Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом про визнання права власності на земельну ділянку, покликаючись на те, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 15.12.2003 року Червоноградською державною нотаріальною конторою [PERSON] успадкував майно після смерті свого батька, зокрема жилий будинок з господарськими будівлями та належною до нього земельною ділянкою, що знаходиться в м.Червонограді по вул.Луговій, 14. На підставі зазначеного свідоцтва [PERSON] зареєстрував право власності на успадкований будинок. Проте за життя не оформив у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку, на якій розміщений цей будинок, оскільки 11.01.2015 року помер. Вона являється єдиним спадкоємцем майна померлого. 20.08.2015 року їй видане свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно її племінника [PERSON], а саме на житловий будинок по вул.Лугова,14 в м.Червонограді Львівської області. У видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, на якій розміщений даний будинок їй було відмовлено нотаріусом, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на цю земельну ділянку. З огляду на наведені обставини, просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,1317 га для будівництва, та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться у м.Червонограді Львівської області по вул.Лугова, 14, в порядку спадкування, після смерті [PERSON]. Позивач в судовому засіданні 17.09.2015 року заявлені вимоги підтримала, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві. В наступне судове засідання, призначене на 05.10.2015 року не зявилася, подала письмову заяву від 05.10.2015 року, в якій просить розглядати справу у її відсутності. Водночас зазначила, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення позову. Заслухавши пояснення, оцінивши зібрані матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Відповідно до копії Державного акту про право приватної власності на землю, виданого 09.04.1997 року Червоноградською міською радою народних депутатів, [PERSON] на підставі рішення виконкому Червоноградської міської ради народних депутатів від 25.03.1997 року № 88, передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1317 га, для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та для ведення особистого підсобного господарства по вул.Луговій , 14. Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 15.12.2003 року Червоноградською державною нотаріальною конторою, [PERSON] успадкував майно після смерті свого батька [PERSON], який помер 05.06.2003 року, в тому числі і земельну ділянку, що знаходиться в м.Червонограді по вул.Луговій, 14, Львівської області. Із повідомлення відділу Держземагенства у м. Червонограді Львівської області від 11.08.2015 року, надісланого державному нотаріусу Червоноградської державної нотаріальної контори на запит від 03.02.2015 року № 118/02-14, встановлено, що [PERSON], не переоформив право власності на земельну ділянку, надану для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель, споруд, яка знаходиться за адресою: м.Червоногра, вул.Лугова, 14. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.08.2015 року, [PERSON] являється спадкоємцем майна після смерті [PERSON], яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: вул.Лугова, будинок № 14, м.Червоноград Львівська область. Разом із тим встановлено, що Червоноградською державною нотаріальною конторою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, на якій розміщений успадкований нею житловий будинок, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця [PERSON] на цю земельну ділянку, про що винесено постанову від 20.03.2015 року №1104/02-14. Відповідно до ст.ст.125 ч.1, 126 ч.1 ЗК України право власності на земельну ділянку та право постійного користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на землю. Після смерті племінника позивачка є спадкоємцем його майна відповідно до ст.ст. 1225, 1263 ЦК України. Свідоцтво про право власності на дану земельну ділянку в порядку спадкування позивачка не може отримати, так як її племінник при житті не отримав державний акт на право власності на землю. В силу ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що іншим чином позивачка не може набути право власності на спірну земельну ділянку, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення щодо вимог про визнання за нею права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Outcome: approved