Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13.03.2006 року сторони зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 168. Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29.10.2018 року шлюб між ними розірвано. За час шлюбу сторонами було набуте наступне майно: двокімнатна квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , вартістю 527 500,00 грн.; житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,0588 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер [NUMBER] , яка розташована за адресою: [ADDRESS] , вартістю 729 424,00 грн.. Оскільки метою поділу спільно нажитого майна подружжя перш за все є реальний його поділ, то спільне сумісне майно вважає за доцільне поділити, виділивши кожній із сторін те нерухоме майно, у чийому користуванні воно знаходиться, тобто позивачеві двокімнатна квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , вартістю 527 500,00 грн. а відповідачеві - житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,0588 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер [NUMBER] , яка розташована за адресою: [ADDRESS] , вартістю 729 424,00 грн. Представник позивача [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала та просила задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву до суду не направляв, причини неявки суду не відомі. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.03.2006 року сторони зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 168. Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29.10.2018 року шлюб між ними розірвано. За час шлюбу сторонами було набуте наступне майно: двокімнатна квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , вартістю 527 500,00 грн, що підтверджується договором купівлі-продажу вказаної квартири від 26.01.2016 року. Разом з тим, відповідачем 17.06.2013 року отримано свідоцтво на право власності на земельну ділянку площею 0,0588 га, кадастровий № [NUMBER] , яка розташована за адресою: [ADDRESS] , на якій знаходиться спільно набутий житловий будинок з господарськими будівлями, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , виданим Реєстраційною службою Маріупольського міського управління юстиції Донецької області та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень. Сторони по справі мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Приморським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Приморським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Відповідно до ч. 2 ст. 71 Сімейного кодексу України, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Частиною 1 статті 69 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно з частиною 3 ст. 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю. Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. 24 постанови № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Аналізуючи наведе, враховуючи інтереси і соціальні зв`язки сторін по справі та їх малолітньої дитини, суд вважає, що майно, яке було придбане в період шлюбу підлягає до розподілу між сторонами відповідно до фактично порядку користування, який склався між сторонами, а саме: суд вважає за необхідне виділити позивачці та визнати за нею право власності на двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , вартістю 527 500,00 грн. Відповідачеві виділити та визнати за ним право власності на житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0588 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер [NUMBER] , яка розташована за адресою: [ADDRESS] , вартістю 729 424,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача на користь позивачки підлягають понесені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 7822,65 грн.

Outcome: approved