Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, вказавши, що наказом № 44-у від 31.03.2014 року вона була звільнена на підставі ст. 38 ч.3 КЗпП України за власним бажанням з посади - інженера з підготовки виробництва. На початку вересня їй було сплачено заборгованість по заробітній платі у сумі 2887,23 грн. Таким чином, середній заробіток за весь час затримки по день сплати заборгованості 31.03.2014 року по 03.09.2014 року становить 7 319,52 грн. з розрахунку : 70,38 грн. Х 104 робочих дні. Просила суд стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 7 319,52 грн. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, просила справу розглядати в її відсутність, надавши свої заперечення, в яких зазначила, що підприємство визнає позов частково в сумі 6326,85 грн., які розраховані виходячи з періоду часу - 01.04.2014 року до 02.09.2014 року включно, оскільки 02.09.2014 року з позивачкою проведено остаточний розрахунок. За вказаний період нарахований середній заробіток за весь період затримки розрахунку - 7 577,06 грн. з яких утримано ПДФО 15 % - 1136,56 грн. та військовий збір 1,5 % - 113,65 грн., до виплати 6326,85 грн. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачка перебувала в трудових відносинах з ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод», працювала на посаді інженера з підготовки виробництва у виробничо-диспетчерському бюро. Наказом №44-у від 31.03.2014 року була звільнена на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням. Заборгованість по заробітній платі їй виплачена повністю 02.09.2014 року як слідує з розрахункового листка. З розрахунку наданого представником відповідача вбачається, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні обраховано за період часу з 01.04.2014 року до 02.09.2014 року включно за 104 робочих дні затримки, виходячи з розміру погодинної заробітної плати позивачки 9,41 грн., оскільки позивачка працювала погодинно і заробітна плата їй нараховувалася виходячи з відпрацьованого часу. З розміром середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, розрахованого відповідачем позивачка погоджується, оскільки вона під час свого розрахунку не здійснювала утримання податків. Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст.117 цього Кодексу, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п.8 Постанови КМУ №100 від 8 лютого 1995 р «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Враховуючи те, що за період з 01.04.2014 року до 02.09.2014 року включно розрахунок розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивача, зроблений представником відповідача правильно та відповідає вимогам п.8 Постанови КМУ №100 від 8 лютого 1995 р «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», тому на користь позивачки підлягає стягненню середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в сумі 6 326,85 грн. з якого не потрібно вираховувати податки та обов'язкові платежі, оскільки після розрахунку середнього заробітку в сумі 7 577,06 грн. з них підприємством вже були утримані ПДФО - 15 % та військовий збір в розмірі 1,5 %. В цій частині позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 115, 116, 117 КЗпП України, п.8 Постанови КМУ №100 від 8 лютого 1995 р «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати»,

Outcome: partial