Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що [INFO] після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина на належне їй на день смерті майно. До складу спадкового майна на яке відкрилась спадщина після смерті [PERSON] належать зокрема земельні ділянки: площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , та площею 0,27 га для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] , які були передані у власність [PERSON] згідно рішень Андрушівської міської ради за №53 від 15.02.1994 та №104 від 24.04.1997. Проведеними фактичними замірами вищевказаних спадкових земельних ділянок встановлено, що земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства складається з двох окремих земельних ділянок площами 0,17 га та 0,10 га. Позивачка та відповідач є дітьми померлої [PERSON] , та у відповідності до положень ст.1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом після її смерті. При цьому, у відповідності до положень ч.3 ст.1268 ЦК України позивачка прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] , оскільки на час смерті спадкодавиці була зареєстрована та постійно проживала разом з нею. Відповідач спадщину не прийняв та не претендує на неї. За життя, а саме 09.01.1998 [PERSON] , відповідно до договору дарування посвідченого нотаріусом Андрушівської державної нотаріальної контори Житомирської області Мамонтовою І.О., зареєстрованого в реєстрі за №33, подарувала [PERSON] 63/100 ідеальних частин житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] . Інші 37/100 ідеальних частин зазначеного житлового будинку по [ADDRESS] , належать на праві власності відповідачу [PERSON] . В позасудовому порядку позивачка не в змозі в повному обсязі реалізувати свої спадкові права після смерті матері [PERSON] , а саме на вищевказані спадкові земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення особистого селянського господарства, оскільки спадкодавицею за життя на них не були виготовлені відповідні правовстановлюючі документи, що стало підставою відмови нотаріуса у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом. Вказані документи не можуть бути виготовлені в силу ст.ст.26, 346 ч.1 п.11 ЦК України у зв`язку зі смертю власника. Враховуючи вищезазначене, позивачка просить суд, визнати за нею, [PERSON] , право власності, як на спадщину за законом після смерті [PERSON] , на: 63/100 частини земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,17 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку площею 0,10 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] . Судовий збір з відповідача просить не стягувати. Позивачка та її представник адвокат Гарастівський С.А. в підготовче судове засідання не з`явилися, надіслали на адресу суду заяви в яких розгляд справи просять провести у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, позов просять задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно матеріалів справи, а саме копії свідоцтва про смерть вбачається, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.5). Сторони по справі є дітьми померлої [PERSON] , та у відповідності до положень ст.1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом після її смерті, що підтверджується копіями свідоцтв про народження, та копією свідоцтва про укладення шлюбу позивачки згідно якого остання змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.8-9). На день смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , і разом з нею були зареєстровані та постійно проживали: дочка - [PERSON] , зять - [PERSON] , що підтверджується довідкою виданою Андрушівською міською радою від 03.06.2020 №1848 (а.с.13). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй на день смерті майно, зокрема на земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка була передана померлій [PERSON] у приватну власність на підставі рішення виконкому Андрушівської міської Ради народних депутатів від 15.02.1994 №53 (а.с.14,16). Крім того, до складу спадкового майна на яке відкрилась спадщина після смерті [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,27 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка була передана [PERSON] у приватну власність на підставі рішення виконкому Андрушівської міської ради від 24.04.1997 №104 (а.с.15,17). Проведеними замірами вищевказаних спадкових земельних ділянок встановлено, що земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства складається з двох окремих земельних ділянок площами 0,10 га та 0,17 га, що підтверджується планом фактичного користування земельними ділянками (а.с.18). 09 січня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір дарування, посвідчений державним нотаріусом Андрушівської державної нотаріальної контори Житомирської області Мамонтовою І.О., зареєстрований в реєстрі за №33, відповідно до положень якого [PERSON] подарувала [PERSON] 63/100 ідеальних частин житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що [PERSON] оформила право спільної часткової власності на 63/100 частини житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] (а.с.11). Згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.06.2020 оформив право спільної часткової власності на 37/100 частин житлового будинку в [ADDRESS] (а.с.12). Згідно повідомлення та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру наданих приватним нотаріусом Андрушівського районного нотаріального округу Житомирської області Вальчуком О.М. вбачається, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заяви про прийняття спадщини не надходили і спадкова справа не заводилась (а.с.31-32). В позасудовому порядку позивачка не в змозі в повному обсязі реалізувати свої спадкові права після смерті матері [PERSON] , а саме на вищевказані земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення особистого селянського господарства, оскільки спадкодавицею за життя на них не були виготовлені відповідні правовстановлюючі документи, у зв`язку з чим нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується листом приватного нотаріуса Вальчука О.М. (а.с.20). Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України. Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст.328, 380, 1223, 1225, 1245, 1261, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст.80, 81, 125 ЗК України. Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та його батьки. Згідно положень ст.1268 ЦК України, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивачка має право на спадкування майна спадкодавиці [PERSON] , однак в позасудовому порядку позбавлена можливості його оформити у зв`язку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved