Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, зазначає, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.01.2011 року, мають спільну дитину доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені. Відповідач за твердженням позивачки з червня 2012 року не надає кошти на утримання доньки, позивачка забезпечує дитину самостійно, не працює, мешкає з матірю. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки в розмірі ? частки зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, до досягнення дитиною повноліття, щомісячно. Під час проведення судового засідання позивач не була присутня, представник позивачки адвокат [PERSON] надала суду заяву, вх.№ від 29.04.2015 року про розгляд справи за відсутності сторони позивача, наполягає на задоволенні позову на зазначених в позові обставинах, просить стягнути аліменти з дати предявлення позову. Відповідач був присутнім під час проведення судового засідання 03.06.2015 року, пояснив, що позов не визнає, оскільки має ще одну дитину від іншого шлюбу, сплачує аліменти на її утримання у розмірі ? частини від щомісячного заробітку (доходу), офіційно працевлаштований, має постійний заробіток. Відповідач не був присутній під час судового засідання 04.08.2015 року, проте належним чином повідомлений про час та місце його проведення, тому суд приходить до висновку про можливість розглядати справу за відсутності сторін, в загальному порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством, враховуючи строки розгляду справи та достатність доказів для ухвалення рішення по суті заявленого позову. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, суд ухвалює рішення про задоволення позову у звязку із наступними обставинами справи та відповідними ним правовідносинами. Суд виходить з правового змісту ч.1 ст. 180, ч. 2 ст. 182, ч.1 ст. 183 СК України, а саме з наявності законодавчо закріпленого обовязку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено, сторони, які перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29.01.2011 року (копія свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС № 093773, а.с.2), мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 171931 (а.с.4), актовий запис №570 від 12.05.2011 року. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Позов до суду було предявлено позивачкою 30.03.2015 року, що підтверджується вхідним штампом на позовній заяві (а.с.1). Сторони мешкають окремо, дитина перебуває на утриманні позивачки, мешкає разом з нею (довідка № 350 від 23.03.2015 року, а.с.3). Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], місце народження: м.Запоріжжя, РНОКПП [NUMBER], адреса реєстрації за місцем проживання: [INFO], офіційно працевлаштований, має постійний заробіток, проте про місце роботи не повідомив, довідку про доходи не надав. Відповідач не бере участі у вихованні дитини, не цікавиться її життям, розвитком, не забезпечує матеріально. Згідно матеріалів справи відповідач [PERSON] від шлюбу з [PERSON], в якому особи перебували з 28.08.2004 року до 18.08.2009 року, мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. На утримання дитини [PERSON] сплачує аліменти у розмірі ? частки всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з 17.01.2013 року до досягнення дитиною повноліття, що підтверджено рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 19.02.2013 року по справі № 336/448/13-ц, пр. № 2/336/889/2013 (а.с. 32), рішення набрало законної сили. Сторони не надали суду належних доказів на підтвердження свого матеріального становища, стану здоровя, зокрема, відповідачем не доведено відсутності можливості сплачувати аліменти на утримання дитини [PERSON] Тому, задовольняючи позов, суд виходить з законодавчо передбаченого обовязку батьків утримувати дитину та в рівних частках нести витрати з її забезпечення та виховання. На підставі наведеного суд вважає за доцільне стягувати аліменти з відповідача на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 30.03.2015 року до досягнення дитиною повноліття. Крім того, слід зазначити, що відповідач має право відповідно до ст. 192 СК України звернутись із позовом про зменшення розміру аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За змістом ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 243,60 грн., від сплати якого позивач була звільнена при предявленні позову до суду. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved