Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем уклали шлюб 22 серпня 1999 року, зареєстрований виконкомом Тернавської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області за актовим записом №13. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] З травня 2011 року сторони проживають окремо. Спільне життя з відповідачем не склалось, відсутність взаєморозуміння між ними та спільної думки щодо вирішення звичайних побутових питань стало причиною розпаду їхніх подружніх відносин. Подальше спільне життя сторін неможливе та буде суперечити їхнім інтересам, у звязку з чим у позовних вимогах просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка пояснила, що сторони проживають разом та діти проживають з ними. Сторони ведуть спільне сімейне господарство. Враховуючи обставини справи виявлені з пояснень позивачки, ухвалою Герцаївського районного суду від 25 травня 2015 року сторонам надано термін для примирення строком два місяці. Після закінчення наданого судом терміну для примирення, позивачка в судовому засіданні не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. В її інтересах діяв представник [PERSON], який пояснив, що позивачка на момент розгляду справи знаходься за кордоном на заробітках. Сторони проживають окремо один від одного та спільне сімейне господарство не ведуть. Просив задовольнити позовні вимоги з підстав наведених у позові. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень позивачки, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України суд ухвалив продовжити розгляд справи у заочному порядку та винести рішення на підставі наявних у справі доказів. На підставі досліджених письмових доказів судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. З обставин наведених у позовній заяві, які підтверджуються наявними по справі доказами судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованого 22 серпня 1999 року виконкомом Тернавської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області за актовим записом №13. Подружжя від шлюбу мають трьох неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] З пояснень позивачки та її представника судом встановлено, що на даний час шлюбні стосунки фактично припинені, позивачка не вбачає можливості примирення та збереження сімї. Причиною розпаду подружніх відносин стало відсутність взаєморозуміння між сторонами та спільної думки щодо вирішення звичайних побутових питань із-за яких постійно виникали сварки. Сторони проживають окремо, спільне сімейне господарство не ведуть. Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість та може мати наслідки, встановлені законом (ч.4 ст. 56 СК). Враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх обєктивну недоступність для оточуючих, покладення обовязку збереження сімї на одного з подружжя при наявності на це категоричного заперечення іншого є незаконним та таким, що не відповідає вимогам ст.ст.55-56 СК України. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд дійшов висновку, що збереження сім'ї неможливе, реєстрація шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом розірвання шлюбу. На підставі ст.ст.55-56, 110, 112 СК України та

Outcome: approved