Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просила змінити розмір аліментів, що стягується з відповідача на її користь для утримання дочки [PERSON] з призначеного рішенням Ємільчинського районного суду від 25.08.2010 року розміру аліментів у твердій грошовій сумі (100 грн.), на аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. В обгрунтування позовних вимог вказала, що з часу призначення аліментів пройшло більше 9 років і на даний час дочка потребує значно більше догляду та матеріальних коштів. Ціни на продукти харчування, одяг, ліки значно виросли, вона є інвалідом ІІ групи, не працює, пенсії на утримання дитини не вистачає. Крім того згідно останніх змін до СК України (ч. 2 ст. 182), розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому призначений раніше розмір аліментів не в повному обсязі забезпечує належне утримання дитини. Позивачка в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву, в якій просила слухати справу за її відсутності, вказала, що позов підтримує повністю та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, копію позовної заяви з додатками та судову повістку про виклик до суду на 11.03.2020 отримав, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, відзив на позовну заяву не надав та не заперечив щодо позовних вимог. Судова повістка про виклик до суду на 25.03.2020 повернулася до суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши зібрані по справі письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину, дочку [PERSON] , [INFO] ( а.с. 4). Рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області від 25.08.2010 у цивільній справі 2-448/10 з відповідача на користь позивачки стягнуті аліменти для утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 100 грн., щомісячно (а.с. 5). Вказані обставини підтверджуються копією судового рішення та копією свідоцтва про народження дитини. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»). Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05.02.2014 року по справі № 143 цс 13. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Судом встановлено, що з часу присудження аліментів, які були визначені в розмірі 100 грн., щомісячно, через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя. У зв`язку з чим, вищевказаний розмір аліментів на утримання дитини сторін не може забезпечити належний рівень її матеріального утримання. Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. За наведених вище обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову, а відтак він підлягає повному задоволенню в зв`язку з вищезазначеними вимогами чинного законодавства. Підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved