Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі перебувала у шлюбі, який зареєстрований 14 липня 2007 року Плосківською сільською радою Дубенського р-ну, Рівненської області. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого відповідач записаний батьком. На даний час рішенням суду шлюб між ними розірвано, сина залишено проживати з позивачкою. Після розірвання шлюбу вона неодноразово зверталася до відповідача з пропозицією в добровільному порядку сплачувати кошти на утримання дитини, на що відповідач погодився, однак на даний час ухиляється від свого обов»язку. Позивачка вказує, що на даний час син проживає з нею та повністю знаходиться на її утриманні, так як відповідач не приймає участі у навчанні та вихованні сина. Так як між ними не досягнуто домовленості з приводу утримання їхньої дитини , просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно з подальшою індексацією. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та пояснила, що незважаючи на домовленість між нею та відповідачем про сплату аліментів на дитину, останній порушує свої зобов»язання, так як аліменти сплачує як йому забажається, із переривами в декілька місяців, тому просить позов задоволити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, погодився сплачувати аліменти на дитину в розмірі 800 гривень щомісячно до досягнення сином повноліття. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.07.2007 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO] Відповідач по справі є його батьком, що стверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 5). Рішенням суду від 07 жовтня 2014 року шлюб між сторонами розірвано, сина [PERSON] залишено на вихованні у матері (а.с.6). Частиною 1\~ст. 141 СК України\~передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~Відповідно до ч.3\~ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, за правилами ч.2\~ст.182 СКУ, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.1\~ст.184 СК України \~якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України\~\~та п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи всі встановлені обставини у справі, з урахуванням матеріального становища відповідача, повне визнання позовних вимог, суд вважає, що до стягнення підлягають аліменти в розмірі 800 гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved