Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому просить визнати недійсним правочин щодо набуття права власності на земельну ділянку площею 600 кв.м. за [PERSON] з моменту укладення договору купівлі-продажу будинку від 10.11.2006 року, ухваленого 20 литстопада2012 року рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області після смерті власника [PERSON] померлого 29.03.2010 року. При цьому позивачка посилається на те, що 29 березня 2010 року помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку за адресою: вул. Бердянська, 1 в м. Мелітополі. Вона, як єдина спадкоємиця, звернулась в строки 6 місяців до нотаріуса. 20.11.2012 року рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області визнано за [PERSON] право власності на земельну ділянку з моменту укладення договору купівлі-продажу будинку від 10.11.2006 року. Зазначене рішення суду ухвалювалось після смерті власника земельної ділянки. В зрівнянні дати смерті 29.03.2010 року з датою рішення суду від 20.11.2012 року дійсно видно, що рішення ухвалене з померлим. Виходячи з цього позивачка вважає, [PERSON] незаконно набула право власності на земельну ділянку, оскільки воно було визнано за нею рішенням суду вже після смерті власника, тобто 20.11.2012 року. Позивачка вважає, що дане рішення суду є правочином, що був укладений судом з недотримання вимог ст. 203 ЦК України, додержання яких є необхідним для виконання правочину. [PERSON] незаконно набула право власності на земельну ділянку після смерті власника [PERSON], померлого 29.03.2010 року. Для відновлення становища, яке існувало до порушення необхідно визнати недійсним правочин щодо набуття права власності на земельну ділянку площею 600 кв.м. за [PERSON] з моменту укладання договору купівлі-продажу будинку від 10.11.2006 року, ухваленого 20 листопада 2012 року рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області після смерті власника [PERSON], померлого 29.03.2010 року. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову посилаючись на безпідставність звернення [PERSON] до суду. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити з наступних підстав. В провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області перебувала цивільні справа за позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам, приватний нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу [PERSON], Комунальне підприємство «Водоканал», Відкрите акціонерне товариство «Мелітопольгаз», приватний нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки, про визнання недійсним правочину щодо купівлі-продажу земельної ділянки, про визнання права власності на земельну ділянку, про встановлення постійного земельного сервітуту, стягнення судових витрат, та за стрічним позовом [PERSON] до [PERSON], терті особи Відкрите акціонерне товариство «Мелітопольгаз», Комунальне підприємство «Водоканал», приватний нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення грошових сум. За результатом розгляду вказаної цивільної справи судом винесено рішення від 20.11.2012 року, яким визнано за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 600 кв.м., розташовану за адресою: м. Мелітополь, вул. Бердянська, 1 на якій розташований житловий будинок загальною площею 25,2 кв.м. з моменту укладення договору купівлі-продажу від 10.11.2006 року. В іншій частині позову [PERSON] відмовлено. [PERSON] скористалася своїм правом на оскарження даного судового рішення та після залишення його у силі апеляційним судом Запорізької області, рішення набрало законної сили 28.03.2013 року. Даний факт сторони в судовому засіданні не заперечували. Частиною 1 статті 202 ЦК України визначено поняття правочину, а саме, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Судом встановлено, що позивачка помилково вважає рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20.11.2012 року правочином, а тому, її позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed