Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього на свою користь понесені нею судові витрати, вказуючи, що сторонами зареєстровано шлюб 10 серпня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Мелітопольського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 583. Зазначає, що від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні життєві позиції, несумісність характерів, взаємних претензій по розподілу домашніх обовязків та інше, внаслідок чого подальше проживання сторін та збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивачки. У звязку з чим, наприкінці червня 2015 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть. Спору про поділ спільного майна сторони не мають. Подальше збереження шлюбу позивачка вважає неможливим, намірів до відновлення стосунків не має, тому просить розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не зявилась, від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, на заявлених позовних вимогах наполягає. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище Ходінова. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позов визнає повністю. \~ Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 10 серпня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Мелітопольського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 583, про що свідчить копія свідоцтва про одруження. /а.с. 6/. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження. /а.с. 7/. Як встановлено судом, причиною розпаду сімї стали різні життєві позиції, несумісність характерів, взаємних претензій по розподілу домашніх обовязків та інше, і як наслідок втрата почуття любові та взаєморозуміння один до одного. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені наприкінці червня 2015 року. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Спорів щодо поділу спільного майна сторони не мають. Питання про утримання дитини сторони вирішуватимуть у встановленому законом порядку. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи викладене, та на підставі ст. 112 СК України, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідача також слід стягнути судовий збір у розмірі 243, 60 грн.

Outcome: approved