Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог вказала, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 16.08.2006 року. Шлюб зареєстрований Петровським виконкомом Краснолуцької міської Ради Луганської області, актовий запис № 42. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки. З червня 2013 року шлюбні відносини фактично припинились, сторони припинили спільне господарство. Добровільної угоди про сплату аліментів між сторонами не досягнуто. На утриманні відповідач нікого не має, аліментні платежи більш нікому не сплачує. В зв`язку з цим позивачка змушена звернутися до суду і просить розірвати шлюб з відповідачем, та стягнути з відповідача на її користь аліментні платежі на утримання дитини у розмірі ? частини з усіх видів заробітку. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності Суд, вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 16 серпня 2006 року Петровським виконкомом Краснолуцької міської Ради Луганської області, актовий запис № 42, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Позивачка має неповолітню доньку: [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач [PERSON] Дитина проживає з позивачкою. Спільне життя у сторін не склалось, у зв'язку з чим сторони припинили шлюбні стосунки, припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Намірів поновлювати стосунки сторони не мають і подальше збереження сім'ї вважають неможливим та недоцільним. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Аліментні платежі відповідач більш ні кому не сплачує, працює та отримує постійний заробіток. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст.ст. 180, 182 СК України відповідач [PERSON] зобов'язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення повноліття. Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, і що примирінне подружжя не можливе, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, взявши до уваги встановлені судом обставини життя подружжя суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між стороними слід розірвати. Спору про майно не мається. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved