overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду і свої вимоги мотивує тим, що 08 лютого 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, під час спільного проживання вони не приходили з відповідачем до єдиної думки у вирішенні більшості питань сім'ї та побуту, виникали конфліктні ситуації, внаслідок чого на протязі останнього півроку вони припинили між собою шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство, тому просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка реєстраційної служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області 08.02.2013 року, актовий запис № 30. Позивач в судове засідання не з'явився, але до суду надав заяву, про те, що наполягає на розірванні шлюбу та просить справу розглядати в його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, але до суду надала заяву, в якій на розірвання шлюбу згодна і просить справу розглянути в її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову, судове рішення ухвалюється в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 08.02.2013 року між позивачкою і відповідачем був зареєстрований шлюб. Подружжя на протязі останнього півроку припинило шлюбні стосунки. Виходячи з наведеного, суд вважає, що ця сім'я повністю розпалась і зберегти її неможливо, оскільки подружжя однією на протязі останнього півроку не проживають, примирятися не бажають, а навпаки наполягають на розірванні шлюбу і відновлювати подружнє життя не бажають. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду і свої вимоги мотивує тим, що 11.08.2001 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, під час спільного проживання вони не приходили з відповідачем до єдиної думки у вирішенні більшості сімейних питань, внаслідок чого вони з березня 2014 року припинили між собою шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство і сім'я з того часу фактично розпалась, тому просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований виконкомом Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області 11.08.2001 року, актовий запис № 12. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просить суд стягнути з нього аліменти на утримання дітей в примусовому порядку, в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття дитини, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову, судове рішення ухвалюється в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 11.08.2001 року між позивачкою і відповідачем був зареєстрований шлюб. Шлюб у сторін перший. Відповідно до ст. 180, 181, 182, 183, 184 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом, але не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач відповідно до свідоцтва про народження, є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 6-7), а оскільки він добровільно допомоги на утримання дітей не надає, тому вимоги позивачки підлягають задоволенню і з заявленим розміром стягнення аліментів суд погоджується. Згідно довідки від 20.03.2014 року, діти проживають разом з матір'ю, позивачкою по справі та знаходиться на її утриманні. (а.с. 8). Виходячи з наведеного, суд вважає, що ця сім'я повністю розпалась і зберегти її неможливо, оскільки подружися однією сім'єю з березня 2014 року не проживають, наполягають на розірванні шлюбу і відновлювати подружнє життя не бажають. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду і свої вимоги мотивує тим, що 14.02.2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Сімейне життя не склалося, під час спільного проживання вони не приходили з відповідачем до єдиної думки у вирішенні більшості питань сімї та побуту, внаслідок чого вони припинили між собою шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство, тому просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області 14.02.2009 року, актовий запис № 29. Позивачка в судове засідання не зявилась, але до суду надала заяву, про те, що наполягає на розірванні шлюбу та просить справу розглядати в її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, але до суду надав заяву, в якій на розірвання шлюбу згоден і просить справу розглянути в його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову, судове рішення ухвалюється в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 14.02.2009 року між позивачкою і відповідачем був зареєстрований шлюб. Подружжя припинило шлюбні стосунки. Виходячи з наведеного, суд вважає, що ця сім'я повністю розпалась і зберегти її неможливо, оскільки подружжя однією сімєю не проживають, примирятися не бажають, а навпаки наполягають на розірванні шлюбу і відновлювати подружнє життя не бажають. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду і свої вимоги мотивує тим, що 15.04.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, під час спільного проживання вони не приходили з відповідачем до єдиної думки у вирішенні більшості сімейних питань, внаслідок чого вони з квітня 2014 року припинили між собою шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство і сімя з того часу фактично розпалась, тому просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований виконкомом Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області 15.04.2013 року, актовий запис № 5. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просить суд стягнути з нього аліменти на утримання дитини в примусовому порядку, в розмірі 500 грн. щомісячно і до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не зявилась, але до суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу слухати в її відсутності, проти винесення заочного рішення суду не заперечувала.. Відповідач заперечень проти позову до суду не направив, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини своєї неявки до суду не надав, а тому зі згоди позивача, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Судом встановлено, що 15.04.2013 року між позивачкою і відповідачем був зареєстрований шлюб. Шлюб у сторін перший. Відповідно до ст. 180, 181, 182, 183, 184 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач відповідно до свідоцтва про народження, є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 6), а оскільки він добровільно допомоги на утримання доньки не надає, тому вимоги позивачки підлягають задоволенню і з заявленим розміром стягнення аліментів суд погоджується. Виходячи з наведеного, суд вважає, що ця сім'я повністю розпалась і зберегти її неможливо, оскільки подружися однією сім'єю з квітня 2014 року не проживають, наполягають на розірванні шлюбу і відновлювати подружнє життя не бажають. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду і свої вимоги мотивує тим, що 15.11.2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, під час спільного проживання вони не приходили з відповідачем до єдиної думки у вирішенні більшості сімейних питань, внаслідок чого вони з жовтня 2016 року припинили між собою шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство і сім'я з фактично розпалась, тому просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міського управління юстиції Сумської області 15.11.2003 року, актовий запис № 419. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просить суд стягнути з нього аліменти на утримання дитини в примусовому порядку, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття дитини, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але до суду надала заяву, про те, що підтримує позов та просить справу розглядати в її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, але до суду надав заяву, в якій позов визнав, просив справу розглядати в його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову, судове рішення ухвалюється в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 15.11.2003 року між позивачкою і відповідачем був зареєстрований шлюб. Відповідно до ст. 180, 181, 182, 183, 184 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом, але не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач відповідно до свідоцтва про народження, є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 5), а оскільки він добровільно допомоги на утримання дитини не надає, тому вимоги позивачки підлягають задоволенню і з заявленим розміром стягнення аліментів суд погоджується. Виходячи з наведеного, суд вважає, що ця сім'я повністю розпалась і зберегти її неможливо, оскільки подружися однією сім'єю не проживають, наполягають на розірванні шлюбу і відновлювати подружнє життя не бажають. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду і свої вимоги мотивує тим, що 16.07.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, під час спільного проживання вони не приходили з відповідачем до єдиної думки у вирішенні більшості сімейних питань, внаслідок чого вони з травня 2012 року припинили між собою шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство і сімя з фактично розпалась, тому просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області 16.07.2011 року, актовий запис № 191. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просить суд стягнути з нього аліменти на утримання дитини в примусовому порядку, в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття дітей, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не зявилась, але до суду надала заяву, про те, що підтримує позов та просить справу розглядати в її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, але до суду надав заяву, в якій позов визнав, просив справу розглядати в його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову, судове рішення ухвалюється в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 16.07.2011 року між позивачкою і відповідачем був зареєстрований шлюб. Відповідно до ст. 180, 181, 182, 183, 184 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом, але не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач відповідно до свідоцтва про народження, є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], а оскільки він добровільно допомоги на утримання дітей не надає, тому вимоги позивачки підлягають задоволенню і з заявленим розміром стягнення аліментів суд погоджується. Виходячи з наведеного, суд вважає, що ця сім'я повністю розпалась і зберегти її неможливо, оскільки подружися однією сім'єю не проживають, наполягають на розірванні шлюбу і відновлювати подружнє життя не бажають. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду і свої вимоги мотивує тим, що 16.08.2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, під час спільного проживання вони не приходили з відповідачем до єдиної думки у вирішенні більшості сімейних питань, внаслідок чого вони припинили між собою шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство і сім'я з фактично розпалась, тому просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумської області 16.08.2008 року, актовий запис № 319. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просить суд стягнути з нього аліменти на утримання дитини в примусовому порядку, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття дитини, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, але до суду надав заяву, в якій позов визнав, просив справу розглядати в його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову, судове рішення ухвалюється в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 16.08.2008 року між позивачкою і відповідачем був зареєстрований шлюб. Шлюб у сторін перший. Відповідно до ст. 180, 181, 182, 183, 184 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом, але не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач відповідно до свідоцтва про народження, є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 8), а оскільки він добровільно допомоги на утримання сина не надає, тому вимоги позивачки підлягають задоволенню і з заявленим розміром стягнення аліментів суд погоджується. Виходячи з наведеного, суд вважає, що ця сім'я повністю розпалась і зберегти її неможливо, оскільки подружися однією сім'єю не проживають, наполягають на розірванні шлюбу і відновлювати подружнє життя не бажають. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду і свої вимоги мотивує тим, що 16.09.2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають двох дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем на протязі двох років погіршувалося, з боку відповідача виникали постійні сварки, свідками яких ставали їх діти, що впливає на їх психологічний стан, в результаті чого шлюбні стосунки були припинені, перестали вести спільне господарство, тому позивачка просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований виконкомом Блистівської сільської ради Новгород-Сіверського району Черенігівської області 16.09.2006, актовий запис № 4. Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, починаючи з середини 2014 року відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, жодним чином не цікавиться життям дітей, вихованням не займається, не забезпечує їх матеріально, тому просить суд стягнути з нього аліменти на утримання дочок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в примусовому порядку, в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту подання заяви і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилась, але до суду надала заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але в судове засідання не зявився, про причину своєї неявки не повідомив і клопотань, про розгляд справи у його відсутність не надсилав, тому зі згоди позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Судом встановлено, що 16.09.2006 року між позивачкою і відповідачем був зареєстрований шлюб (а.с. 7). З середини 2014 року подружжя припинило шлюбні стосунки. Від шлюбу мають двох дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з матір*ю та знаходяться на її утриманні.(а.с.10) Відповідно до ст. 180, 181, 182, 183, 184 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом, але не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач відповідно до свідоцтва про народження, є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 8,9), оскільки він добровільно допомоги на утримання дітей не надає, будь яких доказів щодо не можливості платити аліменти суду також не надав, а тому вимоги позивачки підлягають задоволенню і з заявленим розміром стягнення аліментів суд погоджується. Виходячи з наведеного, суд вважає, що ця сім'я повністю розпалась і зберегти її неможливо, оскільки подружжя з середини 2014 року однією сім'єю не проживають, позивачка наполягає на розірванні шлюбу і відновлювати подружнє життя не бажає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду і свої вимоги мотивує тим, що 16.09.2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, під час спільного проживання вони не приходили з відповідачем до єдиної думки у вирішенні більшості сімейних питань, внаслідок чого вони припинили між собою шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство і сім'я з того часу фактично розпалась, тому просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований виконкомом Сварківської сільської ради Глухівського району 16.09.2007 року, актовий запис № 01. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просить суд стягнути з нього аліменти на утримання дитини в примусовому порядку, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття дитини, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але до суду надала заяву, про те, що наполягає на своїх позовних вимогах та просить справу розглядати в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, але до суду надав заяву, в якій позовні вимоги визнає і просить справу розглянути у його відсутності. Судом встановлено, що 16.09.2007 року між позивачкою і відповідачем був зареєстрований шлюб. Шлюб у сторін перший. Відповідно до ст. 180, 181, 182, 183, 184 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом, але не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач відповідно до свідоцтва про народження, є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 5), а оскільки він добровільно допомоги на утримання доньки не надає, тому вимоги позивачки підлягають задоволенню і з заявленим розміром стягнення аліментів суд погоджується. Виходячи з наведеного, суд вважає, що ця сім'я повністю розпалась і зберегти її неможливо, оскільки подружися однією сім'єю не проживають, наполягають на розірванні шлюбу і відновлювати подружнє життя не бажають. На підставі викладеного,

Outcome: approved