Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що в період з 1982 року по серпень 2018 року працювала на ПАТ «Немирівське районне підприємство «Агромаш», яке є відповідачем по справі. За вказаний період, підприємство неодноразово реорганізовувалось та змінювало власників. Зазначена обставина підтверджується записами в трудовій книжці позивачки. Працюючи на підприємстві позивачу нараховувалась заробітна платня із якої працівники бухгалтерії відраховували та спрямовували до відповідних бюджетів податки та збори в тому числі єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі ЄСВ) згідно Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». В квітні 2018 року позивачу стало відомо, що відрахування та сплата обов`язкових платежів з його заробітної плати, у тому числі ЄСВ до Пенсійного фонду України здійснювалось за двома реєстраційними номерами облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків № [NUMBER] та № [NUMBER] . Відповідно до картки фізичної особи - платника податків [PERSON] , ідентифікаційний № [NUMBER] присвоєно - 17.05.2001 року. Час та підстави надання позивачу ідентифікаційного номеру [NUMBER] невідомо. Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу [PERSON] , відповідач починаючи з 1999 року і по квітень 2018 року подавав відомості до Пенсійного фонду України, щодо сплати страхових внесків за номером облікової картки [NUMBER] . Одночасно, відповідач та інші - суб`єкти господарювання, на яких працював Позивач сплачувались страхові внески на ІПН Позивача № [NUMBER] . При усному зверненні до працівників Немирівського відділення Тульчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області, позивачу було роз`яснено, що для виправлення відомостей щодо сплати ЄСВ необхідна безпосередня участь бухгалтера підприємства, який подавав відомості про нарахування та сплату даного внеску. На письмове звернення до Тульчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області, щодо зарахування відпрацьованого часу до страхового стажу шляхом внесення відповідних змін до індивідуальних відомостей про застраховану особу, позивач в липні 2018 року отримав письмову відповідь за №2074/09-37/05 згідно якої повідомлено, що відомості про застрахованих осіб та звіти щодо сум нарахованих внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування органами Пенсійного фонду України до 01 січня 2011 року подаються лише за результатами перевірки, здійсненої за заявою платника. Тобто така перевірки може бути здійснена лише за ініціативою підприємства на якому працював позивач. Одночасно, позивач двічі письмово звертався до відповідача із проханням врегулювати відомості, щодо сплати ЄСВ працівником підприємства [PERSON] . На письмові звернення позивача, керівник підприємства здійснював формальні відписки. Так,\~листом за\~№35\~від 02.07.2018\~року за\~підписом директора\~ПрАТ Немирівського\~РП «Агромаш»\~Гнасько П.П.\~зазначено «просимо уточнити претензії щодо внесення змін до індивідуальних відомостей», тоді\~як листом\~за №50\~від 14.08.2018\~року вказано «просимо надати документальне підтвердження про те, що Ви повідомили адміністрацію підприємства про отримання в 2001 році ідентифікаційного номеру [NUMBER] ». Крім зазначеного, позивач в серпні 2018 року пред`явив головному бухгалтеру підприємства Скощук 1.1, газету «Прибузькі новини» №34 від 17 серпня 2018 року, в якій Тульчинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області звертається до юридичних осіб з проханням приведення у відповідність відомостей з помилково вказаними ідентифікаційними кодами застрахованих осіб. Незважаючи на письмові та усні звернення позивача, його вимога що виправлення неточностей у персоніфікованих даних залишились поза увагою і станом на 01 листопада 2018 року питання, щодо виправлення подвійного відрахування ЄСВ на підприємстві залишилось не врегульованим. Таке безвідповідальне ставлення відповідача на звернення [PERSON] та ігнорування керівництвом підприємства вимог, щодо усунення виявлених розбіжностей у відомостях про зарахування відпрацьованого часу до страхового стажу позивача, грубо порушують конституційне право останнього на гарантовану державою пенсію. Гарантування державного соціального страхування, порядок подання звітності щодо зарахування страхового стажу, сплати єдиного соціального внеску та внесення змін до звітності, передбачено наступними законодавчими та нормативними актами: Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами. «Положенням про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 із змінами внесеними постановою правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року №8-1. За вищевказаними нормативними актами Пенсійним фондом України створено та ведеться реєстр застрахованих осіб, який формується на підставі відомостей, що подають страхувальники. Пунктом 6 розділу IV «Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового страхування» передбачено, що відомості про застрахованих осіб та звіти щодо сум нарахованих страхових внесків за період до 01 січня 2011 року подаються лише за результатами перевірки, здійсненої за заявою страхувальника, та вносяться до Реєстру застрахованих осіб на підставі наказу керівника відповідного територіального органу у десятиденний строк після узгодження результатів перевірки. Аналогічну позицію викладено в листі Тульчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області №2074/09-37/05 із посиланням на постанову правління Пенсійного фонду України від 03.12.2013 року №25-2 «Про визнання такою, що втратила чинність, постанова правління ПФУ від 08.10.2010 року №22-2», якою встановлено, що відомості про застрахованих осіб та звіти щодо сум нарахованих внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування органам Пенсійного фонду України за період до 01 січня 2011 року подаються лише за результатами перевірки, здійсненої за заявою платника. З огляду на зазначене, впорядкування облікових даних, щодо страхового стажу та сплати ЄСВ Позивачем можливо лише за наслідками здійсненої перевірки страхувальника органами Пенсійного фонду України, яка може бути проведена за заявою відповідача. У відповідності ч.1ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одночасно вказаною статтею передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес особи способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Враховуючи, що відповідач уникає добровільно вирішити питання щодо впорядкування відомостей про нарахування та сплату внесків які подані ним до Пенсійного фонду України, позивач вимушений звернутись з даного приводу до суду, для захисту своїх законних прав та інтересів. На підставі викладеного, позивач просить суд зобов`язати відповідача - Приватне акціонерне товариство «Немирівське районне підприємство «Агромаш», код ЄДРГІОУ №03567376, подати до Тульчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області заяву щодо здійснення перевірки індивідуальних відомостей застрахованої особи [PERSON] за період з 1999 року по квітень 2018 рік, також стягнути понесені судові витрати. В судовому засіданні [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити з мотивів викладених нею в позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заявлений позов не визнав в повному обсязі. Пояснив що підприємством за весь час роботи позивача сплачувалися відрахування до відповідних бюджетів, в тому числі єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за реєстраційним номером облікової картки платника податків № [NUMBER] , який був надісланий відповідно до відомостей податкової інспекції 28.01.1998 року та 30.06.1999 року. В квітні 2018 року позивачка надала відповідачу довідку Немирівської ОДПІ від 26.04.2018 року №66 про зміну реєстраційного номера облікової картки платника податків, відповідно до якої № [NUMBER] було змінено на № [NUMBER] . Після цього всі відрахування проводилися за вказаним номером. Вважає, що так як відповідачем не було допущено внесення помилкових даних до системи персоніфікованого обліку індивідуальних відомостей про застраховану особу, то заявлені позовні вимоги є безпідставними і в задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Як було встановлено в судовому засіданні [PERSON] з 1982 року по серпень 2018 року працювала на ПАТ «Немирівське районне підприємство «Агромаш». Відповідно до довідки б\\н Головного управління ДФС у Вінницькій області встановлено, що [PERSON] дійсно було присвоєно два номера платника податків, а саме 04.04.1997 року присвоєно номер [NUMBER] , а 17.05.2001 року було присвоєно номер [NUMBER] . При інвентаризації РНОКПП на центральному рівні Державного Реєстру фізичних осіб було видалено номер [NUMBER] в залишено номер [NUMBER] . 24.04.2018 року [PERSON] було видано довідку про зміну реєстраційного номера платника податків. Про причини присвоєння двох номерів нпп [PERSON] , Головне управління ДФС у Вінницькій області не зазначає. В зв`язку з наведеним, відрахування до відповідних бюджетів, в тому числі єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування позивачки проводилося відповідачем спочатку за реєстраційним номером облікової картки платника податків № [NUMBER] . З квітня 2018 року, після того як позивачка надала відповідачу довідку Немирівської ОДПІ від 26.04.2018 року №66 про зміну реєстраційного номера облікової картки платника податків, відповідно до якої № [NUMBER] було змінено на № [NUMBER] , всі необхідні відрахування проводилися вже за вказаним номером. За таких підстав, суд приходить до висновку, що відповідачем не було допущено внесення помилкових даних до системи персоніфікованого обліку індивідуальних відомостей про застраховану особу [PERSON] і його дії жодним сином не вплинули на порушення прав позивачки під час оформлення пенсії. Відповідно до п.9 ч.2 ст.64 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право здійснювати відповідно до закону контроль за достовірністю поданих страхувальниками і застрахованими особами відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку. Відповідно до п.11 Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.1998 року №794, фізична особа має право, у разі незгоди з відомостями, внесеними до системи персоніфікованого обліку, звертатися до уповноваженого органу із заявою про їх виправлення. Спори, що виникають з питань правовідносин, пов`язаних із персоніфікованим обліком, розв`язуються за згодою сторін, а разі недосягнення згоди у судовому порядку. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно зобов`язання відповідача подати до Тульчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України заяви щодо здійснення перевірки індивідуальних відомостей застрахованої особи [PERSON] з 1999 року по квітень 2018 року, при відсутності вини відповідача щодо внесення помилкових даних до системи персоніфікованого обліку індивідуальних відомостей про застраховану особу [PERSON] , задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed