Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що Рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 11 лютого 2016 року по цивільній справі № 712/6560/15-ц, яке набрало законної сили, визнано за нею - [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Зазначеним рішенням суду також визнано право власності за відповідачами [PERSON] на 1/3 частину квартири [ADDRESS] та за [PERSON] па 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Зазначене право власності було зареєстровано відповідно до вимог чинного законодавства України за всіма співвласниками квартири, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру прав на нерухоме майно № 55944348 від 25 березня 2016 року. Відповідно до технічного паспорту, виготовленого на її замовлення КП «ЧОО БТІ» квартира [ADDRESS], яка є її та відповідачів спільною сумісною власністю має загальну площу 68.4 кв.м., житлову площу 42.8 кв.м. та складається з трьох окремих ізольованих жилих кімнат площею 17.2 кв.м., 13.1 кв.м., 12.5 кв.м., кухні площею 7.6 кв.м., ванної кімнати площею 2.6 кв.м., вбиральні площею 1.2 кв.м., коридору площею 4.1 кв.м., коридору площею 6.5 кв.м., комори 1.1 кв.м. На сьогодні в їхній спільній квартирі [ADDRESS] вона не може з відповідачами вільно проживати та користуватися квартирою за її цільовим призначенням як співвласник цієї квартири та взагалі знаходитися в ній по причині постійних конфліктів та непорозумінь, які виникають між ними постійно. В них склалися неприязні відносини, відповідачі перешкоджають їй користуванні квартирою. В зв'язку з наведеним вище, вони не можуть дійти добровільної згоди що до встановлення порядку користування спільною квартирою по причині розбіжностей поглядів на цю проблему та взагалі відсутності на це бажання у відповідачів. На сьогодні відповідачі без її згоди вселили в квартиру сторонню особу з її родиною, яка зареєстрована за іншою адресою в приватному будинку, власницею якого вона є. Сторони в судове засідання не зявилися, представник позивача [PERSON], та представник відповідача [PERSON] [PERSON] скерували до суду заяви про розгляд справи без їх участі, просили позовні вимоги задоволити в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 11 лютого 2016 року по цивільній справі № 712/6560/15-ц, яке набрало законної сили, визнано за [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності по 1/3 частині квартири [ADDRESS] за кожним. Зазначене право власності було зареєстровано відповідно до вимог чинного законодавства України за всіма співвласниками квартири, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру прав на нерухоме майно № 55944348 від 25 березня 2016 року. Відповідно до технічного паспорту, виготовленого КП «ЧОО БТІ» квартира [ADDRESS], має загальну площу 68,4 кв.м., житлову площу 42,8 кв.м. та складається з трьох окремих ізольованих жилих кімнат площею 17,2 кв.м., 13,1 кв.м., 12,5 кв.м., кухні площею 7,6 кв.м., ванної кімнати площею 2,6 кв.м., вбиральні площею 1,2 кв.м., коридору площею 4,1 кв.м., коридору площею 6,5 кв.м., комори 1,1 кв.м. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України - власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, і передбачають право власника використовувати житло для власного проживання та проживання членів його сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст. 358 ЦК України володіння, користування і розпорядження майном при спільній частковій власності здійснюється за згодою всіх учасників. Згідно з ч.3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною або спільною частковою власністю, на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або ті, які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Згідно з ст.\~47 Конституції України, ч.\~3 ст.\~9 Житлового кодексу України кожен громадянин має право на житло та ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, згідно з ст. 391 ЦК України. Суд вважає, що позивачка обґрунтовано звернулася до суду з вимогою про визначення порядку користування квартирою. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення, між сторонами підлягає встановленню порядок користування. Встановлення такого порядку користування квартирою не буде утискати прав\~позивачки та відповідача.

Outcome: approved