Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 03.03.2017 року. Шлюб зареєстрований у Центральному районному у місті Маріуполі відділі ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 157. Від спільного шлюбу мають дитину 2017 року народження. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з вересня 2020 року через відсутність взаєморозуміння, відмінність характерів та різних поглядів на життя та сімейні обов`язки. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю немає. Досягнуто угоди про утримання дитини. Просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка [PERSON] до суду надала заяву у якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала та провила задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду надав заяву у якій справу просив розглядати у його відсутність, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 03.03.2017 року,03.03.2017р. був зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу було змінено на - [PERSON] . Про реєстрацію шлюбу було внесено відповідний актовий запис №157 у Книзі реєстрації шлюбу (а.с. 4). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Приморським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 02.09.2017 року, батьками [PERSON] , [INFO] є: [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №388 (а.с. 5). Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні стосунки, родина розпалась остаточно і у подальшому збережена бути не може. Враховуючи вищевикладене, суд вважає неможливим в подальшому зберегти їх сім`ю, шлюб сторін досить тривалий час носить формальний характер, а тому повинен бути розірваний. Питання щодо стягнення сплаченого позивачем судового збору судом не вирішується, оскільки даної позовної вимоги не заявлялось. На підставі викладеного,

Outcome: approved