Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини заробітної плати щомісячно до повноліття дитини, оскільки відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Позивачка направила до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце його проведення сповіщався належними чином, причини неявки суду не відомі, відзив на позовну заяву не направив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку, що причини неявки відповідача є неповажними та є підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: копія свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батько [PERSON], мати [PERSON]; копія паспорту та ідентифікаційного номеру [PERSON]; копія паспорту та ідентифікаційного номеру [PERSON]; копія свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після укладення шлюбу «Карпутенко». Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що сторони по справі мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка [PERSON] зазначила, що відповідач зобовязаний утримувати доньку до досягнення нею повноліття, але добровільно матеріальної допомоги не надає, тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) до досягнення повноліття донькою. Вивчивши матеріали справи, надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки обґрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов'язок покладений як на матір дитини так і на батька, є особистим і індивідуальним для кожного з батьків. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, оскільки відповідачем в добровільному порядку матеріальна допомога позивачці на утримання їх сумісної доньки не надається, а домовленість про способи надання утримання на дитину між сторонами не досягнута, то суд, враховуючи обставини справи, матеріальне положення сторін і інтереси неповнолітньої, задовольняє позовні вимоги позивачки в повному обсязі.

Outcome: approved