Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.07.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис № 7061 про стягнення з неї на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості в розмірі 34420,75 грн. за кредитним договором, укладеним 15.07.2015 року між нею та ПАТ «Платинум банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на даний час є ТОВ «ФК «Аланд». Вона вважає, що зазначений виконавчий напис є незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки його було вчинено відповідно до суми, яка є спірною та на підставі договору, який нотаріально непосвідчений. Тому позивачка просила визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися. Позивачка в наданій заяві свої вимоги підтримала та просила справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача та приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, але в судове засідання не з`явилися з невідомих причин. Від ТОВ «ФК «Аланд» до суду також не надійшов і відзив на позовну заяву. Згідно вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд вважає можливим провести по справі заочний розгляд. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15.07.2015 року між ПАТ «Платинум банк» та [PERSON] укладено кредитний договір. Правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Платинум банк» на даний час є ТОВ «ФК «Аланд», в тому числі і за кредитним договором, укладеним з позивачкою. 03.07.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис № 7061 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості за вказаним кредитним договором в розмірі 34420,75 грн. 30.07.2020 року приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Клітченко О.А. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 62686332 про примусове виконання оспорюваного виконавчого напису (а.с. 13). Не погодившись з вчиненням вказаної нотаріальної дії, позивачка звернулася до суду, так як вважає, що виконавчий напис від 03.07.2020 року № 7061 є незаконним та такими, що не підлягає виконанню, оскільки його вчинено відповідно до суми, яка є спірною та на підставі договору, який не був нотаріально посвідчений. Суд погоджується з вимогами [PERSON] та при ухваленні рішення враховує наступне. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позов [PERSON] з доданими матеріалами направлявся на адресу ТОВ «ФК «Аланд» та надавався стороні відповідача час для надання заперечень з приводу заявлених вимоги, але своїм правом на надання відзиву на позовну заяву ТОВ «ФК «Аланд» не скористалося та не забезпечило участь представника товариства в ході розгляду даної справи. З цих підстав суд вважає, що ТОВ «ФК «Аланд» визнає вимоги [PERSON] та наведені нею факти, оскільки жодним чином їх не оспорює. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до приписів якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло небільше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічні правила і умови вчинення виконавчого напису містяться у пунктах 1, 3 Глави 16розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5(далі Порядок). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. Згідно з п. 3.2 глави 16 розділу ІІ Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до п. 2. Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису по кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Ухвалюючи рішення, суд також враховує, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року визнано частково незаконною та нечинною постанову КМУ №662 від 26.11.2014 року, якою вносилися зміни до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Тобто, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріального посвідченого договору. Оскільки судовим рішення були скасовані зміни до Переліку в частині вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, то суд доходить висновку про те, що вчиненням виконавчого напису за кредитним договором, укладеним в письмовій формі без нотаріального посвідчення, було порушено Порядок вчинення нотаріальних дій. Тому, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, положень чинного законодавства, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог [PERSON] про визнання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Ухвалюючи рішення, суд також вважає необхідним вирішити долю понесених позивачкою та документально підтверджених судових витрат, а саме стягнути з відповідача на користь [PERSON] суму сплаченого судового збору в розмірі 1261,20 грн., оплата якого підтверджується квитанціями (а.с. 29, 30).

Outcome: approved