Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить встановити факт, постійного проживання однією сімєю її падчерки та вітчима [PERSON], який помер 26.01.2016 року. В обґрунтування свого позову зазначає, що у 2002 році її мати [PERSON] познайомилася з [PERSON], який з літа 2002 року почав проживати разом з ними однією сімєю. 11.10.2002 року її мати одружилась з [PERSON] 23.03.2013 року її мати померла. Після її смерті відкрилася спадщина на усе належне їй майно, а саме ? частину квартири [ADDRESS] ([PERSON]). Вона з вітчимом, [PERSON], як спадкоємці першої черги прийняли спадщину пісдя її смерті та 14.03.2014 року отримали свідоцтва про право на спадщину за законом. 26.01.2016 року [PERSON] помер. Після його смерті вона прийняла фактично спадщину, так як постійно проживала разом з ним однією сімєю до часу відкриття спадщини. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом та таких, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] не має. 03.11.2016 року вона звернулась до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про спадщину, однак їй було відмовлено, оскільки вона документально не може підтвердити родинні стосунки. У звязку з чим, вона вимушена була звернутися до суду з дійсним позовом. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Третя особа Восьма дніпропетровська державна нотаріальна контора надала суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, заперечень щодо позову не мала. Заслухав доводи сторін, покази свідків, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного. 26 січня 2016 року помер вітчим позивача [PERSON] (а.с.11). З довідок Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» [PERSON] міської ради вбачається, що позивачка [PERSON] з 20.12.1988 року є зареєстрованою та проживає за адресою: м. Дніпро ([PERSON]), вул. Роторна,19/39. [PERSON] став проживати та зареєструвався за цією ж адресою - 12.09.2002 року. У звязку зі смертю, останній був знятий з реєстраційного обліку за цією ж адресою 02.02.2016 року. Квартира в якій проживала позивачка та її вітчим [PERSON] належала на праві спільної сумісної власності їй та її матері [PERSON] (а.с.4). 23 березня 2013 року мати позивачки померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.11). Після її смерті позивачка та її вітчим [PERSON] отримали свідоцтва про право на спадщину на ? частини квартири [ADDRESS] ([PERSON]), кожний (а.с.5-6). Допитані в судовому засіданні свідки повідомили, що в 2002 році мати позивачка вийшла заміж за [PERSON] З того ж часу [PERSON] зареєструвався та став проживати у [INFO] ([PERSON]). Після смерті матері позивачка продовжувала проживати з вітчимом, здійснювала за ним догляд, оскільки останній був інвалідом та потребував сторонньої допомоги. Коли вітчим помер в 2016 року, то позивачка сама організувала його похорон (покази свідка [PERSON]І.). Позивачка до самої смерті проживала та доглядала за вітчимом [PERSON] Вони були однією родиною, мали спільний бюджет. Позивачка вважала, вітчима за рідного батька, оскільки він виховував її майже від народження.(покази свідка [PERSON]О.). З викладеного слідує, що позивачка [PERSON] проживала разом з вітчимом [PERSON] однією сім'єю починаючи з 2002 року та до дня його смерті адресою: м. Дніпро ([PERSON]), вул. Роторна,19/39. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на ? частину квартири [ADDRESS] ([PERSON]). Як вбачається з матеріалів спадкової справи відкритої до майна [PERSON], який помер 26 січня 2016 року, єдиним спадкоємцем, який звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті останнього була [PERSON] Постановою державного нотаріуса Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 03.11.2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири [ADDRESS] ([PERSON]) після смерті [PERSON], оскільки нею не надано рішення суду про встановлення факту проживання спадкоємця зі спадкодавцем однією сім'єю не менш, як п'ять років до часу відкриття спадщини (а.с.34). У відповідності до ч.2\~ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до\~ст. 1264 ЦК України\~у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Постанова Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», надає роз'яснення, що при вирішені спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. З\~СК України, про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільними побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також, інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, та мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, тощо. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що [PERSON] проживала з [PERSON] однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини, вони були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved