Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати укладений між ними договір № б/н від 03.05.2018 р. на виконання ремонтно - будівельних робіт і послуг, стягнути з відповідача завдаток у подвійному розмірі в сумі 36 000 гривень та пеню за період прострочення з 01.06.2018 р. по 06.05.2019 р. в сумі 359 685,23 гривень. В обґрунтування позову зазначила, що з метою проведення будівельних та оздоблюваних робіт по склінню і благоустрою балкону житла за адресою: [ADDRESS] вона звернулася до фізичної особи - підприємця [PERSON] та 03.05.2018 р. уклала з останнім договір побутового підряду № б/н на виконання ремонтно - будівельних робіт та послуг. Відповідач взяв на себе зобов`язання виконати наступні види ремонтних робіт: встановлення металічного парапету, його фарбування, встановлення стінних газосилікатних блоків та їх армування, встановлення вікон, москітних сіток, підвіконня та проведення скління металопластикових світловідбиваючих конструкцій, монтаж світлопрозорих конструкцій в металічний каркас балкону, утеплення балкону, нанесення штукатурки, зовнішнє фарбування каркасу балкона та проведення інших необхідних внутрішніх та зовнішньо - висотних робіт, декорування об`єкта будівництва. За домовленістю сторін описані будівельні та облицювальні роботи мали бути виконані відповідачем протягом трьох тижнів в період з 10.05.2018 р. по 31.05.2018 р. Повна винагорода складає 35 367, 28 гривень, позивач 03.05.2018 р. передала відповідачу завдаток у розмірі 18 000 гривень. Але відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за укладеним договором побутового підряду, не виконав ремонтні роботи, не надав відповідні оздоблювальні послуги. Ухвалою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 04.06.2019 р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 06.09.2019 року у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з викладених в позові підстав. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, не скористався своїм правом на подачу відзиву. За наявності одночасного існування умов, передбачених положеннями ст. 280 ЦПК України, суд вважав можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши представника позивачки, свідка [PERSON] , дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Встановлено, що 03.05.2018 р. між позивачем та відповідачем укладено договір побутового підряду № б/н, відповідно до якого відповідач зобов`язався виконати ремонтно - будівельні роботи за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 1.2. договору побутового підряду № б/н від 03.05.2018 р. відповідач зобов`язався виконати будівельні та оздоблювальні роботи по склінню і благоустрою балкону. За домовленістю сторін, викладеною в п. 1.4. вказаного договору, будівельні та оздоблювальні роботи по склінню і благоустрою балкону мали бути виконані відповідачем протягом трьох тижнів, а саме в період з 10.05.2018 р. по 31.05.2018 р. Згідно умов п. 2.2. та п. 2.4. договору побутового підряду № б/н від 03.05.2018 р. повна винагорода відповідача складає 35 367,28 гривень. На підставі п. 2.4. договору побутового підряду № б/н від 03.05.2018, а також згідно квитанції № б/н від 03.05.2018 року позивач сплатив відповідачу завдаток у розмірі 18 000 гривень./. Решту винагороди відповідача позивач зобов`язаний сплатити протягом трьох днів після підписання сторонами Акту здачі - прийому робіт (п. 2.4. договору побутового підряду № б/н від 03.05.2018). З акту здачі - прийому робіт вбачається, що даний акт не складений та підписаний сторонами. Тобто прострочення виконання договірних зобов`язань склало за період з 01.06.2018 р. по 06.05.2019 р. - 339 днів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно зі ч. 1 ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків, на підставі ч. 2 ст. 849 ЦК України. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється. За нормами ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди, друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася. Згідно зі ч. 1 ст. 571 ЦК України якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Доказів на підтвердження належного та вчасного виконання зобов`язань зі сторони відповідача суду надано не було, як і не було надано доказів сплати відповідачем позивачу суми пені за несвоєчасне виконання договірних зобов`язань. Факт усунення відповідача від виконання зобов`язання за договором від 03.05.2018 р. підтверджується показаннями свідка [PERSON] , що в червні 2018 р. ним було виконано ремонт за запрошенням позивачки у квартирі останньої. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині розірвання договору та повернення сплачених позивачем за угодою коштів підлягають задоволенню, оскільки стороною позивача доведено порушення договору побутового підряду № б/н від 03.05.2018 р. з боку відповідача. Також ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі. Оскільки відповідач прострочив виконання роботи, з нього підлягає стягнення неустойка у вигляді пені у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги). Суд погоджується з наданим позивачем розрахунку пені, який зроблений з розрахунку здійснення відповідачем прострочення за 339 днів за період з 01.06.2018 р. по 06.05.2019 р. та становить 359 685,23 гривень. Одночасно, ч. 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст. 10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 03 вересня 2014 року №6-100цс14. Установивши, що розмір неустойки (359 685,23 гривень значно більший від розміру основного зобов`язання (35 367,28 гривень), суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин норму ч. 3 ст. 551 ЦК України, тобто зменшити розмір пені до суми основного зобов`язання, тобто до 35 367,28 гривень. З огляду на те, що позивач відповідно до вимог ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору, а тому відповідно до вимог ч.6 статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. На підставі викладеного,

Outcome: partial