Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] в даному будинку. З 2008р. по 2015р. позивачка користувалася підсобним приміщення на 6-му поверсі. Відповідач 04.11.2015р. купив дане приміщення в ТОВ «Харрісонс-Транс-Сервіс», поміняв вхідний замок, у зв`язку з чим позивачка не може користуватися даним приміщення. На підставі викладеного, позивачка просить суд зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди в користуванні зазначеним приміщенням, визнати договір купівлі-продажу даного підсобного приміщення недійсним, залишити приміщення в спільне користування [PERSON] та [PERSON] , а також стягнути з останнього матеріальну шкоду в розмірі 15000грн. та моральну шкоду в розмірі 10000грн. Ухвалою суду від 22.02.2016р. по справі відкрито провадження. Представник [PERSON] - [PERSON] та представник ТОВ «Харрісонс-Транс-Сервіс» - Єременко Л,Д. надали суду відзиви на позов, вимоги не визнали, просили суд відмовити в їх задоволенні. В судове засідання позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримала, [PERSON] та представники відповідачів не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про право власності від 06.05.2008р.(а.с.171), нежитлове приміщення комори №6 ІХ 6-го поверху, площею 3,5кв.м, в [ADDRESS] належало ТОВ «Харрісонс-Транс-Сервіс». 04.11.2015р. ТОВ «Харрісонс-Транс-Сервіс» та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу, згідно якого зазначене приміщення перейшло у власність останнього. Стаття 215 ЦК встановлює, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 2 цієї статті встановлено, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Продавець ТОВ «Харрісонс-Транс-Сервіс» та покупець [PERSON] повністю відповідають цим вимогам. Крім того, відповідно до частини 3 статті 203 волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі. Згідно з частиною 4 статті 203 ЦК Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин купівлі-продажу нежитлового приміщення вказаної комори був вчинений у письмовій формі та був нотаріально посвідчений відповідно до вимог статті 209 ЦК України. Частина 5 статті 203 ЦК України встановлює, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Тобто продавець мав намір передати майно, а покупець отримати його у власність та сплатити за нього певну грошову суму. Таким чином, виходячи з аналізу вказаних норм, суд вважає, що підстав визнати договір недійсним не має. Крім того, згідно ч.1,2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] правомірно набув право власності на спірну комору №6 ІХ, має право користуватися своєю власністю на свій розсуд, суд вважає, що вимоги щодо зобов`язання останнього не чинити перешкоди позивачці в користування даною коморою та залишення її в спільне користування задоволенню не підлягають. Також, згідно ч.1,2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Враховуючи вищевикладені обставини, а також відсутність в матеріалах жодних доказів завдання позивачці матеріальної шкоди в розмірі 15000грн. [PERSON] , недоведеність неправомірних дій з боку останнього, суд позбавлений можливості задовольнити вимоги [PERSON] щодо відшкодування шкоди. На підставі ст.ст.319,321,1166,1167 ЦК України,

Outcome: dismissed