Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивачка звернулася в суд ізпозовом до відповідача, в якому просить визнати договір купівлі-продажу садового будинку від 14.11.2011 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], щодо садового будинку [ADDRESS] частково удаваним в частині покупця; визнати її покупцем за договором купівлі-продажу садового будинку №4 від 14.11.2011 року укладений між [PERSON] та [PERSON], щодо квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS];визнати її власником садового будинку [ADDRESS]; судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 28 вересня 2011 року між нею та [PERSON] був укладений попередній договір щодо укладення у встановлений строк договору купівлі - продажу садового будинку [ADDRESS], що знаходиться в садівничому товаристві «Гудок». Ціна продажу будинку становила 23 000 доларів США. Згідно даного попереднього договору, позивачкою було передано [PERSON] гарантійну суму в розмірі 4 000 доларів США, що випливає зі змісту вказаного попереднього договору. На момент укладення основного договору купівлі - продажу будинку, через фінансові труднощі, в позивачки не було в наявності всієї суми для оплати. Її син [PERSON] домовився про позику 15 000 доларів США з [PERSON] зі сплатою процентів за користування його коштами. Гарантією того, що позика буде повернена, було те, що даний будинок буде тимчасово, до повернення боргу та відсотків, оформлений на члена його сім'ї [PERSON]До укладення основного договору купівлі - продажу продавцем були передані ключі від садового будинку, для вселення та перевезення особистих речей. Крім цього нею був проведений ремонт будівлі, та добудова до будинку в розмірі 67 300 грн., яка підтверджує намір позивачки на придбання даного будинку для фактичного проживання. Даний факт підтверджується листом голови садового товариства «Гудок». Попередньо позивачкою була продана квартира у [ADDRESS], виручені кошти з якої були вкладені на завдаток як гарантію попереднього договору та додатково при передачі коштів продавцеві при укладенні основного договору купівлі - продажу. Іншого житла для проживання сім'ї у неї немає.14 листопада 2011 року був укладений договір купівлі - продажу вищевказаного будинку покупцем якої формально виступала [PERSON] При укладенні договору купівлі - продажу залучались позичені [PERSON] 15 000 доларів США синові позивачки, які були тільки частиною вказаної суми в розмірі 23 000 доларів США, решта якої була сплачена її сином в розмірі 4 000 доларів США. Просить позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю, дала пояснення аналогічні викладених у позові. Покликається на те, що кошти на придбання садового будинку її син позичив у [PERSON], які ним були передані при укладені договору купівлі- продажу садового будинку. Разом з тим зазначає, що кошти повернуті [PERSON] в розмірі 20-30 (двадцяти-тридцяти тисяч ) доларів США. Однак документального підтвердження цьому представити не може. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі, просить позов задоволити. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечила. Просить в задоволенні позову відмовити за його безпідставністю. Покликається, що [PERSON], після укладення договору-купівлі продажу вказаного садового будинку було надано дозвіл на тимчасове проживання сім»ї [PERSON] у ньому. Це виключно її право як власника будинку. Підстав для задоволення позову з зазначених у ньому мотивів не вбачає. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що був присутнім при укладені договору купівлі-продажу садового будинку 14.11.2011 року та позичив у [PERSON] кошти на його купівлю в розмірі 15 000 доларів США. Для виконання зобов'язань по поверененню вказаних коштів, будинок було зареєстровано за [PERSON], падчеркою [PERSON] Свідок протягом двох років сплатив близько 30 тисяч доларів суми позики разом із процентами [PERSON], однак останнім не дотримано усних домовленостей щодо переоформлення вказаного будинку за позивачем. На підставі цього позивач звернулась з відповідним позовом. Дослідивши зібрані по справі докази, заслухавши пояснення сторін з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 10-11 та 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Судом встановлено, що 14.11.2011 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] укладений договір купівлі продажу садового будинку [ADDRESS]. Даний договір посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Бєлопольською І.Р. та зареєстровано в реєстрі за № 5597. Разом з тим в матеріалах справи міститься попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна та отримання завдатку № 270211/1 від 28.09.2011 року, згідно якого [PERSON] з одного боку, та [PERSON] з другого боку, за посередництва ФО підприємця [PERSON] зобов'язується укласти Основний договір купівлі-продажу будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] до 30 жовтня 2011 року, за ціною 23(двадцять три) тисячі доларів США, завдаток покупцем передано в розмірі 4000 (чотири) тисячі доларів США. Даний договір укладений в письмові формі, містить велику кількість виправлень ручкою, та не посвідчений нотаріально, завірений печаткою ФО [PERSON] Свідок [PERSON], яка допитана в судовому засіданні підтвердила той факт, що даний договір був укладений, при укладенні якого остання була присутня в якості ріелтора. Покликалась на те, що надавала [PERSON] послуги в якості ріелтора при пошуках нерухомості з метою її придбання. Повідомила, що підпис нею здійснено тільки на одному екземплярі договору, а такий був укладений в трьох примірниках. Не змогла пояснити чому нею не підписані інші примірники попереднього договору. За змістом ст..635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Судом встановлено, що договір-купівлі продажу відповідно до вимог чинного законодавства укладено у нотаріальній формі, натомість при укладенні попереднього договору така не дотримана, так як і не дотримано строків, у які повинен був бути укладений основний договір. За змістом ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадку, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладеного договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст..1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Зазначені норми ЦК чітко передбачають письмову форму правочину, який як покликається позивач було укладено між її сином [PERSON] та [PERSON] (позика коштів у розмірі 15 000 (п'ятнадцять тисяч) для купівлі садового будинку. Покликання позивача та твердження свідка [PERSON] в судовому засіданні проте, що ними було повернуто позичені кошти [PERSON] на купівлю садового будинку разом із процентами( які становили 7% місячних) в розмірі 20-30 тисяч, документально не підтверджено жодним письмовим доказом. За змістом ст..57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовуються вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, що мають значення для вирішення справи. За змістом ст..59 ЦПК України , суд не бере до уваги докази ,які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставинами справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. В даному випадку у зазначеній нормі статті цивільного-процесуального закону закріплено імперативне правило, відповідно до якого обставини справи, що за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Так, згідно із ст..218 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги щодо письмової форми правочину, яка встановлена законом, рішення суду у справі з приводу заперечення факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин із однією із сторін не може грунтуватися на показаннях свідків. Отже, у такій справі допустимими є всі засоби доказування, крім показань свідків, використання яких судом може потягти скасування ухваленого рішення. Судом встановлено, що позивачем не представлено жодного письмового доказу, крім показань свідків, на підтвердження своїх позовних вимог. Разом з тим, представлені в судове засідання квитанції про оплату певних витрат по збільшенню площі садового будинку не можуть бути визнані підставою для задоволення позовних вимог. Згідно ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При відсутності підстав для визнання договору купівлі-продажу частково удаваним, та відсутні підстави для задоволення інших позовних вимог [PERSON], оскільки вони безпосередньо пов'язані з вказаними вимогами, а тому слід у позові відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Outcome: dismissed