Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: Центральний відділ державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, [PERSON], про усунення перешкод у здійсненні виконавчого провадження. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що з 20.05.2013 року протягом здійснення виконавчого провадження щодо звернення стягнення суми боргу на квартиру боржника [PERSON], [PERSON], яка не є стороною у виконавчих провадженнях № 38057825, № 38057710, № 41391335, постійно перешкоджає виконанню рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.03.2013 р. про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу за договором позики в сумі 574723,24 грн., що станом на момент винесення рішення було еквівалентно 71000 доларів та згідно з яким видані виконавчі листи № 2-3525, вигадуючи різні схеми та вчиняє дії, що порушують права [PERSON] як стягувача і спричиняють збитки. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] з 24.04.2013 року не проживає у квартирі [ADDRESS], а мешкає [ADDRESS], ніякого майна або речей, які їй належать у арештованій квартирі не знаходиться, відповідно до довідки з адресного бюро з реєстраційного обліку знята за рішенням суду з 11.02.2012 року, а квартирою розпоряджається відповідачка [PERSON], яка не є власником або управителем даного майна, та у квартирі мешкають тимчасові мешканці - треті особи (мешканці можуть змінюватись кожного дня), позивач [PERSON] вважає, що відсутня пряма норма закону, яка забороняє здійснити виселення боржника та вселення стягувача у дану квартиру, навпаки - Закон України «Про виконавче провадження» передбачає і порядок і спосіб здійснення такої дії на підставі рішення суду. Просить суд усунути перешкоди при здійсненні виконавчих проваджень, виселити [PERSON] та інших осіб, які можуть бути зареєстровані та/або проживають у [ADDRESS] та вселити позивачку у дану квартиру. Заявами від 08.05.2014 року, 16.05.2014 року [PERSON] уточнювала позовні вимоги, заявою в останній редакції просила суд виселити [PERSON], [PERSON], третю особу [PERSON] та її сина [PERSON], які можуть бути зареєстровані та/або проживають у квартирі [ADDRESS]; встановити судом інших третіх осіб, які станом на день винесення рішення у справі ймовірно можуть орендувати дану квартиру, на яку звернуто стягнення та проживати за адресою боржника і які не мають права власності та права володіння, користування даним житловим приміщенням та прийняти рішення про виселення третіх осіб; вселити стягувача [PERSON] у квартиру [ADDRESS], на яку звернуто стягнення в інтересах [PERSON]; виявити порушення закону і встановити причини та умови, що сприяли вчиненню порушень та постановити окрему ухвалу суду і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов, з яких вони виникли. В судовому засіданні позивачка уточнені позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та усунути перешкоди при здійсненні виконавчого провадження, пояснивши суду, що Закон України «Про виконавче провадження» передбачає і порядок і спосіб здійснення виселення боржника та вселення стягувача у квартиру на підставі рішення суду. Правовідносини і зобов'язання між нею та [PERSON] виникли набагато раніше ніж між [PERSON] та [PERSON], тому позивачка наголосила, що саме вона є кредитором першої черги, а відповідачка [PERSON] протягом тривалого часу чинить перешкоди у виконанні рішення суду від 20.03.2013 року та при здійсненні виконавчого провадження щодо звернення стягнення на майно боржника [PERSON] Зобов'язання останньої перед [PERSON] не виконані, сума боргу становить 70903,32 дол. США. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Клопотання від 06.05.2014р. про зупинення провадження у справі не підтримав. Суду пояснив, що право власності на квартиру за [PERSON] було припинено в момент набрання законної сили рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.03.2013 року, відповідно до якого за [PERSON] було визнано право власності на предмет іпотеки: квартиру [ADDRESS]. Набуття права власності на квартиру сталося в результаті невиконання [PERSON] умов договору позики. В якості забезпечення повернення коштів, наданих за договором позики від 18 грудня 2009 року № 4026 із [PERSON] був укладений іпотечний договір від 18 грудня 2011 року. Як відомо, відповідачка [PERSON] не має боргових зобов'язань перед [PERSON], а відповідно позбавлення її майна в рахунок погашення грошових зобов'язань за третіх осіб є протиправним позбавленням права власності, що забороняється законом. Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики ухвалено 20.03.2013 року, тобто вже після ухвалення судового рішення за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності та зняття з реєстрації. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі. В судовому засіданні представник Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції - Фесенко Ю.М. у вирішенні справи покладалися на розсуд суду. Разом з тим пояснив, що державною виконавчою службою виконані виконавчі дії, передбачені чинним законодавством. У строк наданий для самостійного виконання рішення суду боржником не виконано, будь-яких відомостей щодо його виконання на адресу Центрального відділу ДВС ЧМУЮ не надходило. Як зазначає ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі. Заслухавши позивачку, представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 20.03.2013 року рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] за договором позики від 29.05.2008 року заборгованість в сумі 15000 дол. США, відсотків за користування позикою 20203,32 дол. США, всього стягнуто 35203,32 дол. США, що еквівалентно 281380,14 грн. Також, за договором позики від 10.12.2008 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість в сумі 10000 дол. США, відсотків за користування позикою 26700 дол. США, всього 35700 дол. США, що еквівалентно 293343,10 грн. З 12.07.2013 по 17.12.2013 на виконанні у Центральному відділі ДВС ЧМУЮ перебувало зведене виконавче провадження № 273/24, об'єднане 12.07.2013 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] коштів на загальну суму 574 723,24 грн. До складу зведеного виконавчого провадження входило три виконавчих провадження з примусового виконання: виконавчого листа № 2-3525, виданого 18.05.2013 Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 281 380,14 грн.; виконавчого лист № 2-3525, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 293 343,10 грн. та виконавчого листа 1-481/12, виданого 21.03.2013 Соснівським районним судом м. Черкаси про конфіскацію всього майна, що належить [PERSON] у дохід держави. Відповідно до вимог ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, що і було здійснено державним виконавцем у повному обсязі. Судові рішення, відповідно до ст. 124 Конституції України, є обов'язковими до виконання на всій території України. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» - примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Законом України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених Законом України «Про виконавче провадження», а державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі у спосіб та в порядок, встановленому виконавчим документом і цим Законом. У строк наданий для самостійного виконання рішення суду боржником не виконано, будь-яких відомостей щодо його виконання на адресу Центрального відділу ДВС ЧМУЮ не надходило. Як зазначає ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення. 18.05.2013 на адресу Центрального відділу ДВС ЧМУЮ надійшла заява стягувача [PERSON] про накладення арешту на квартиру [ADDRESS] та належить боржнику [PERSON] Відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний розглядати заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання. 06.06.2013 державним виконавцем за результатами розгляду заяви стягувача та

Outcome: dismissed