Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 26 червня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1011. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилається на те, що подружнє життя в шлюбі з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, в зв'язку з чим, в сім'ї постійно виникають сварки. Стверджувала, що між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння. Починаючи з травня 2016 року і до теперішнього часу сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивачка стверджує, що сім'я розпалась остаточно і відновлена бути не може. Прізвище після розірвання шлюбу просила повернути дівоче «[PERSON]». У судове засідання позивачка не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, наявність спільних дітей віком до одного року заперечувала (а.с. 15). Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України у Харківській області відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Згідно зі зворотними поштовими повідомленнями, судові повістки на 26 грудня 2016 року та 23 січня 2017 року, ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви та доданих до неї матеріалів були отримані під розписку повнолітнім членом сім'ї відповідача - бабусею [PERSON], за місцем реєстрації останнього (а.с. 19, 23), що згідно зі статтею 74, частиною 3 статті 76 Цивільного процесуального кодексу України вважається належним та своєчасним повідомленням відповідача про розгляд судової справи. Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до частини 2 статті 197 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 червня 2016 року, згідно зі Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за № 1011 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 15 вересня 2015 року виконавчим комітетом Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, про що зроблено актовий запис за № 97 (а.с. 7). Судом встановлено, і сторони цього не заперечували, що стосунки в родині погіршились, однією сім'єю сторони не проживають з травня 2016 року і до теперішнього часу, спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки між ними фактично припинились, почуття любові та взаєморозуміння втрачені, у зв'язку з чим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя та їхньої дитини. Відповідно до частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя і тоді суд, відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України, з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей або їх відсутність та інші обставини життя подружжя. При встановленні таких обставин, за наявності яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що причини розірвання шлюбу є об'єктивними, подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечитиме інтересам, як позивачки, так і відповідача. За таких обставин, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, в порядку статті 112 Сімейного кодексу України постановляє рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved