Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки солідарно суму заборгованості за договором позики в розмірі 45 980 грн., а також моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. та судові витрати. У судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідачки суму боргу у розмірі 45980 грн., а також моральну шкоду в розмірі 5000 грн. і судовий збір. При цьому позивачка зазначає, що у відповідачки [PERSON] вона працювала неофіційно поваром в кафе, що розташоване в м.Мелітополі на Ризькому ринку. Відповідачка запропонувала їй вести спільний бізнес, а саме: побудувати батискаф в смт.Кирилівка Якимівського району Запорізької області. При цьому кожна з них повинна була надати на будівництво 3000 доларів США. Вона надала відповідачці 3000 доларів США, які остання передала [PERSON], що займався будівництвом даного батискафа. Однак, приблизно через 2 тижні відповідачка повідомила їй, що не хоче сумісно працювати і буде сама вести бізнес, а їй запропонувала інший батискаф. Коли вона побачила запропонований відповідачкою взамін інший батискаф, то вона при свідках відмовилась від нього, оскільки він був в занедбаному стані. Тоді відповідачка пообіцяла їй, що віддасть вкладені раніше 3000 доларів США через сезон, як відпрацює у смт.Кирилівці. Однак, впродовж року відповідачка повернула лише 1000 доларів США, які віддавала частками. Позивачка вважає, що такими діями відповідачка заподіяла їй ще й моральну шкоду, оскільки вкладені у бізнес кошти вона взяла у своєї сестри та батька, які на даний час їх потребують. Поведінка відповідачки, яка вела себе некоректно відносно неї, грубіянила, привела її до стресового стану, вона дуже переживає, а тому, моральну шкоду оцінює в 5000 грн. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, однак її представник - адвокат Медвідь Є.М. у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що позивачка разом із відповідачкою у 2014 році вирішили вести сумісний бізнес. Вони вклали кошти в будівництво батискафу в смт.Кирилівка Запорізької області. Оскільки курс долару в той період став зростати, то позивачка відмовилася далі вкладати кошти. Між сторонами була домовленість, що [PERSON] добудує торгове приміщення і тоді поверне кошти, які були вкладені позивачкою. Всього відповідачці необхідно повернути 1500 доларів США, які вона визнає і зобов'язується повернути. Представник відповідачки вважає, що оскільки ніякого договору позики не було, були витрати на сумісний бізнес, підстав для стягнення суми боргу немає і просить в позові відмовити. Суд, вислухавши пояснення позивачки, представника відповідачки, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні із пояснень сторін позивачка та відповідачка [PERSON] були знайомими та вирішили вести спільний бізнес. Кожна з них вклала на будівництво батискафу в смт.Кирилівка Запорізької області по 3000 доларів США. Однак, після того, як між ними було припинено ведення спільного бізнесу, між сторонами було за взаємною згодою проведено взаєморозрахунки, за результатами яких [PERSON] надала [PERSON] боргову розписку на суму 2000 доларів США. Представник відповідачки просить в позові відмовити, оскільки ніякої позики у позивачки не брала. Сторони вели спільний бізнес, кожна з них вклала першочергово по 3000 доларів США. Оскільки позивачка більше не захотіла вкладати у будівництво батискафу, то між сторонами була домовленість про повернення [PERSON] тієї суми, що була внесена позивачкою. Вважає, що ніякої позики відповідачка [PERSON] у позивачки не брала, тому саме з цих підстав в позові слід відмовити. Однак, в судовому засіданні позивачка не заперечувала того факту, що вони з відповідачкою хотіли займатися сумісним бізнесом, що гроші в сумі 3000 доларів США нею було вкладено добровільно на будівництво батискафу в смт.Кирилівка. Цю обставину визнано і представником відповідачки і допитаними в судовому засіданні свідками [PERSON], [PERSON], які підтвердили факт сумісного будівництва батискафу в смт.Кирилівка на правах партнерів. Суд погоджується з тим, що безпосередньо такої суми відповідачка не брала в борг у позивачки, однак така сума виникла шляхом врахування вкладу кожної сторони грошима у сумісний бізнес. Сума встановлена за взаємною згодою сторін. Встановлені фактичні обставини справи відповідають правовідносинам, які передбачені ст. 1053 ЦК України новація боргу у позикове зобов'язання. Борг, який виник із спільної діяльності сторін, за домовленістю між ними, був замінений позиковим зобов'язанням. Як вбачається з тексту розписки від 24 листопада 2014 року [PERSON] взяла у [PERSON] суму еквівалентну 2000 доларів США та зобов'язувалася до 01 липня 2015 року їх повернути /а.с.30/. Юридичною підставою договору позики, що виникає при новації, є угода сторін про припинення первісного зобов'язання. Як вбачається із обставин справи сторони прийшли до взаємної згоди про припинення своїх зобов'язань по спільній діяльності та провели взаєморозрахунки. Оскільки за результатами взаєморозрахунків борг за первісним зобов'язанням складає 2000 доларів США, що більш як у 10 разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, угода про позикове зобов'язання була укладена сторонами у простій письмовій формі, що відповідає вимогам матеріального права, а боргова розписка відповідачки є належним та допустимим доказом по справі. Відповідачка визнає написання розписки, однак не згодна із сумою повернення. Так представник відповідачки пояснив, що [PERSON] сплатила 1500 доларів США, тому залишок становить не 2000 доларів США, як вказує позивачка, а 1500 доларів США. Однак, на підтвердження повернутої суми відповідачка та її представник будь-яких доказів сплати ще 500 доларів США не надали суду. Позивачка не заперечувала, що [PERSON] повернула їй лише 1000 доларів США і тому залишок складає 2000 доларів США. Отже, за наведених обставин боргове зобов'язання в розмірі 2000 доларів США підлягає виконанню. Враховуючи, що з боку відповідачки має місце неналежне виконання договірних зобов'язань, оскільки відповідачка взявши на себе зобов'язання не повернула грошові кошти, тому суд приходить до висновку, що в межах даного спору правомірними є вимоги позивачки в частині стягнення з відповідачки грошових коштів в сумі 2000 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 24 грудня 2015 року за офіційним курсом НБУ становить 45980 грн. Оскільки у встановлений строк відповідачка не повернула грошові кошти, позов в цій частині підлягає задоволенню на підставі ст.ст. 525, 526, 545, 611, 612 ЦК України. Згідно з ч.2 ст.533 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлено договором або законом чи іншим нормативно правовим актом. Що стосується вимог позивачки щодо стягнення з відповідачки суми моральної шкоди, то суд приходить до наступного. Відповідно до вимог ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відшкодування моральної (немайнової) шкоди служить виключно меті захисту немайнових прав, які є абсолютними, невідчужуваними і не можуть бути предметом зобов'язання. Отже порушенням договірних зобов'язань безпосередньо особисті немайнові права не зачіпаються. Враховуючи, що між сторонами у справі виникли договірні зобов'язання, тому дана правова норма не поширюється на випадки, коли шкода завдається порушенням зобов'язання. Таким чином, в частині заявлених позивачкою вимог щодо відшкодування за рахунок відповідачки моральної шкоди в сумі 5000 грн. позов задоволенню не підлягає, оскільки враховуючи характер спірних правовідносин, які виникли між сторонами спору, відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди. Діючим законодавством не передбачено відшкодування моральної шкоди у даному випадку. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що між сторонами відбулася новація боргу, яка була замінена позиковим зобов'язанням і тому з відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню сума в розмірі 45 980 грн. 00 коп. На день розгляду справи офіційний курс долара США трохи вище від його курсу станом на 24 грудня 2015 року. Але, позивачка наполягає на стягненні суми боргу саме у розмірі 45 980 грн. 00 коп. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених особами вимог. А тому, суд не може вийти за межі заявлено позову і стягненню підлягає сума боргу у розмірі 45 980 грн. 00 коп. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачки також підлягають стягненню на користь позивачки витрати на сплату судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial