Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , мешканця [INFO] , про відшкодування майнової та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо транспортної пригоди ( ДТП ) . В судовому засіданні позивачка та представник позов підтримали з підстав зазначених в позові і просить його задовольнити в повному обсязі . Відповідач в судове засідання не зявився , хоча був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи , не повідомив суд про поважні причини неявки в судове засідання . Суд розглянувши матеріали справи , заслухавши думку позивачки та представника прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутністю відповідача . В судовому засіданні встановлено , що 03.05.2015 року , близько 21.00 годин , в м. Олевськ , на перехресті вул. Пушкіна та вул. [PERSON] , [PERSON] керуючи автомобілем марки « Шкода Октавія » державний номерний знак [NUMBER] . не переконався в безпечності свого маневру , не вибрав безпечної дистанції , здійснив наїзд на велосипедиста [PERSON] [PERSON] внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження , які відповідно до висновку судово медичної експертизи № 77 від 04.06.2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень , які спричинили короткочасний розлад здоровя . 05.06.2015 року кримінальне провадження було закрите у відповідності до п.2 ч.1 ст.284 КПК України , оскільки диспозиція ч.1 ст.289 КК України передбачає наявність у потерпілої середньої тяжкості тілесних ушкоджень , а у потерпілій внаслідок ДТП були спричинені тілесні ушкодження , які відносяться до легких тілесних ушкоджень , які спричинили короткочасний розлад здоровя . 29.12.2015 року постановою Олевського районного суду Житомирської області , у справі № 287-513-15-П [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП , провадження у справі було закрито в порядку ст. 38 КУпАП , у звязку із закінченням строків давності накладення адміністративного стягнення . Порстанова є чинною і ніким не оскаржувалася ( а.с. 27-28 ). Факт наявності тілесних ушкоджень у потерпілої стверджується випискою із медичної картки хворої та медичними документами ( а.с. 11-15,17 ) та листком непрацездатності ( а.с.16 ) . Витрати на лікування потерпілої стверджується відповідними фіскальними чеками , квитанцією та товарними чеками ( а.с.6-11 ) . Відповідно до ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення , невизнання або оспорювання . В ч.1 п.п. 8 , 9 ч.2 ст. 16 ЦК зазначено , що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу ; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди , відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди. Відповідно до ч.1 , п.1 ч.2 ст.22 ЦК особа , якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права , має право на їх відшкодування ; збитками є втрати , яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі , а також витрати , які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права ( реальні збитки , зазначено в ст.22 ЦК . Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування,а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом п.1 частини 2-ї зазначеної статті та п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №4 / із змінами , внесеними постановою від 25.05.2001 року № 5 / « Про судову практику в справах про відшкодування моральної / немайнової шкоди / » моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях , яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя . Стаття 1166 ЦК зазначає , що майнова шкода , завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи , а також шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою , яка її завдала ; особа , яка завдала шкоди , звільняється від її відшкодування , якщо вона доведе , що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст.1167 ЦК моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями , відшкодовується особою , яка її завдала за наявності її вини . Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода , завдана джерелом підвищеної небезпеки , відшкодовується особою , яка на відповідній правовій підставі ( право власності , інше речове право , договір підряду , оренди тощо ) володіє транспортним засобом використання або утримання якого створює підвищену небезпеку . Суд , дослідивши письмові докази , заслухавши пояснення та доводи позивачки , представника приходить до висновку , що позов підлягає до задоволення повністю в частині відшкодування витрат на лікування позивачки і та в частині відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди , оскільки позивачка надала суду достатньо доказів , що відповідач заподіяв їй моральну шкоду на суму 20\~000,00 гривень та матеріальну шкоду на суму 6\~167,87 гривень , витрати на надання правової допомоги в сумі 500,00 гривень , які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] , що на думку суду є законним та справедливим .

Outcome: approved