Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення з нього на її користь аліментів на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], 31.07.2007року народження та дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Посилається на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі в якому в них народилося троє дітей: син [PERSON], дочки [PERSON] та [PERSON], які проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, відповідач не цікавиться дітьми, не займається їх вихованням та не надає матеріальної допомоги, а тому просить позов задовольнити. У судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками: [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ФМ № 073326, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Свалявського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 161, [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ФМ № 127601 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Свалявського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 7, які проживають з позивачкою. Також встановлено, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Дані правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України, зокрема статті 180, згідно якої батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 141, 181 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини і зобов'язані утримувати дитину до повноліття. У роз'ясненнях, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів та ст. 182 СК України зазначено, що при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення. Статтею 183 Сімейного кодексу України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Будь-яких доказів про стан здоров'я, матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність інших обставин, що мають значення, позивачка суду не надала. Враховуючи те, що обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дочок [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів. Що стосується вимоги в частині стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], то така до задоволення не підлягає, оскільки згідно свідоцтва про народження такого в графі батько зазначений [PERSON] Судовий збір підлягає стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial