Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду 22.04.2017 року з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу будинку з надвірними будівлями дійсним та визнання права власності за нею на зазначене майно, посилаючись на таке: 25.11.2010 року вона купила за 24000 гривень у [PERSON] житловий будинок № 13 з надвірними будівлями по вул. Широкій (колишня Комсомольська) в с-щі Троїцьке (колишнє Більшовик) Первомайського району Харківської області, який належав на праві приватної власності відповідачу. Гроші за договором сплачені у момент його укладення, тоді ж продавцем покупцю передано весь пакет документів на майно. Договір купівлі-продажу був укладений у простій письмовій формі з урахуванням всіх істотних умов, проте він не був нотаріально посвідчений та державної реєстрації не мав. Продавець зобов`язався правочин посвідчити нотаріально протягом трьох років, після того, як виготовить технічну документацію на земельну ділянку під будинком. Сторона договору [PERSON] не виконав цієї умови і договір так і залишився нотаріально не посвідчений. На разі відповідач переїхав на постійне місце проживання в Литву і повертатися не має наміру, на контакт з позивачкою не йде. Зараз позивачка проживає у вказаному будинку, а через те, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення, оформити будинок на себе не може, необхідно визнати договір купівлі-продажу дійсним і визнати за нею право власності на це майно для отримання відповідної документації. Позивачка в судове засідання не прибула, проте наполягала на задоволенні позову та просила розглянути справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, судові надав письмову заяву про те, що з позовними вимогами згоден у повному обсязі, справу просить розглянути за його відсутності, оскільки з іншої країни йому важко прибути. Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: із договору купівлі-продажу (а.с.15 ) вбачається, що між позивачкою та відповідачем 25.11.2010 року фактично у простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу жилого будинку з надвірними будівлями по вул. Широкій (колишня Комсомольська) в с-щі Троїцьке (колишнє Більшовик) Первомайського району Харківської області. Власником спірного майна до укладення договору був [PERSON], якому будинок належав згідно витягу БТІ про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.17). Суд, встановивши обставини і визначивши відповідно до них правовідносини, вважає заявлені вимоги законними, обґрунтованими та у повному обсязі підтвердженими матеріалами справи. між [PERSON] та [PERSON] було укладено 25.11.2010 року договір купівлі-продажу будинку №13 з надвірними будівлями, розташованого по вул. Широкій (колишня Комсомольська) в с-щі Троїцьке (колишнє Більшовик) Первомайського району Харківської області. Договір було укладено у простій письмовій формі, і хоча договір не було нотаріально посвідчено та не було державної його реєстрації, сторони досягли домовленості по всіх істотних умовах. Зокрема, було визначено предмет договору, купівельна ціна майна і момент укладення договору, так, покупцем передано до підписання договору грошові кошти у сумі 24000 грн., а продавцем після підписання було передано покупцю ключі від будинку. Крім того, умовою договору було нотаріальне посвідчення продавцем договору до 25.11.2013 року, проте, продавець виїхав з країни до Литви, де він з 06.10.1993 року перебуває на постійному обліку в консульському відділі Посольства РФ в Литовській Республіці, звідки до України виїхати не може і з ним у позивачки втрачено будь-які звязки. Таким чином, можна констатувати наявність ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору. Згідно ст.219 ЦК України у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним. Суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. Згідно ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ст.328 ЦК України Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.655 ЦК України За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Суд вважає, що укладення договору відбулося, сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні, відбулося повне виконання договору, проте одна із сторін ухиляється від нотаріального посвідчення, тому, необхідно визнати договір дійсним, а виходячи з цього, визнати право власності на спірне майно за позивачкою. Все зазначене вище дає підстави судові задовольнити позов. Тому,

Outcome: approved