overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. В позові зазначила, що вона є власницею вищезазначеної квартири, у якій також зареєстрована її донька [PERSON], яка з лютого 2007 року у квартирі не мешкає, її особистих речей в помешканні немає, витрат на утримання житла відповідачка не несе, проживає в Росії. Реєстрація відповідачки у належній їй квартирі порушує її права власника даного житлового приміщення, вона позбавлена права розпоряджатися своїм майном. Позивачка у судове засідання надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позов підтримала повністю. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позов визнала повністю. Суд, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка є власницею квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло [NUMBER] від 04.05.1993 року; свідоцтвом про право власності на спадщину за законом від 27.03.2001 року, посвідченим державним нотаріусом Першої маріупольської державної нотаріальної контори Бородіною Л.П. Відповідно до акту від 17.08.2015 року, складеного ЖКП «Житло»Центр» відповідачка [PERSON] зареєстрована у квартирі [ADDRESS], проте з лютого 2007 року у квартирі не мешкає. Згідно наданої суду нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 29.06.2015 року за місцем вимоги остання просить зняти її з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд вважає, що відповідачка [PERSON] втратила право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS], оскільки понад один рік він не проживає за зазначеною адресою без поважних причин. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням, яке знаходиться по [ADDRESS], посилаючись на те, що даний будинок належить їй на праві власності на підставі Договору дарування 1/2 частини житлового будинку від 08.04.1981 р., іншу 1/2 частини домоволодіння позивачка прийняла в порядку спадкування, але належним чином не оформила після смерті спадкодавця. Відповідачка по справі являється її донькою та не проживає в даному будинковолодінні з грудня 2004 року. Оскільки, [PERSON] не проживає більше десяти років, то позивачкапросить суд визнати її такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Позивачка в судове засідання надала заяву про слухання справи у її відсутності, позов підтримала та просить його задовольнити. Відповідачка про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить оголошення в громадсько-політичній газеті Івано-Франківської області «Галичина» (а.с.13), причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що позивачкає власником будинку №42 по вул. Шевченка, в с. Верхня Калуського району, який належить їй на праві власності на підставі Договору дарування 1/2 частини житлового будинку від 08.04.1981 р., іншу 1/2 частини домоволодіння позивачка прийняла в порядку спадкування, але належним чином не оформила після смерті спадкодавця (а.с.4,5). Як вбачається з довідки виданої виконкомом Верхнянської сільської ради від 16.03.2015 року за № 353, відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.6). Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання складеного комісією в складі сільського голови с. Верхня [PERSON], секретарем сільської ради Дудою М.І., депутатом сільської ради Дрозд Н.В. в присутності свідків [PERSON], [PERSON] від 19.03.2015 року вбачається, що [PERSON] за вищевказаною адресою зареєстрована, але не проживає з грудня 2004 року (а.с.7). У відповідності з ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. За таких обставин, суд вважає, що в судовому засіданні зібраними по справі доказами доведено, що відповідачка не проживає в будинку по [ADDRESS] більше десяти років без поважних причин та визнає її такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. На підставі викладеного ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] в м. Маріуполі. В позові зазначила, що вона є власницею вищезазначеної квартири, з її згоди у квартирі була зареєстрована [PERSON], яка з 2003 року у квартирі не мешкає, її особистих речей в помешканні немає, за комунальні послуги не сплачує. Реєстрація відповідачки у належній їй квартирі порушує її права власника даного жилого приміщення, вона позбавлена права розпоряджатися своїм майном, змушена сплачувати квартирну плату та комунальні послуги у більшому розмірі. Позивачка у судове засідання надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надіслала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю. Суд, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14.12.1999 року та свідоцтва про право на спадщину за законом № 7-1328 від 23.06.2006 року є власницею 2/3 частки квартири [ADDRESS] в м. Маріуполі, що, також, підтверджується витягом Маріупольського БТІ № [NUMBER] від 18.07.2006 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно. 1/3 частка вказаної квартири належить [PERSON] Відповідно до особового рахунку № [NUMBER] та акту ЖКП «Житло «Центр» від 29.10.2015 року відповідачка [PERSON] з 2009 року зареєстрована у квартирі [ADDRESS] в м. Маріуполі, проте в квартирі з часу реєстрації не мешкає. Згідно довідки про законне проживання п заяві з Реєстру № 50704/23.09.2015, виданої [PERSON] відділенням міграційної служби південного сектора Головного управління з питань внутрішніх функцій Децентралізованого управління Аттики Грецької Республіки, [PERSON] проживає в Греції. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачкою надані належні докази того, що відповідачкою порушені її права власника жилого приміщення - квартири [ADDRESS] в м. Маріуполі, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] в якому зазначила, що вона є відповідальним наймачем вищезазначеної квартири, у якій разом з нею до лютого 2012 року мешкав її брат [PERSON] Під час спільного проживання між ними з братом постійно виникали сварки з приводу ведення спільного господарства, після чергової сварки брат зібрав речі і пішов з дому, його теперішнє місце проживання невідоме. Вона мешкає у вищезазначеній квартирі, сплачує комунальні послуги, витрат на утримання житла відповідач не несе, що негативно впливає на їх майновий стан. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі ст.224 ЦПК України, заочно. Суд, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка є відповідальним наймачем квартири [ADDRESS] що підтверджується копією особового рахунку [NUMBER], виданого ККП «КК «Західна». Відповідно до акту ККП «КК «Західна» № 31 від 12.10.2013 року [PERSON] зареєстрований у квартирі [ADDRESS] з 27.11.1987 року, проте за зазначеною адресою не проживає з березня 2012 року. Відповідно до ч.1 ст. 71, ст. 72 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, суд вважає, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] оскільки понад шість місяців він не проживає за зазначеною адресою без поважних причин. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою №72 в будинку №24/73 по вул. 9-ї Авіадивізії в м. Маріуполі. В позові зазначила, що вона є власницею вищезазначеної квартири, у якій також зареєстрована її син [PERSON], який з 1995 року у квартирі не мешкає, його особистих речей в помешканні немає, витрат на утримання житла відповідач не несе, його місце мешкання їй не відоме. Реєстрація відповідача у належній їй квартирі порушує її права власника даного житлового приміщення, вона позбавлена права розпоряджатися своїм майном. Позивачка у судове засідання надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позов підтримала повністю. Відповідач у судове засідання надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позов визнав повністю. Суд, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка є власницею квартири №72 в будинку №24/73 по вул. 9-ї Авіадивізії в м. Маріуполі, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 25.11.2003 року; витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим 25.11.2003 року Маріупольським бюро технічної інвентаризації за № 2088091. Згідно довідки № 181 від 05.08.2015 року та акту від 05.08.2015 року, складеного ТОВ «Житло-22» відповідач зареєстрований у квартирі №72 в будинку №24/73 по вул. 9-ї Авіадивізії в м. Маріуполі, проте з 1995 року у квартирі не мешкає. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд вважає, що відповідач [PERSON] втратив право користування жилим приміщенням - квартирою №72 в будинку №24/73 по вул. 9-ї Авіадивізії в м. Маріуполі, оскільки понад один рік він не проживає за зазначеною адресою без поважних причин. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], про визнання його таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] на тих підставах, що відповідач прописаний, але з листопада 2006 року не мешкає за вказаною адресою, не бажає знятися з реєстрації за вказаною адресою, в зв'язку з чим позивачка повинна оплачувати комунальні послуги за відповідача. Визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням необхідно для зняття його з реєстрації. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити та визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Судом встановлено, що позивачка є власником будинку [ADDRESS]. В указаному будинку зареєстрований відповідач [PERSON] З листопада 2006 року він в будинку не мешкає, але знятися з реєстрації не бажає. Відповідач своїм правом на проживання не скористувався та без поважних причин понад одного року не проживає в будинку. Із позовної заяви вбачається, що позивачка звернулася до суду з позовом про захист порушеного права власності, шляхом визнання особи таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Згідно ст.72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в наслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] був зареєстрований в будинку позивачки, але не проживає в ньому без поважних причин з листопада 2006 року, що підтверджено в судовому засіданні поясненнями позивача, відповідача та матеріалами справи. Так як визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням має для позивачки важливе юридичне значення та даний факт ніким не оскаржується, суд вважає можливим задовольнити заявлені [PERSON] вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням, яке знаходиться по [ADDRESS], посилаючись на те, що вона являється власником даного домоволодіння, хоча право власності належним чином не оформлено. Відповідач по справі являється її зятем та не проживає в даному будинковолодінні з січня 2014 року. Оскільки, [PERSON] не проживає більше одного року, то позивачкапросить суд визнати його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. Позивачка в судове засідання надала заяву про слухання справи у її відсутності, позов підтримала та просить його задовольнити. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить оголошення в громадсько-політичній газеті Івано-Франківської області «Галичина» (а.с.18), причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що позивачкає власником будинку [ADDRESS], хоча право власності належним чином не оформлено (а.с.5). Як вбачається з довідки виданої виконкомом Середньоугринівської сільської ради від 17.03.2015 року за № 412, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS], однак за даною адресою не проживає (а.с.4). Згідно Акту складеного комісією Середньоугринівської сільської ради народних депутатів в складі секретаря сільської ради Михайлюк Б.Б., інспектора сільської ради Кобиляк С.В., депутата сільської ради Винник Р.В. від 17.03.2015 року про те, що [PERSON] за вищевказаною адресою зареєстрований, але не проживає в даному господарстві більше одного року (а.с.6). У відповідності з ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. За таких обставин, суд вважає, що в судовому засіданні зібраними по справі доказами доведено, що відповідач не проживає в будинку по вул. Українських героїв, 2, в с. Середній Угринів Калуського району більше одного року без поважних причин та визнає його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. На підставі викладеного ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням [ADDRESS] посилаючись на те, що вона являється співвласником даної квартири відповідно до договору Дарування від 25.04.2007р. Відповідач по справі являється її колишнім чоловіком, з яким вона зареєструвала шлюб 31.10.1992 року. Так, рішенням суду шлюб між [PERSON] та відповідачем 14.06.2012 року розірвано. Оскільки, по вказаній адресі відповідач не проживає з 01 квітня 2013 року то позивачка просить суд визнати його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. В судове засідання позивачка надала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить оголошення в ЗМІ (а.с.17), причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що позивачка разом зі своїми дітьми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є співвласниками квартири [ADDRESS], що підтверджено наявними документами в матеріалах справи, а саме договором дарування квартири від 25.04.2007р. та витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 03.04.2013 року (а.с.6). Як вбачається з довідки виданої КП «ЖЕО №1», відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с.4). Шлюб між [PERSON] та позивачкою 14.06.2012 року розірвано, про що свідчить копія рішення Калуського міськрайонного суду (а.с.7). Однак згідно Акту від 10.02.2014 року складеного в складі комісії юриста Стасюк Н.П., майстра [PERSON], контролера [PERSON] та в присутності сусідів [PERSON], [PERSON] вбачається, що [PERSON] за вищевказаною адресою не проживає понад один рік (а.с.9). У відповідності до ст. 405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлене домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, суд вважає, що в судовому засіданні зібраними по справі доказами доведено, що відповідач виїхав і не проживає в квартирі [ADDRESS] більше одного року без поважних причин та визнає його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. На підставі викладеного ст.71, 72, 163,167 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на проживання в [INFO] що в с. Новиця Калуського району, посилаючись на те, що даний будинок належить їй на праві власності. Відповідач по справі являється її сином та не проживає в даному будинковолодінні з 2011 року. Оскільки, [PERSON] не проживає більше п»яти років то позивачкапросить суд визнати його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. Позивач [PERSON] в судове засідання надала заяву про слухання справи у її відсутності, позов підтримала та просить його задовольнити. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлялася \~належним чином, про що свідчить повідомлення з поштампу про вибуття адресанта з місця вручення (а.с.16,23), причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Встановлено, що позивачє власником будинку № 1 по вул. Зелена що в с. Новиця Калуського району, що підтверджено наявними документами в матеріалах справи, а саме довідкою Новицької сільської ради Калуського району від 14.06.2016 року за №891 (а.с.22) . Як вбачається з довідки виданої виконкомом Новицької сільської ради від 23.05.2016 року за № 801, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO] що в с. Новиця Калуського району (а.с.5). [PERSON] складеного сільським головою Новицької сільської ради [PERSON] , секретаря сільської ради [PERSON] в присутності сусідів [PERSON]В, [PERSON], [PERSON], від 06.05.2016 року вбачається, що [PERSON] за вищевказаною адресою зареєстрований, але не проживає більше п»яти років (а.с.4). У відповідності з ст. 405 ч. 2 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. За таких обставин, суд вважає, що в судовому засіданні зібраними по справі доказами доведено, що відповідач не проживає в будинку по вул. Зелена №1 що в с. Новиця Калуського району більше п»яти років без поважних причин та визнає його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. На підставі викладеного ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved