Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачів, посилалась на те, що їй на праві власності належить житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами розташований в с. Вапнярка Комінтернівського району Одеської області по вул. Десанстній, 35, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії САА № 732131 від 08.09.2003 року. З 04.11.2003 року у вказаному будинку вона зареєструвала свою доньку [PERSON] разом з її сином [PERSON] [INFO], [PERSON], донькою [PERSON] [INFO], сином [PERSON], [INFO]. У 2013 році донька разом із своїми неповнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] виїхали до с. Підлісне Дережнянского району Хмельницької області у будинок, який вона разом із чоловіком придбала для відповідачки [PERSON], Старші діти доньки [PERSON] та [PERSON] до 2014 року поживали у своєму будинку, а потім мабуть поїхали до матері. Факт не проживання відповідачів посвідчено актом депутатів від 05.06.2016 року. Просила постановити рішення, яким зобовязати відповідачів усунути перешкоди у користуванні власністю, шляхом зняття з реєстраційного обліку. В судовому засіданні позивачка підтримала поданий позов просила суд його задовольнити з підстав зазначених у ньому. Пояснила, що її донька має своє місце проживання, яке вона разом із чоловіком їй придбала, натомість її діти [PERSON] та Траян мешкають разом із нею. Хлопці є дорослими не допомагають їй по господарству, не сплачують кошти за комунальні послуги, постійно приводять до неї до дому друзів, з якими вони голосно слухають музику та не реагують на її зауваження. У звязку з чим спільне проживання є для неї нестерпним, у звязку з чим просила суд задовольнити позов та усунути перешкоди у користуванні власністю. Відповідачка [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що не заперечує проти позову в частині зняття з реєстраційного обліку її та [PERSON], так як у них дійсно є місце проживання [INFO]. Щодо доньки [PERSON], то заперечувала проти зняття її з реєстраційного обліку, так як у наступному році, вона планує вступити до навчального закладу у м. Одеса, в звязку з чим їй необхідна прописка у Одеській області яка є примісцевою. Крім того, заперечувала проти задоволення позову в частині зняття з обліку повнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] оскільки вони працюють у місті Одеса, та їм необхідна відповідна прописка. Відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позову посилаючись на те, що він не відповідає дійсним обставинам справи. Так насправді він разом із братом [PERSON] не виїхали до матері, а проживають у від найманій квартирі, оскільки бабуся з дідусем їх вигнали. Ії спільне життя разом є не дуже добрим, оскільки дідусь із бабусею їм не дозволяють приводити додому друзів, а самі вживають спиртні напої, чим роблять їх життя нестерпним. Ніколи не казали про необхідність сплачувати комунальні послуги. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилався на те, що вони не самі покинули будинок, а дідусь із бабусею їх вигнали фактично у дощ. Сільська рада видала акт про не проживання не розібравшись, чому вони там не проживають. Просив суд відмовити у задоволенні позову. Розглянувши поданий позов, матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з такого. Судовим розглядом справи встановлено, що [PERSON] є власницею житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами розташованого по вул. Десантній, 35 с. Вапнярка Комінтернівського району Одеської області (а.с.9). Сторонами по справі визнано, що на імя [PERSON] [PERSON] та її чоловіком придбано житловий будинок у с. Підлісне Дережнянского району Хмельницької області, де вона у даний час мешкає разом із неповнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] Задовольняючи позов в частині зняття з реєстрації [PERSON] та [PERSON] суд виходив з того, що у цій частині відповідачка позов визнала. Задовольняючи позов у частині зняття з реєстрації неповнолітньої [PERSON], суд виходив з того, що вона є неповнолітньою у звязку з чим її місце проживання та реєстрація має збігатися з місцем проживанням та реєстрацією її батьків, зокрема її матері. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Задовольняючи позов в частині зняття з реєстраційного обліку [PERSON] та [PERSON] суд не приймає до уваги заперечення [PERSON], оскільки вона є не власницею будинку, крім того, [PERSON] та [PERSON] є повнолітніми в звязку з чим у неї відсутні правові підстави для представництва їх інтересів. Ухвалюючи рішення по справі суд вважає позов обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню, оскільки судовим розгулом встановлено непримиримість та неприйнятність проживання [PERSON] та [PERSON] у житловому будинку, який належить [PERSON], оскільки відповідачі не сплачують комунальні послуги, своєю поведінкою створюють некомфортні умови для проживання літніх людей, чим створюють перешкоди власнику у користуванні власністю. Задовольняючи позов суд враховує, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є повнолітніми та спроможним на самостійну організацію свого місця мешкання, та на відсутність у [PERSON] обовязку на їх утримання та організацію їхнього побуту. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За нормами ч. 7 ст. 319 ЦК України діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лишу у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 2 ст. 321 ЦК України особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лишу у випадках і в порядку встановленому законом. Відповідно ст. 380 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Згідно ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. ст. 316, 319, 321, 380, 386 ЦК України, ст. ст. 151, 155 СК України,

Outcome: approved