Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, визначених рішенням суду, посилаючись на те, що 11.08.2001 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб. Вказує, що рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 30.11.2010 року шлюб між ними розірвано. Зазначає, що у шлюбі [INFO] у них народився син [PERSON] . Стверджує, що виконавчим листом Першотравневого районного суду м. Чернівці від 02.11.2011р. з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.08.2011 року і до досягнення дитиною 18 річного віку. Вказує, що на підставі виконавчого листа 26.07.2012 року Першотравневим відділом РВ ДВС Чернівецького міського УЮ було відкрито виконавче провадження за ВП №33540927. Однак рішення суду боржник у добровільному порядку виконував неналежним чином, а саме несвоєчасно, із затримкою. Також за період з липня 2017 року по березень 2018 року включно наявна заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості виданого старшим державним виконавцем станом на 29.03.2019р. загальна заборгованість зі сплати аліментів становить 14 389,5 грн. На підставі вищевикладеного, просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] за період з липня 2017 року по березень 2018 року включно заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , що становить 14389,5 грн; пеню - 14389.5 грн; та інфляційні збитки - 2 902.26 грн., загальним розміром - 31 681, 26 грн. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивачка не з`явилися. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує та просила суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Позов визнає та не заперечує щодо його задоволення. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за їх відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка надала суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. \~ \~ \~ \~Судом встановлено,\~що згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сарненського районного управління юстиції у Рівненській області 26.09.2013 р., [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №99. Батьки: [PERSON] -\~батько, [PERSON] \~мати. (а.с.4). Згідно рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 30.11.2010 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 11 серпня 2001 року виконавчим комітетом Тарасовецької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, актовий запис №14, розірвано. (а.с.5, зворот). Згідно виконавчого листа, виданого Першотравневим районним судом м. Чернівці від 02.11.2011р. з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу),\~але не\~менше 30%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~щомісячно,\~починаючи з\~17.08.2011\~року і\~до досягнення\~дитиною 18\~річного віку. (а.с.6). На підставі вищевказаного виконавчого листа, 26.07.2012 року Першотравневим відділом ДВС Чернівецького міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження за №33540927. (а.с.7). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного Першим відділом державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області станом на 01.07.2019 р., заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом виданого Першотравневим районним судом м. Чернівці від 02.11.2011р. за період з липня 2017 року по травень 2019 року становить 14389,50 грн. (а.с. 20). Відповідно до\~ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивачка вказує у своїх позовних вимогах, що відповідач [PERSON] не виконує у повному обсязі свої зобов`язання щодо сплати аліментів, у зв`язку з чим виникла заборгованість по сплаті аліментів, і що підтверджено розрахунком заборгованості з Першого ВДВС м. Чернівці, таким чином за період з липня 2017 року по травень 2019 року вказана заборгованість склала 14389,50 грн. (а.с.20). Враховуючи наявний борг, позивачка просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість по сплаті аліментів. Відповідно до ч. 3\~ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору - судом. Матеріали цивільної справи містять розрахунок про розмір заборгованості у сумі 14389,50 грн. - даний розрахунок був складений державним виконавцем, відповідно до вимог\~статті 71 Закону України «Про виконавче провадження»\~і сторонами не оспорюється. Доказів протилежного суду не надано. Згідно із частиною третьою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У частині восьмій\~статті 71 Закону України\~«Про виконавче\~провадження» зазначено, що спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи в порядку, встановленому законом. Отже, порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений статтею 71 згаданого Закону, відповідно до частини восьмої якої суд вирішує питання заборгованості лише в разі спору про її розмір. Відповідно до ч. 3\~ст. 194 Сімейного кодексу України, заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до\~ст. 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Згідно ч.1\~ст.\~196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. При цьому право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 СК України, у випадках несвоєчасної виплати присуджених за рішенням суду аліментів виникає з часу набрання рішенням законної сили, при наявності вини платника аліментів за прострочення у їх сплаті. У п. 22 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у\~ст.\~196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Таким чином, виходячи зі змісту ст. 196 СК України, суд, відповідно до вимог\~ст.264 ЦПК України, повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). За змістом\~статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм\~глави 49 ЦК України, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Оскільки неустойка у виді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов`язання окремо. У статті 196 СК України, не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів, нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Вказаний висновок, який викладеній у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), враховується судом в порядку ч.4ст.263 ЦПК України. Визначаючи розмір пені за прострочення сплати аліментів, суд керується розрахунком заборгованості по аліментах станом на 01.07.2019 року, виконаним старшим державним виконавцем Першого ВДВС м. Чернівці Ткач В.І. (а.с. 20). Визначаючи кількість прострочених днів зі сплати аліментів, суд виходить з того, що аліменти є щомісячними платежами, які підлягають сплаті до останнього дня кожного календарного місяця. Таким чином, періодом прострочення є період з першого числа кожного наступного місяця після несплати аліментів по травень 2019 року. Крім того, здійснюючи розрахунок пені, суд враховує положення ч. 1\~ст. 196 СК України\~в тій частині, що розмір пені обмежений розміром заборгованості, на який нараховується пеня, яка підлягає застосуванню в силу\~ст. 5 Цивільного Кодексу України, оскільки вказана норма пом`якшує цивільну відповідальність боржника за несвоєчасну сплату аліментів. Таким чином розрахунок заборгованості по пені виглядає наступним чином: Липень 2017 року, аліменти - 1509,50 грн. х пеня (1%) х 656 днів = 9902,32 грн., Серпень 2017 року, аліменти - 1509,50 грн. х пеня (1%) х 625 днів = 9434,4 грн., Вересень 2017 року, аліменти - 1509,50 грн. х пеня (1%) х 594 днів = 8966,4 грн., Жовтень 2017 року, аліменти- 1688,25 грн. х пеня (1%) х 564 днів = 9521,7 грн., Листопад 2017 року, аліменти - 1688,25 грн. х пеня (1%) х 533 днів = 8998,4 грн., Грудень 2017 року, аліменти - 1688,25 грн. х пеня (1%) х 503 днів = 8491,9 грн., Січень 2018 року, аліменти - 1598,75 грн. х пеня (1%) х 472 днів = 7546,1 грн., Лютий 2018 року, аліменти - 1598,75 грн. х пеня (1%) х 441 днів = 7050,5 грн., Березень 2018 року, аліменти - 1598,75 грн. х пеня (1%) х 413 днів = 6602,8 грн. Загальний розмір пені з липня 2017 року по березень 2018 року - включно у становить 76514,52 грн., що значно перевищує загальний розмір заборгованості (14389,50 грн.) по аліментам. Відповідно розмір пені в даному випадку становитиме вартості, що еквівалентна 100 відсоткам заборгованості. Таким чином, загальна сума пені за прострочення [PERSON] сплати аліментів за виконавчим листом №2-1397/2011 від 11.08.2012 р. за період з липня 2017 року по травень 2019 року становить 14389/50 грн. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] знав про наявність рішення суду від 02.11.2011 року про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини з всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця і до досягнення дитиною 18 річного віку. Письмових доказів на підтвердження сплати аліментів за період з липня 2017 року по травень 2019 року суду не надав. Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів - саме з липня 2017 року [PERSON] не виконує рішення суду. Крім того, в силу приписів статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Відповідно до постанови Вищого господарського суду України від 01.02.2012 № 52/30 при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. Отже, за період з липня 2017 року по травень 2019 року станом на дату подання позовної заяви: *заборгованість по сплаті аліментів становить 14389,50 грн; *пеня 14389,50 грн; *інфляційні збитки за вказаний період складають 2 902.26 грн., а всього 31 681,26 грн. Отже, виходячи з наведенного, та того, що відповідач позов визнав в повному об`ємі, суд вважає, що вимоги позивачки стосовно стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів та інфляційних збитків підлягають задоволенню в повному обсязі. За вимогу майнового характеру позивачка при поданні позову, як фізична особа повинна була сплатити судовий збір за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відповідно до\~ст.4 ЗУ «Про судовий збір». Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивачка звільнена за законом від сплати судових витрат, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved