Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просила ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі [PERSON] та стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду - 25.06.2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі з 30.07.2011 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка просила шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, на протязі спільного життя вони виявили, що у них різні характери та погляди на сімейне життя. Зараз шлюб носить формальний характер, сторони не ведуть спільне господарство. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. В свою чергу відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Через скрутне фінансове становище та через те, що відповідач відмовляється у добровільному порядку надавати допомогу, позивачка була змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Майнового спору між сторонами немає. До судового засідання позивачка не з`явилася, але надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні у повному обсязі (а.с. 32). Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, що підтверджується матеріалами справи. Клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, сповіщеного про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, за згодою позивачки, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідно до ст. 281 ЦПК України Біляївським районним судом Одеської області була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER], зареєстрованого Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, 30.07.2011 року, актовий запис № 409 (а.с.8), сторони уклали шлюб - 30.07.2011 року. Від вказаного шлюбу у сторін є малолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с.9), який проживає з матір`ю та знаходяться на її утриманні, відповідно до довідки виданої Нерубайською сільською радою Біляївського району Одеської області (а.с.10). Згідно вказаного вище свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком [PERSON]. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ) дитина, враховуючи її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. На підставі ст. 180 СК України батьки несуть рівний обов'язок по змісту дитини до досягнення їм повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України. Згідно ч. 3 ст. 181 ЦК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили та спільного господарства не ведуть, а також той факт, що чоловік і жінка або обоє, мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту, також суд дійшов до висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їх малолітньої дитини щомісячно у розмірі 1500 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати по справі.

Outcome: approved