Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебували у шлюбі, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею. Позивач неодноразово зверталась до відповідача з проханням надати дозвіл на виїзд дитини за кордон, проте відповідач відмовляється надавати нотаріально посвідчений дозвіл для виїзду з малолітньою донькою за кордон. На період з 20.12.2020 р. по 01.01.2021 р. нею заброньовано туристичні путівки на відпочинок до Єгипту, в зв`язку з чим вона вимушена звертатися до суду. Просила надати дозвіл на виїзд неповнолітньої дитини [PERSON] , 2013 року народження, за межі України до країни Єгипту, м. Шарм Ель Шейх, готелю Otium Famili Amphoras Beach Resort 5* разом з матір`ю [PERSON] , яка буде забезпечувати її проїзд, перебування за кордоном та повернення в Україну без згоди та супроводу батька [PERSON] , у зазначений період. В подальшому позивач уточнила позовні вимоги, просила надати дозвіл на виїзд неповнолітньої дитини [PERSON] , 2013 року народження, за межі України до країни Туреччина, м. Аланія, готель Armas Prestige 5* разом з матір`ю [PERSON] , яка буде забезпечувати її проїзд, перебування за кордоном та повернення в Україну без згоди та супроводу батька [PERSON] , у період з 03.05.2021 р. по 14.05.2021 р.. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, в письмовій заяві позов підтримала повністю, просила слухати справу без її участі та участі позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, шляхом подачі оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.62). На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши та вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, - і не оспорюється сторонами, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 серпня 2011 року. [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції 12 лютого 2013 року (а.с.12). Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 березня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, стягнуто з [PERSON] аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з 12.03.2014 року та сплачувати їх матері [PERSON] (а.с.13). Відповідно до Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України № 789 від 27.02.1991) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Особисте немайнове право на свободу пересування фізичної особи закріплене ст.313 Цивільного кодексу України, зокрема ч. 3 такої визначає, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до ч. 1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Частиною 5 цієї статті визначено, що той із батьків, з ким за рішенням суду проживає дитина, самостійно вирішує питання щодо тимчасового виїзду дитини за межі України з метою лікування, навчання дитини за кордоном, відпочинку, за наявності довідки, виданої органом державної виконавчої служби, про наявність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців. Малолітня [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . В позовній заяві позивач зазначає, що вона бажає забезпечити повноцінний розвиток та життя дитині. Нею заброньовано туристичні путівки на відпочинок у період з 03.05.2021 по 14.05.2021 до Туреччини, м. Аланія, тимчасовий виїзд дитини до яких здійснюється в інтересах дитини. Відповідач відмовляється від надання дозволу на виїзд дитини за кордон, при цьому жодних вагомих аргументів, які б обґрунтовували його відмову, він не наводить, свою відмову пояснює тим, що позивач погана мати, тому він не довіряє їй дитину, не дивлячись на те, що дитина проживає з позивачем, охайна та доглянута. Згідно з абзацом 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. З п. 4 зазначеної постанови вбачається, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред`явлення, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною 2 ст. 155 СК України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. За таких обставин, суд вважає, що відмова відповідача в наданні дозволу на виїзд доньки за межі України є неправомірною та суперечить інтересам дитини. Суд вважає, що зазначений термін та період перебування за межами України дитини без згоди батька не суперечить вимогам закону та відповідає інтересам дитини. У відповідності з ст. ст. 12, 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Судом не встановлено обставин, які б перешкоджали наданню дозволу для виїзду дитини за кордон, тому суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved