Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду 12 травня 2014 року з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 09.12.2011 року, шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 419. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON],[INFO], який проживає з нею, та буде проживати з нею після розлучення. Подружні відносини між ними перервались з тої причини, що вони мають різні погляди на життя, між ними втрачена довіра і взаєморозуміння, спільне господарство не ведуть,шлюбні відносини не підтримують. При таких обставинах подальше збереження шлюбу не можливо. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. В зв'язку з викладеним позивачка звернулась до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб; стягнути з відповідача сплачений нею при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 243,60грн. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище -[PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій прохала справу слухати за її відсутності, на позовних вимогах наполягала. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав телефонограму, в якій прохає справу слухати за його відсутності, не заперечує проти розірвання їх з позивачкою шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 09 грудня 2011 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 419, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 09 грудня 2011 року (а.с. 4). Подружні відносини між сторонами перервались з тої причини, що сторони мають різні погляди на сімейне життя, між ними втрачена довіра і взаєморозуміння, спільне господарство не ведуть,шлюбні відносини не підтримують. При таких обставинах подальше збереження шлюбу неможливо. Від вказаного шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 5), який після розірвання шлюбу проживатиме з позивачкою. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. В зв'язку з викладеним позивачка звернулась до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб. Викладене підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на корить позивача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору при подачі позовної заяви до суду в сумі 243,60 грн..

Outcome: approved