Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з вищенаведеним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] був головою колгоспного двору, уприватній власності якого був жилий будинок по [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 05.12.1988 та довідкою Топорівської сільської ради від 09.07.2020 № 244. [PERSON] помер [INFO] . На час його смерті був чинним ЦК УРСР 1963 року. [PERSON] заповіту не вчиняв, спадкоємцем першої черги за законом є його дружина [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована разом з чоловіком на час його смерті. Таким, чином [PERSON] фактично спадщину прийняла, однак свої права юридично не оформила. [INFO] [PERSON] померла. За життя, [PERSON] залишила заповіт, згідно із яким, все належне їй майно заповіла синові [PERSON] . Згідно довідки Топорівської сільської ради № 242 від 09.07.2020 на час смерті [PERSON] Ганни Василівни разом з нею проживав і був зареєстрований [PERSON] . Таким чином, проживаючи на час смерті разом із спадкодавцем [PERSON] , [PERSON] фактично спадщину прийняв, однак свої права юридично не оформив. [PERSON] помер [INFO] . За життя, [PERSON] залишив заповіт, згідно із яким, належний йому житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] . Позивачка вчасно звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок. Проте, згідно із постанови приватного нотаріуса, позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Технічним паспортом на житловий будинок та свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок стверджено, що житловий будинок знаходиться по [ADDRESS] . Звітом про оцінку житлового будинку визначено, що ринкова вартість будинку становить 74 172,00 грн. В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Представник позивача-адвокат Візінський В.В. подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Заявлені позовні вимоги підтримує, позовну заяву просить задовольнити. Городенківська міська рада подала до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Проти задоволення позову не заперечують. Топорівська сільська рада на електронну адресу суду подала заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради. Від третіх осіб [PERSON] та [PERSON] через поштове відділення до суду поступили заяви про розгляд справи за їх відсутності. Заявлені позовні вимоги визнають повністю і не заперечують проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Із копії Свідоцтва на право особистої власності на будинковолодіння від 5 грудня 1988 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 110 від 08.06.1988р., слідує, що в цілому жилий будинок та господарські будівлі і споруди, які розташовані в [ADDRESS] , дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . З довідки № 247, виданої 09.07.2020 виконавчим комітетом Топорівської сільської ради Городенківського району слідує, що в [ADDRESS] перейменована на [ADDRESS] . Згідно по господарської книги № 11-12 за 1991-1995 роки особовий рахунок № [NUMBER] станом на 15.04.1991 року в житловому господарстві, яке відносилось до колгоспного двору в [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] . [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою № 236, виданою 08.07.2020 виконавчим комітетом Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. [PERSON] помер [INFO] , про, що у виконкомі Топорівської сільської ради зроблено відповідний запис за № 14 від 22.07.1991 року, що стверджено довідкою № 245, виданою 09.07.2020 виконавчим комітетом Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина. На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. З довідки № 241, виданої 09.07.2020 виконавчим комітетом Топорівської сільської ради Городенківського району слідує, що на час смерті ( [INFO] ) [PERSON] біля нього в [ADDRESS] були зареєстрована: [PERSON] , 1928 р.н., та [PERSON] , 1949 р.н. Із копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00027153578 формованого 23.07.2020 Городенківським РВ ДРАЦС південно-Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Івано-Франківськ) вбачається, що 01 лютого 1958 року у виконавчому комітеті Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу було змінено з [PERSON] на [PERSON] , актовий запис № 2. Із повідомлення державного нотаріуса Городенківської РДНК № 1402/01-16 від 20.11.2020 вбачається, що згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 62560750 від 20.11.2020 спадкова справа на [PERSON] , який помер [INFO] , не заведена. З наведеного слідує, що спадкоємцем першої черги за законом спадкодавця [PERSON] є дружина [PERSON] , яка проживаючи на час смерті разом із спадкодавцем вважаються такою, що прийняла спадщину після його смерті. Згідно заповіту від 16.03.2005 року посвідченого секретарем виконавчого комітету Топорівської сільської ради Городенківського району, [PERSON] на випадок своєї смерті усе своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй і на що вона за законом матиме право заповіла своєму синові [PERSON] , 1949 р.н. [PERSON] померла [INFO] у віці 80 років в с. Топорівці Городенківського району Івано-Франківської області, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 04.07.2009 Топорівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс України 2003 року. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З довідки № 242, виданої 09.07.2020 виконавчим комітетом Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області слідує, що на час смерті [PERSON] біля неї в [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] , 1949 р.н., [PERSON] , 1972 р.н., [PERSON] , 1973 р.н., [PERSON] , 1993 р.н., та [PERSON] , 1997 р.н. Із копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00027153578 формованого 23.07.2020 Городенківським РВ ДРАЦС південно-Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Івано-Франківськ) стверджується, що [PERSON] народився [INFO] , актовий запис № 34 від 30.12.1949, його мати: [PERSON] , батько: [PERSON] . Державна реєстрація проведена відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Із повідомлення державного нотаріуса Городенківської РДНК № 1401/01-16 від 20.11.2020 вбачається, що згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 62560808 від 20.11.2020 спадкова справа на [PERSON] , яка померла [INFO] , не заведена. З наведеного слідує, що [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, проживаючи на час смерті разом із спадкодавцем [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину після її смерті, проте юридично спадкові права не оформив. Згідно заповіту від 06.02.2020 року посвідченого секретарем Топорівської сільської ради Городенківського району, [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалось, і взагалі, все те, що буде йому належати і на що він за законом матиме право заповів [PERSON] , [INFO] . Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 6. [PERSON] помер [INFO] у віці 70 років в с. Топорівці Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 8, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконкомом Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. На час смерті [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS] - один, що підтверджується довідкою № 243, виданою 09.07.2020 виконавчим комітетом Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Копією свідоцтва про народження позивачки серії [NUMBER] від 29.12.1973, доводиться, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу 16 травня 1992 року з [PERSON] , прізвище дружини змінено з [PERSON] на [PERSON] , актовий запис № 8, що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 06.11.2018 Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Батьки позивачки [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 11.04.1986 року зроблено запис за № 39, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого 11.04.1986 відділом загсу Городенківського райвиконкому. Із копії спадкової справи № 89/2020, яка надана суду приватним нотаріусом Городенківського РНО Яшан Р.Р. слідує, що 08.07.2020 позивачка [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька [PERSON] . Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 61072914 від 27.07.2020 свідчить про внесення до Спадково реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи спадкодавця [PERSON] , номер у спадковому реєстрі 66171568, номер у нотаріуса 89/2020. З наведеного слідує, що позивачка [PERSON] подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини вважається такою, що прийняла спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] . До складу спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS] . З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами встановлено, що вищевказаний житловий будинок збудований в 1948 році, інші господарські будівлі збудовані в 1975 році. Як вбачається із Звіту про оцінку житлового будинку (загальною площею 57,0 кв.м), складеного ФОП [PERSON] складеного на підставі договору № 00751/С від 15.07.2020, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] на дату оцінки - 15.07.2020, - становить 74 172 грн. За даним житловий будинком закріплена земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва жилого будинку, господарських будівель та споруд, що підтверджується довідкою № 246, виданою 09.07.2020 виконавчим комітетом Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивачка, як спадкоємець, яка прийняла спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернулася до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, як передбачено ч. 1 ст.1296 ЦК України. Проте, Постановою приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу Яшана Р.Р. № 370/02-31 від 12.11.2020 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який знаходиться по [ADDRESS] , після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що [PERSON] не надала правовстановлюючих документів, які б посвідчували право власності її померлого батька [PERSON] на вказаний житловий будинок. Згідно з отриманої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 248764688 формованого 18.03.2021 відомості щодо права власності на будинок [ADDRESS] - відсутні. Через належність спадкового будинку до колгоспного двору та відсутність правовстановлюючого документу у спадкодавця на спадковий житловий будинок, позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за заповітом, права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами не встановлено, відповідачі та треті особи не заперечують відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 548, 549, 551 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 1216, 1222,1258, 1241, 1261,1274, 1268,1269, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved