Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на своє утримання, посилаючись на наступні обставини. Вона з 04.09.2010 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають доньку Анастасію, [INFO], батьком якої в свідоцтві про народження записаний відповідач. Після припинення сумісного життя відповідач припинив надання матеріальної допомоги на її утримання. Всі витрати вона несе самостійно. Дитина народилась передчасно і знаходиться на обліку в дитячих лікарів з низкою хронічних захворювань. Вона вимушена не лише утримувати дитину сама, а й витрачати значні кошти на лікування доньки та поїздки до лікарів. В звязку з тим, що дитині не виповнилось 3-х років і дитина часто хворіє, вона не може влаштуватись на роботу. Фактично перебуває на утриманні своєї матері, з якою й живе на теперішній час. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 300 грн. кожного місяця. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Заперечує, що не допомагав своїй дружині та доньці, коли вони знаходились в лікарні. А після лікарні дружина з донькою проживали в сімї його батьків, з якими вони проживали разом. Після того, як дружина повернулась до своєї матері, він також їй допомагав. Але багато коштів він надавати не може, бо не працює. Тривалий час перебував на обліку в Центрі зайнятості, а зараз вже з обліку знятий. Роботу знайти не може, його самого утримують батьки, тому в позові просить відмовити. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1,2 ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно зі ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Як видно з матеріалів справи, сторони зареєстрували шлюб 04.09.2010 року (а.с.4). Від шлюбу мають доньку Анастасію, [INFO], батьком якої в свідоцтві про народження записаний відповідач (а.с.5). З вересня 2014 року сторони фактично не підтримують шлюбних відносин. Дитина проживає з позивачкою. Позивачка знаходиться у відпусці по догляду за дитиною і отримує соціальну допомогу (а.с.16). Дитина має низку хронічних захворювань (а.с.8-14, 33-45). Крім того, часто хворіє, в звязку з чим позивачкою витрачаються значні кошти на лікування та обстеження доньки. Через дану обставину позивачка не може знайти роботу, оскільки дитина потребує постійного догляду. Відповідач має працездатний вік і змогу надавати позивачці матеріальну допомогу. Доводи відповідача про те, що він не може платити позивачці на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку 300 грн. через те, що не працює і вже повинен за рішенням суду сплачувати аліменти на утримання дитини не можуть бути визнані судом поважними та такими, що заслуговують на увагу, оскільки, відповідно до вимог ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Тому з відповідача повинні стягуватись кошти на утримання позивачки. Крім того, враховуючи ту обставину, що відповідач не працює, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на утримання позивачки в твердій грошовій сумі. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає необхідним стягнути кошти з відповідача на утримання позивачки в розмірі 300 грн. кожного місяця.

Outcome: approved