Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про надання дозволу на виїзд дитини за межі України без згоди батька посилаючись на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] до 28. грудня 2009 р. 09 листопада 2003 р., від шлюбу з відповідачем в неї народилась дочка [PERSON]. На протязі 2014-2015 року вона неодноразово зверталась до відповідача з вимогою надати згоду на виїзд їхньої дитини [PERSON] за кордон для оздоровлення та відпочинку, однак відповідач відмовляв їй в наданні такого дозволу. З березня 2015 р. відповідач, ухиляється від сплати аліментів, де знаходиться по даний час їй не відомо. В звязку з ухиленням відповідача від сплати аліментів, вона вимушена була звернутись до Шевченківського PB УМВС України в Чернівецькій області, де органом досудового розслідування було зареєстровано кримінальне провадження за №12015260040001663. Ніяких стосунків вона з відповідачем не підтримує, участі в вихованні та утримання дитини відповідач не приймає. Дочка часто хворіє та потребує оздоровлення. ЇЇ мати [PERSON] проживає та працює в Італії на узбережжі моря, та запрошує її з дочкою [PERSON]. Вона має намір тимчасово виїхати за межі України разом з дитиною для її оздоровлення в період з 01 червня 2016 року по 01 жовтня 2016 року, але відповідач категорично заперечує проти цього та відмовляється надати їй нотаріально посвідчену згоду, у звязку з чим вона вимушена була направити за місцем реєстрації відповідача нотаріально засвідчену заяву з проханням надати їй відповідну згоду або відмову на виїзд дітей за кордон. А тому просила надати її дозвіл на тимчасове вивезення за межі України в Італію неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] без згоди та супроводу її батька [PERSON] на відпочинок та оздоровлення в період часу з 01 червня 2016 року по 01 жовтня 2016 року. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та підтвердила обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, про день і час розгляду справи був повідомлений завчасно, про що є повідомлення у справі, про поважні причини неявки суд не повідомив. Представник служби у справах дітей Чернівецької міської ради в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Свідок [PERSON], мати відповідача, в судовому засіданні, що її син, відповідач по справі, разом з нею не проживає і їй не відоме його місце проживання. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі по 28.12.2009 р. і 09.11.2003 р. у них народилася донька [PERSON], яка на даний час проживає з позичкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 18 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 р.,ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. №789-ХІІ, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст.. 8 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-ІІІ від 26.04.2001, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідач участі у вихованні та догляді за донькою не бере, не цікавиться її розвитком, матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини не надає, ухиляється від сплати аліментів на утримання доньки які він зобовязаний платити на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27.10.2009 р. Позивачка належним чином піклуються про здоров'я доньки, її фізичний стан, духовний та моральний розвиток. З метою створення доньці умов для забезпечення відпочинку, оздоровлення, фізичного, духовного та морального розвитку, позивачка має намір тимчасово вивезти свою доньку на оздоровлення та відпочинок за межі України. Згідно п.2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» та п. 16.21 Правил оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітньої дитини за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Відповідно до ст. ст. 2, 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до п. 4 Постанови КМУ від 27.01.1995 р. «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Суд визнає таким, що відповідає інтересам неповнолітньої [PERSON] виїзд з матірю [PERSON] за межі України в Італію на відпочинок та оздоровлення в період з 01 червня 2016 року по 01 жовтня 2016 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved