Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, а також аліментів на утримання дитини вказавши, що вона зареєструвала з відповідачем шлюб 12.08.2011 року у Кіровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 513. У період спільного з відповідачем сімейного проживання, 29 січня 2014 року позивач народила дитину: сина [PERSON], який проживає біля неї та перебуває на її утриманні. В теперішній час, як вказала позивач, з відповідачем вона разом не проживає, утримує дитину, відповідач матеріальної підтримки на її користь на утримання дитини не надає, проте працює та має самостійний заробіток. Крім того, позивач вказала, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення дитиною трирічного віку та вважає, що відповідач зобовязаний також сплачувати на її користь кошти на період перебування у соціальній відпустці по догляду за дитино. З урахуванням вказаних підстав позивач з даним позовом звернулася до суду. Позивач надала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала, просила задовольнити та розгляд справи провести без її участі. Відповідач надав до суду заперечення проти позову та заяву, згідно з якою позов визнав частково, а саме проти задоволення позовних вимог щодо стягнення аліментів на дитину не заперечував, щодо стягнення коштів на утримання позивачки заперечував у повному обсязі, розгляд справи просив провести без його участі. З урахуванням зазначених обставин, відповідно до ст. 158 ЦПК України суд ухвалив здійснити розгляд справи на підставі наявних матеріалів та доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти: 12.08.2011 року сторони зареєстрували шлюб у Кіровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 513. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], який народився 29 січня 2014 року, сторони записані батьками дитини. Дитина проживає разом з позивачкою, про що свідчить довідка комунального підприємства «Житлово експлуатаційна організація № 2» від 26.-5.2015 року № 2747. Відповідач працює в Головному територіальному управлінні юстиції у Кіровоградській області та розмір його заробітної плати після утримання доходів складає в середньому 1900,00 грн. на місяць. У період з 19.03. по 04.06.2015 року загальна сума сплачених відповідачем на користь позивача аліментів на утримання дитини склала 3 100, 00 грн. Тому з урахуванням принципу розумності та справедливості суд вважає, що позовна вимога в частині стягнення з відповідача аліментів на користь позивача підлягає повному задоволенню, а в частині стягнення на користь позивача коштів, до досягненню дитиною трирічного віку частковому задоволенню. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків,дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно з ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи добровільність визнання відповідачем позову, суд не вбачає підстав для відмови у прийнятті визнання позову. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial