Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 03 жовтня 1992 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають двох дітей, з яких неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. Позивачка в обґрунтування вимог зазначає, що останні роки вона з відповідачем не проживають разом як подружжя, не можуть спільно виконувати сімейні обов'язки та спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, постійно сперечаються, відповідач принижує її навіть при дітях. Постійні сварки та скандали неодноразово відбувалися в присутності дітей. Позивачка зазначає, що вона неодноразово протягом останніх років намагалася говорити з відповідачем про їх особисті сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх та ніяких результатів це не давало. Їх відносини переросли у ворожі. Останні роки вона намагалася врятувати сім'ю лише заради дітей. У зв'язку з такою поведінкою відповідача. Вона прийшла до висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове і щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сім'ю їх дітей. Зважаючи на вищенаведене позивачка просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивачка не з'явилася, представником позивачки подано суду заяву з проханням справу розглядати у його відсутності, в заяві вказав, що позов підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до ст. 169 ч.4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 03 жовтня 1992 року, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу Відділу реєстрації актів цивільного стану Ялтинського виконкому Кримської області зроблено відповідний актовий запис № 617 (а.с.16). Від шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO] та повнолітнього сина. Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно з ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивачка наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу бути не може, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved