Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з цим позовом в якому просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. На обгрунтування своїх вимог позивач повідомила, що з 06.10.2007 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу у них є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює електрозварювальником на ДТЕК Ладижинській ТЕС та отримує заробітну плату. Позивачка та відповідач у судове засідання не з'явились, надавши заяви у яких просять розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги, відповідно, підтримують і визнають. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 180-183, 191 СК України. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 174 ЦПК України позовні вимоги підлягають задоволенню, так як визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.10.2009 року. Відповідач добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має можливість її надавати, оскільки працює електрозварювальником на ДТЕК Ладижинській ТЕС. Визначаючись щодо розміру та способу стягнення аліментів, суд враховує визнання відповідачем позову та те що він має постійне місце роботи, а отже має регулярний дохід, тому приходить до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved