Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом, зазначивши, що 20.09.2008 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Гераськівської сільської ради Марківського району Луганської області. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають із позивачкою. Діти знаходяться на утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги для їх утримання не надає, інших дітей у відповідача не має, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, починаючи від дня подання позову і до повноліття дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. У судовому засіданні позивачка не була присутня, згідно заяви просила розглянути позов за її відсутністю. Відповідач у судовому засіданні також не був присутній, згідно заяви від 14.04.2016 року, просив справу розглянути без його присутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі Прийнявши до уваги заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] 20.09.2008 року було укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Гераськівської сільської ради Марківського району Луганської області 20.09.2008 року, актовий запис №5 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають із позивачкою (а.с.4-6). Відповідач не виконує в повній мірі покладений на нього обов'язок по утриманню неповнолітніх дітей, інших дітей у відповідача не має. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 182 ч. 2 СК України передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 60 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд визнає, що [PERSON] не виконує в повному обсязі у відношенні своїх неповнолітніх дітей передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки з їх утримання, у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення аліментів є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Враховуючи те, що відповідач працює, інших дітей на немає, стягнень по виконавчим листам з нього не здійснюється, суд вважає, що відповідач зобов'язаний і має можливість сплачувати на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, згідно з вимогами ст. 182 ч.2, ст.183 СК України, починаючи від дня подання позову, тобто з 09.03.2016 року, і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей за один місяць, згідно вимогам статті 367 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Позивача, на користь якого ухвалене судове рішення, у встановленому законом порядку звільнено від оплати судових витрат при зверненні до суду, тому відповідно до положень частини 3 статті 88 ЦПК України при постановленні рішення вони підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved