overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Позивачка звернулась із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося тому, що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, на підставі чого в сім`ї відбувались сварки, які поступово призвели до того, що вони стали чужими людьми. Можливості зберегти сім`ю немає. Просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання повторно не прибув, належно та вчасно був повідомлений про день і час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223, ч.1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 травня 2018 року у Львівському міському відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 1027, що стверджується свідоцтвом про шлюб. Майнового спору між сторонами немає, збереження сім`ї і примирення неможливе, шлюб існує формально. Від подружнього життя дітей не мають. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім`єю. На протязі тривалого часу сторони шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Майнового спору сторони не мають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Позивачка звернулась із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], якого вона народила від спільного проживання з відповідачем і батьками якого вони являються,поскільки в даний час вони разом не проживають, син проживає з нею і перебуває на її утриманні, а відповідач коштів на його утримання добровільно не надає, хоча має змогу це робити.Просить стягувати аліменти в розмірі ? частини його заробітку, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму відповідного віку дитини щомісячно. В судовому засіданні представник позивачки вимоги підтримав і пояснив, що неповнолітній син сторін знаходиться на утриманні матері, тому просить стягнути кошти на утримання дитини відповідно до заявлених позивачкою вимог. Відповідач позов визнав і пояснив, що він згоден платити аліменти в розмірі, заявленому [PERSON] Суд, дослідивши обставини справи, представлені докази, давши їм оцінку і враховуючи те, що сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину, батьками якої вони зареєстровані, що вбачається із копії свідоцтва про народження,про шлюб та копії рішення про розірвання шлюбу, в даний час сторони разом не проживають, син перебуває на утриманні матері, відповідач не заперечує сплачувати аліменти, вважає, що позов підлягає задоволенню. З відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

Позивачка звернулась із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], якого вона народила від спільного проживання з відповідачем і батьками якого вони являються, поскільки вони разом не проживають, син, навчаючись комунальному закладі Сумської обласної ради Шалигінській спеціальній загальноосвітній школі-інтернат Глухівського району, перебуває на її утриманні, а відповідач коштів на його утримання добровільно не надає, хоча має змогу це робити. В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала і пояснила, що син знаходиться на її утриманні, просить стягнути кошти на утримання сина в розмірі 1/3 частини його заробітку, поскільки потреби на утримання шістнадцятирічного хлопця значні, а вона має мінімальний дохід. Відповідач позов визнав частково і пояснив, що він згоден платити аліменти, але в розмірі, що складає ? заробітку. Суд, дослідивши обставини справи, представлені докази, давши їм оцінку вважає, що позов підлягає частковому задоволенню Так в судовому засіданні встановлено, що сторони від спільного проживання мають неповнолітню дитину, батьками якої вони зареєстровані, що вбачається із копії свідоцтва про народження і що не заперечують сторони, але в даний час вони разом не проживають, син перебуває на утриманні матері, навчаючись у Шалигінській спеціальній загальноосвітній школі-інтернат Глухівського району та не перебуваючи на повному державному утриманні. Факт перебування на утриманні матері підтверджується поясненнями позивачки, довідкою КЗСОР Шалигінська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат Глухівського району №65 від 26.04.2016 року, актом від 26.05.2016 року, посвідченим виконкомом Путивльської міськради. Вказаний факт визнається самим відповідачем, поскільки він не заперечує, що дитина перебувала на утриманні матері, але декілька останніх тижнів проживає у нього. При вирішенні питання розміру аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує те, що у відповідача іншого доходу, крім заробітку він не має, а тому суд вважає, що розмір аліментів повинен складати ? частину заробітку (доходу) [PERSON], але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму відповідного віку дитини З відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

Позивачка звернулась із позовом до відповідачів про оспорювання батьківства. На обґрунтування позову вказала, що з 14.06.2017 року до 02.10.2019 року перебувала у шлюбі з [PERSON] . [INFO] позивачка народила дитину - сина [PERSON] , [INFO] зареєструвала його народження у Благовіщенському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовим записом № 66. Батьком дитини згідно ст.122 СК України вказаний [PERSON] . При цьому біологічним батьком дитини є [PERSON] , з яким позивачка проживає сім`єю без реєстрації шлюбу з 2017 року. У зв`язку з викладеним просить виключити відомості про батьківство [PERSON] з актового запису про народження дитини, внісши відомості про батьківство [PERSON] . Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, подавши заяву про підтримання позову з наведених у ньому підстав та з клопотанням про розгляд справи без їх участі. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про визнання позову та з клопотанням про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] , повідомлений про місце і час розгляду справи в порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України, відзову на позов, інших заяв, клопотань до суду не подав. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. З дослідженого у судовому копії судового рішення у справі № 402/1063/19 встановлено, що [PERSON] з 14.06.2017 року до 02.10.2019 року перебувала у шлюбі з [PERSON] . З копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] встановлено, що відповідно до актового запису за № 66, який складено Благовіщенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовим записом № 66. Позивачка є матір`ю дитини, батьком дитини згідно ст.122 СК України вказаний [PERSON] . Відповідно до поданої до суду заяви [PERSON] визнає своє батьківство щодо [PERSON] , [INFO] . При вирішенні спору суд керується такими нормами сімейного законодавства: Відповідно до змісту ч.1 та ч.2 ст.138 Сімейного кодексу України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч.2 вказаної статті вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Передбачених законом обставин, які б перешкоджали оспорювання батьківства судом не встановлено. Тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивачка звернулась із позовом, у якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 07.09.2002 року відділом РАЦС Свердловського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис №332. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначила, що сторони з вересня 2013 припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільним побутом не пов'язані. Причиною припинення сімейних стосунків є порушення вірності подружжя, а також психологічна несумісність характерів сторін, внаслідок чого у родині постійно виникали сварки й скандали, що призвело до неможливості подальшого спілкування. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позову, зазначила, що строк для примирення не потрібен. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував, зазначив, що строк для примирення не потрібен. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 п. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно свідоцтва про одруження, шлюб між [PERSON], [INFO], уродженцем м. Свердловська Луганської області та [PERSON], [INFO], уродженкою м. Свердловська, Луганської області, зареєстрований 07.09.2002 року відділом РАГС Свердловського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 332. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] року в м. Свердловську Луганської області, у графі батько записаний [PERSON], у графі мати записана [PERSON], про що відділом реєстрації актів цивільного стану Свердловського міського управління юстиції у Луганській області зроблено відповідний актовий запис за №599 (а.с. 7). Позивачка зазначила, що у теперішній час має фактичні шлюбно-сімейні відносини з іншим чоловіком, також зауважила, що відносини з відповідачем припинились остаточно й примирення не буде. На підставі вищевикладеного суд вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу є недоцільним, оскільки суперечить інтересам сторін, також примирення між ними не може бути. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

Позивачка звернулась суд з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що 26 лютого 2013 року позичила [PERSON] 1000 доларів США на строк до 26 серпня 2013 року, про що остання написала розписку. В подальшому їй було повернуто заборгованість у розмірі 500 доларів США, решту 500 доларів США відповідачка не повернула. На час звернення до суду заборгованість [PERSON] становить 500 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 14 квітня 2014 року еквівалентно 6284 грн. Крім того, просить стягнути 150 грн. витрат на правову допомогу та судові витрати. Позивачка надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та просить позовні вимоги визнати в повному обсязі. Відповідачка повторно в судове засідання не з'явилась без поважних причин, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, тому суд вважає можливим розгляд справи у її відсутності з постановленням заочного рішення по справі, згідно ст. 224 ЦПК України. Заслухавши позивачку, вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. 26 лютого 2013 року [PERSON] позичила у [PERSON] 1000 доларів США, про що уклала розписку (а.с.5). Як вбачається з відміток на розписці, відповідачка повернула 500 доларів США. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] не повернула позичальниці зазначених коштів у визначений договором строк. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у частині повернення основної суми боргу у розмірі 500 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 14 квітня 2014 року становить 6284 грн. Крім того, підставною є вимога позивачки про стягнення на її користь з відповідачки 150 грн. за надання правової допомоги, про що свідчить квитанція (а.с.6а). Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідачки слід стягнути на користь позивачки сплачені нею при зверненні до суду 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позивачка звернулась суду з позовними вимогами до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29.11.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Знам'янському району реєстраційної служби Знам'янського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 69, через часті сварки, які призвели до того, що між сторонами склалися неприязні стосунки. В судове засідання позивачка не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав, не заперечив проти їх задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони 29.11.2014 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Знам'янському району реєстраційної служби Знам'янського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 69, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 29.11.2014 року, серія [NUMBER] (а.с. 6). Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Причина розпаду сім'ї - часті сварки, які призвели до втрати почуттів між сторонами. Суд вважає, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження його суперечить інтересам подружжя, підстав для вжиття заходів примирення суд не вбачає, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищезазначене, те, що сторони не заперечують проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Позивачка звернулась у суд з даним позовом. В заяві послалась на те, що 01.03.2008 року зареєстрували шлюб з відповідачем у відділі РАЦС Червоноградського міського управління юстиції Львівської області. Від спільного проживання у них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та сім'ю. Вважає, що збереження сім'ї неможливе, тому просить шлюб між ними розірвати. Позивачка у судове засідання не зявилася, подала заяву в якій позовні вимоги підтримала. Також просить розглянути справу у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Так за зареєстрованим місцем проживання відповідача (с.Лучиці, Сокальський район, Львівська область) було надіслано копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви з копіями доданих документів, та повідомлення про виклики у судові засідання на 13.04.2017 року та 18.05.2017 року, які відповідач отримав, про що у матеріалах справи міститься повідомлення про вручення поштового відправлення. Тому суд на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, про що судом винесено ухвалу. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.03.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, яке видане відділом РАЦС Червоноградського міського управління юстиції Львівської області серії 1-СГ №08604 від 01.03.2008 року. Від спільного проживання у них 01.09.2008 року народився син [PERSON], та 10.10.2011 року син [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що подальше перебування сторін в шлюбі неможливе, сімя розпалась остаточно і шанси її збереження втрачено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. Тому, позов є підставним і таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

Позивачка звернулась у суд з даним позовом. В заяві послалась на те, що 09.06.1990 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від спільного проживання у них народилось двоє дітей, які досягли повноліття. Подружні відносини та ведення спільного господарства з відповідачем припинено з 2009 року. Вважає, що примирення між ними неможливе, тому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка у судове засідання не з'явилася, подала заяву в якій позовні вимоги підтримала. Також просить розглянути справу у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Так за зареєстрованим місцем проживання відповідача ([ADDRESS]) було надіслано копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви з копіями доданих документів, та повідомлення про виклик у судові засідання на 26.07.2016 року та 03.10.2016 року. Рекомендовані листи із повідомленнями про вручення повернулися на адресу суду з відміткою «За закінченням терміну зберігання». Тому суд на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, про що судом винесено ухвалу. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.06.1990 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, яке видане відділом ЗАГС Червоноградського міськвиконкому Львівської області [NUMBER] від 09.06.1990 року. Від спільного проживання у них двоє дітей, які досягли повноліття. Сторони проживають окремо, не ведуть спільного сімейного господарства. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що подальше перебування сторін в шлюбі неможливе, сім'я розпалась остаточно і шанси її збереження втрачено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. Тому, позов є підставним і таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved