Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що на виконання договору «Про участь у фонді фінансування будівництва ПрАТ «Фінансова компанія «Княгиня Ярославна» №3-55/18/2012 від 06.05.2014 року вона 06.05.2014 року на підставі квитанції №ПН189 внесла в касу відділення №1 у м. Києві ПАТ «Комерційний банк «Актив-банк» грошові кошти у розмірі 136 635 гривень для здійснення переказу на рахунок ПрАТ «ФК «Княгиня Ярославна» №265031441 в АТ «Райффайзен банк Аваль». Також на підставі квитанції №ПН183 позивачка 06.05.2014 року внесла в касу відділення №1 у м. Києві ПАТ «Комерційний банк «Актив-банк» грошові кошти у розмірі 13 000 гривень для здійснення переказу на рахунок ПрАТ «ФК «Княгиня Ярославна» №26505881 в АТ «Райффайзен банк Аваль». 07.05.2014 року [PERSON] на підставі квитанції №ПН347 внесла в касу відділення №1 у м. Києві ПАТ «Комерційний банк «Актив-банк» грошові кошти у розмірі 49 755 гривень для здійснення переказу на рахунок ПрАТ «ФК «Княгиня Ярославна» №265031441 в АТ «Райффайзен банк Аваль». Станом на 17.11.2014 року доручення на переказ не були виконані, грошові кошти до отримувача не надійшли. На неодноразові звернення про проведення переказу позивачці було повідомлено про проблеми банку з ліквідністю, які повинні бути вирішені у найкоротший час, та обіцяли провести переказ. Позивачка зазначає, що банк зобов»язаний був виконати доручення клієнта протягом операційного часу в день надходження документа до банку, а в разі неможливості виконати зобов»язання щодо переказу коштів службові особи зобов»язані були повідомити позивачку про економічний стан банку і не мали права приймати готівку для здійснення переказу. Однак, всупереч цього, службові особи банку свої зобов»язання не виконали, грошові кошти повернути відмовляються, чим порушують права позивачки. На підставі постанови Правління НБУ від 02.09.2014 року №545 «Про віднесення ПАТ «Комерційний банк «Актив-банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.09.2014 року №79 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «Актив-банк», згідно з яким з 03.09.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «Актив-банк», а саме Шевченка О.В. На письмові звернення до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб позивачкою отримано відповідь, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Оскільки платежі фізичних осіб, які заблоковано в банку, не відповідають визначенню «вклад», то немає правових підстав для відшкодування Фондом коштів. Позивачка вважає, що посилання відповідача на неможливість виконати її платіжне доручення через впровадження тимчасової адміністрації є необґрунтованим та безпідставним. Позивачка просить зобов»язати відповідача виконати доручення [PERSON], яке міститься в документах №№ ПН189, ПН183, ПН347 на переказ готівки на користь ПрАТ «Фінансова компанія «Княгиня Ярославна». Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує, просить позов задовольнити, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, тому суд вважав за можливе розглядати справу за його відсутності і постановити заочне рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Як встановлено в судовому засіданні, на виконання договору «Про участь у фонді фінансування будівництва» №3-55/18/2012 від 06.05.2014 року [PERSON] 06.05.2014 року здійснила переказ коштів у розмірі 136 635 гривень за квитанцією №ПН189 через ПАТ «КБ «Актив-банк» (код 300852), отримувач ПрАТ «ФК «Княгиня Ярославна», банк отримувача АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві (код 380805), що підтверджується квитанцією (а.с. 13). Цього ж дня [PERSON] здійснила переказ коштів у розмірі 13 000 гривень за квитанцією №ПН183 через ПАТ «КБ «Актив-банк» (код 300852), отримувач ПрАТ «ФК «Княгиня Ярославна», банк отримувача АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві (код 380805), що вбачається з квитанції (а.с. 14). 07.05.2014 року [PERSON] здійснила переказ коштів у розмірі 49 755 гривень за квитанцією №ПН347 через ПАТ «КБ «Актив-банк» (код 300852), отримувач ПрАТ «ФК «Княгиня Ярославна», банк отримувача АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві (код 380805), про що надано квитанцію (а.с. 15). Однак, у зв'язку з неплатоспроможністю відповідача останнім не були переказані вищезазначені грошові кошти на рахунок ПрАТ «ФК «Княгиня Ярославна». З метою повернення коштів позивачка звернулася до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Листом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за №21-036-13447/14 від 14.11.2014 року представника позивачки [PERSON] повідомлено, що на підставі постанови Правління НБУ від 02.09.2014року №545 «Про віднесення ПАТ «Комерційний банк «Актив-банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.09.2014 року №79 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «Актив-банк». Тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «Актив-банк» запроваджено строком на три місяці з 03.09.2014 року по 03.12.2014 року. Оскільки платежі фізичних осіб, які заблоковано в банку, не відповідають визначенню «вклад» відповідно до п.3 ч.1 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», то у Фонду немає правових підстав для відшкодування коштів. Також повідомлено, що вимоги фізичних осіб, платежі яких або платежі на ім»я яких заблоковано, відповідно до п.6 ч.1 ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» задовольняються за рахунок коштів, одержаних у результаті ліквідації та реалізації майна банку, у разі подання відповідної заяви кредитором. Відповідно до п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк зобов»язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. В п. 8.2 цієї статті Закону вказано, що Банк зобов»язаний виконати доручення клієнта, яке міститься в документі на переказ готівки, протягом операційного часу в день надходження цього документа до банку. Пункт 8.3 ст. 8 за порушення строків, встановлених пунктами 8.1 та 8.2 цієї статті, банк, що обслуговує платника, несе відповідальність, передбачену цим Законом. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. В той же час відповідно до вимог п. 5 ч. 6 ст. 36 зазначеного закону обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов»язання банку щодо здійснення операцій з переказу коштів фізичних та юридичних осіб, що надійшли на їхні рахунки, починаючи з наступного дня після запровадження процедури тимчасової адміністрації. Відповідно до ст. 1089 ЦК України за платіжним дорученням банк зобов»язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту. Положення цього параграфа застосовуються також до відносин, пов»язаних із перерахуванням грошових коштів через банк особою, яка не має рахунка у цьому банку, якщо інше не встановлено законом, банківськими правилами або не випливає із суті відносин. Відповідно до статті 1091 ЦК України банк, що прийняв платіжне доручення платника, повинен перерахувати відповідну грошову суму банкові одержувача для її зарахування на рахунок особи, визначеної у платіжному дорученні. За таких обставин, виходячи з системного змісту вимог ст.ст. 1089, 1091 ЦК України, ч. 5, п.5 ст. 6 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» - запровадження тимчасової адміністрації не є підставою до невиконання доручення клієнта банку про перерахування коштів на рахунок юридичної особи. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивачка звернулась до банку з платіжним дорученням про перерахування коштів 06.05.2014 року та 07.05.2014 року і в той момент в банку не діяла тимчасова адміністрація, яка була запроваджена лише 03.09.2014 року. Враховуючи вимоги п 8.1 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», банк зобов»язаний був перерахувати кошти позивача в день їх надходження і підстав до невиконання доручення клієнта в банку не було. З огляду на викладене, суд вважає, що в судовому засіданні позов доведений і підлягає задоволенню. На підставі наведеного ст.ст. 526, 1089, 1091 ЦК України, ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»,

Outcome: approved