Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

позивачка звернулася до відповідачки з позовом про реальний розподіл житлового будинку, господарських будівель та споруд, земельної ділянки, розташованих за адресою: м. Стрий, вул. Львівська,14, відповідно до належних їй та відповідачці часток і усунення перешкод у володінні та користуванні даним нерухомим майном. В обґрунтування покликалася на те, що є власником 1/2 частини зазначеного житлового будинку та земельної ділянки, на якій він розміщений, що складається з трьох окремих ділянок №№1,2,3 загальною площею 0,0599 га. Власником іншої частини спірних будинку та земельної ділянки був брат - [PERSON], який помер 30.01.2011р. За життя брат продав сусідові частину належної йому земельної ділянки. Відповідачка після смерті брата успадкувала належне останньому майно: половину спірного будинку та частину земельної ділянки, яка належала братові. В ході виготовлення у 2014р. ТзОВ «Геосервіс» технічної документації на належну їй земельну ділянку з метою присвоєння кадастрового номера із плану встановлення меж земельних ділянок їй стало відомо, що межі належної їй ділянки №2 зміщені відповідачкою тому площа останньої зменшилась. Оскільки вона не може дійти згоди з відповідачко щодо реального розподілу спірного нерухомого майна, остання чинить їй перешкоди в користуванні цим майном, змушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка та її представник адвокат [PERSON] позов підтримали, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, після надання експертом висновку уточнили вимоги - наполягали на проведенні реального розподілу житлового будинку разом з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: м. Стрий Львівської області, вул. Львівська,14, загальною площею 75,5 кв. м, житловою площею 40,0 кв. м відповідно до Варіанту 1 висновку експерта № 228/16 судової інженерно технічної експертизи від 13.06.2016р. та просили зобовязати відповідачку усунути перешкоди, які вона чинить позивачці в користування присадибною ділянкою, та не чинити їх у майбутньому. Відповідачка не заперечила проти розподілу спірного майна з умовою, що сарай «Е», який побудований її покійним чоловіком, належатиме їй. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - КП ЛОР «Стрийське МБТІ», Управління Держземагенства у Стрийському районі Львівської області та ТзОВ «Геосервіс» явку своїх представників в судове засідання не забезпечили. Неявка останніх не перешкоджала судовому розгляду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.55 Конституції України та положень ст.ст.3, 11, 15, 59, 60 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Розгляд цивільних справ здійснюється не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін самостійно, на власний розсуд розпоряджається своїми правами й зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Захист прав у порядку цивільного судочинства - це передбачені законом способи охорони цивільних, житлових, земельних, сімейних чи трудових прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст.16 ЦК України, одним із яких є визнання права, якщо таке заперечується чи не визнається іншими особами. Тому власник порушеного права зобовязаний довести належність йому такого права і відповідно може скористатися не будь-яким, а лише конкретно визначеним законом способом захисту свого права. Відповідно до ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначення часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Субєктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи. Згідно з ч.1 ст.364 ЦК співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Стаття 367 ЦК передбачає: майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до ст.377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Як вбачається із копії свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 23.12.1996р. (а.с.9) [PERSON] та [PERSON] успадкували після смерті матері - [PERSON], яка померла 10.02.1996р., спадкове майно, яке складалося з деревяного житлового будинку «А-1», розміщеного на земельній ділянці площею 910 кв. м в м. Стрию по вул. Львівській,14. До нього належать такі господарські споруди: гараж «Б» - цегляний; сарай «В» - деревяний; сарай «Г» - деревяний; вбиральня, огорожа 1, водоколонка. Згідно з Державним актом на право приватної власності на землю (а.с.11), який виданий 17.11.1997р. на підставі рішення виконкому Стрийської міської ради народних депутатів від 26.08.1996р. №282, [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 0,0599 га, розташованої в м. Стрию по вул. Львівській,14, переданої для обслуговування будинку. Як вбачається із зазначеного державного акту земельно ділянказагальною площею 0,0599 га складається з трьох земельних ділянок. Згідно із свідоцтвами, виданими державним нотаріусом Стрийської держнотконтори 16.08.2011р., 01.07.2013р. та 02.09.2015р. (а.с.44,45,46) [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON], який помер 31.01.2011р. 1/2 частину житлового будинку «А-1» разом з відповідною частиною належних до нього господарських споруд: дощатий гараж «Б»; сарай із пластин «В» ; цегляний сарай «Е» ; дощата вбиральня «Д», колонка питна, огорожа №1, ворота №2, розміщених в м. Стрию по вул. Львівській,14; земельну ділянку площею 0,0438 га, яка надана для обслуговування житлового будинку, кадастровий номер: 4611200000:04:015:0159, розташовану за адресою: м. Стрий, вул. Львівська,14; земельну ділянку площею 0,0087 га, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, кадастровий номер: 4611200000:04:015:0158, розташовану за адресою: м. Стрий, вул. Львівська,14. Висновком експерта № 228/16 судової інженерно технічної експертизи від 13.06.2016р., який складений Інститутом судових експертиз і права, сторонам були запропоновані найбільш оптимальні варіанти поділу спірного будинку та належних до нього господарських будівель і споруд, відповідно до належних сторонам часток. Позивачка згідно уточнених позовних вимог наполягала на проведенні реального розподілу житлового будинку разом з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: м. Стрий Львівської області, вул. Львівська,14, відповідно до Варіанту 1 зазначеного висновку. Відповідно до вимог ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги доведеними і приходить до висновку, що є всі підстави задовольнити позов, провести реальний розподіл спірного житлового будинку разом з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: м. Стрий Львівської області, вул. Львівська,14, виділивши кожній із сторін в рахунок належних їм по 1/2 ідеальній частині спірного нерухомого майна і визнавши за ними право власності на це майно, відповідно до Варіанту 1 висновку експерта № 228/16 судової інженерно технічної експертизи від 13.06.2016р., складеного Інститутом судових експертиз і права, а також зобовязати відповідачку усунути перешкоди, які вона чинить позивачці в користуванні належними їй земельними ділянками, та не чинити їх у майбутньому. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню на користь позивачки понесені останньою судові витрати, а також судовий збір на користь держави.

Outcome: approved