Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом та просила стягнути з відповідача на її користь борг по розписці від 01.09.2011 р. у сумі 126 390,23 грн., з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення зобов'язання, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за несвоєчасне виконання зобов'язання у розмірі 33 242,52 грн., моральну шкоду урозмірі 50 000,00 грн. та судові витрати, посилаючись на такі обставини. Відповідно до копії розписки від 01.09.2011 року [PERSON] передала у борг [PERSON] 106 785,00 грн. до 01.06.2012 р. У встановлений термін [PERSON] гроші не повернув. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, у разі не з'явлення відповідача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та просила слухати справу за її відсутності на підставі наданих доказів. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача, відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень від позивачки, ухвалив слухати справу у порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії розписки від 01.09.2011 року [PERSON] передала у борг [PERSON] 106 785,00 грн. до 01.06.2012 р. У встановлений термін [PERSON] гроші не повернув. У зв'язку з чим у [PERSON] утворилась заборгованість перед [PERSON] у розмірі 106 785,00 грн. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання обов'язків за розпискою, відмовляючись повернути грошові кошти, що підтверджується фактом пред'явлення судові позивачем розписки від 30.10.2013 р. За правилом ч. 2 та ч. 3 ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Таким чином наявність боргового документ у кредитора без відповідної помітки про виконання зобов'язання свідчить про невиконання останнього. Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стовно вимог про стягнення пені, суд задовольняє їх на підставі наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Отже, термін виконання зобов'язання відповідача за договором позики сплинув 01.06.2012 року. Гроші так і не повернуті станом на 15.07.14 року. Таким чином, відповідач повинен сплатити позивачу пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України за період з 01.06.2012 року по 15.07.14 року, тобто за 775 днів. Відповідно до електронної довідки Національного Банку України облікова ставка складала: - в період з 23.03.2012 р,- 09.06.2013р. =7,5%; - в період з 13.08.13 р.- 13.04.2014 р. = 6,5%; - в період з 14.04.2014р по теперішній час = 9.5%. Відповідно до наданого розрахунку розмір пені складає 33 242,52 грн. Також позивачка просила суд стягнути індекс інфляції у сумі 12 707,43 грн. та три процента річних у сумі 6 807,80 грн. суд задовольняє вказані вимоги з наступних підстав. Відповідно до ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості по розписці на суму 106 875,00 грн. індекс інфляції складає 12 707,43 грн. та 3 % за період з 01.06.2012 р. по 15.07.2014 р. складає 6 807,80 грн. і загальна сума заборгованості складає 106 875,00 грн. + 12 707,43 грн. + 6 807,80 грн. + 33 242,52 = 159 632,75 грн. Стовно позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд задовольняє її частково на підставі наступного. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а моральна шкода полягає у душевних стражданнях, які особа зазнала у зв'язку із протиправною поведінкою щодо неї самої, відшкодовується грішми, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. З урахування викладеного суд вважає за доцільним визначити розмір моральної шкоди який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача з урахування нанесеної шкоди у розмірі 6 000,00 грн. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідача на користь позивача. Суд, у зв'язку з неявкою відповідачки в судове засідання, в порядку ч. 4 ст. 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Outcome: partial