Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та непрацездатної дружини. В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем з 16 квітня 2015 року. Від шлюбу мають спільного син [PERSON], [INFO]. Оскільки вона не працює та перебуває у декретній відпустці, а відповідач має постійний заробіток, тому відповідач повинен утримувати її та дитину. На підставі переліченого просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1/4 частини від доходів відповідача щомісячно до повноліття сина. Також просила суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання, як непрацездатної матері, до досягнення сином трьох років в розмірі 1/4 частини від доходів відповідача щомісячно. У судове засідання позивачка, [PERSON], не зявилась, надавши суду заяву з проханням вирішити вказаний спір за її відсутності, наполягаючи при цьому на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву з проханням розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, зясувавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. На підставі свідоцтва про народження, виданого 18 серпня 2015 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 614 від 18 серпня 2015 року, вбачається, що [PERSON] народився 05 серпня 2015 року, батьками якого зазначені сторони по справі. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-НО №428059, виданого 16 квітня 2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16 квітня 2015 року, з присвоєнням дружині прізвища «Веременко», про що зроблений відповідний актовий запис №132. Факт спільного проживання разом із позивачкою малолітнього сина, [PERSON], за адресою [ADDRESS] підтверджується довідкою з ПП «Ваш двір» від 02.09.2016 року. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України (далі за текстом рішення - СК) батьки зобовязанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За ч. 3 ст. 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За ч. 2 ст. 84 СК дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 80 СК аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. У судовому засіданні було встановлено, що відповідач має стабільний заробіток, працює учнем помічника тепловозу ПрАТ Металургійний комбінат «Азовсталь», цех № 41, а позивачка натомість не працює та перебуває у декретній відпустці, тому [PERSON] має можливість утримувати малолітнього сина та непрацездатну дружину, проти чого він не заперечував. На підставі викладеного, а також з урахуванням вищевказаних обставин, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку та доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання дружини, як непрацездатної матері, до досягнення сином трьох років в розмірі 1/4 частини від доходів відповідача щомісячно, при цьому суд враховує позицію відповідача, який не заперечував проти стягнення аліментів, що не суперечить закону та не порушує законних прав та свобод інших осіб.

Outcome: approved