підтверджував цю обставину, в судовому засіданні було встановлено юридичний факт родинного звязку між цими особами. З урахуванням переліченого суд дійшов висновку, що з метою захисту спадкових прав позивачки необхідним буде встановити юридичний факт того, що позивачка [PERSON] є донькою своїх померлих батьків, [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved