Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом в обґрунтування якого вказує, що від шлюбу в якому вона перебувала із відповідачем вона має на утримання сина - [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Володарсько-Волинського районного суду від 07.08. 2000 року відповідач зобов'язаний був сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1\\4 частини всіх видій його заробітку, але не менше ? частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 17.07.2000 року і до повноліття дитини. Відповідач належним чином свій батьківський обов'язок по утриманню дитини не виконував в результаті чого за період з 03.03. 2004 року по 31.12.2007 року утворилась заборгованість по аліментах в сумі 9450,50 грн., що підтверджується відповідним розрахунком державного виконавця ДВС Володарсько-Волинського РУЮ. Посилаючись на ст. 196 СК України, правову позицію Верховного Суду України позивачка просить стягнути з відповідача на її користь: - заборгованість зі сплати аліментів, яка утворилася за період з 03.03.2004 по 31.12.2007 року в сумі 9450,50 грн.; - неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 03.03.2004р. по 31.12.2007 р. в сумі 2874,40 грн.; - неустойку (пеню) за період з 01.01.2008р. по 13.11.2015 р. в сумі 270338,81 грн.. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та дала пояснення по їх суті. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав пояснивши, що він інколи платив аліменти, але доказів про це у нього немає. Він підтверджує, що дитина його, але роботи у нього не було, грошей не було, а тому існує заборгованість по аліментах. Заслухавши позивачку, відповідача суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. -2- Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Частина 2 вищевказаної статті передбачає, що розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Відповідно до правової позиції ВСУ від 01.07.2015 року яку від висловив при розгляді цивільної справи за № 6-94цс15 слідує, що частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). В судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 07.08.2000 року був виданий виконавчий лист № А-28/2001 від 07.08.2000 року про стягнення аліментів з відповідача (а.с.5). Відповідач допустив заборгованість по сплаті щомісячних сум аліментів за період з 03 березня 2004 року по 31 грудня 2007 року. Відповідно до довідки-розрахунку № 3-4321 від 06.10.2015 р. державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вол-Волинського управління юстиції сума заборгованості склала 9450,50 грн. (а.с.9). Останньою датою сплати аліментів, на підставі виконавчого листа, виданого виконавчою службою, являється 2 березня 2004 року, про, що свідчить запис відповідальної особи, яка проводила стягнення із заробітної плати Відповідача за останнім місцем його роботи (а.с.6). 24 січня 2008 року рішенням Володарсько-Волинського районного суду [PERSON] був визнаний безвісно відсутнім, а тому [PERSON] з січня 2008 року по квітень 2013 року отримувала на утримання неповнолітнього [PERSON] пенсію по втраті годувальника (а.с.51). У зв'язку з призначенням пенсії стягнення аліментів було припинено і заборгованість по аліментах за вказаний період не нараховувалась. Рішенням Володарсько-Волинського районного суду від 30 серпня 2013 року рішення Володарсько-Волинського районного суду від 24.01. 2008 року про визнання [PERSON] безвісно відсутнім було скасовано. -3- Неповнолітній [PERSON] на утримання якого стягувались аліменти народився [INFO], а тому 18 років йому виповнилось [INFO]. Допитаний в судовому засіданні державний виконавець ДВС Володарсько-Волинського РУЮ Першин С.В. пояснив, що відповідач має заборгованість по заробітній платі лише за період з 03.03. 2004 року по 31.12. 2007 року, яка становить 9450.50 гривень. В період коли відповідач був визнаний безвісно відсутнім позивачці виплачувалась пенсія на утримання дитини по втраті годувальника, а тому аліменти не нараховувались і за вказаний період заборгованості по аліментах немає. Після того як рішенням суду було скасовано рішення про визнання відповідача безвісно відсутнім за постановою державного виконавця з його пенсії проводилось стягнення аліментів, а тому заборгованості з того часу до повноліття дитини по аліментах немає. Суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь неустойки (пені) за період з 01.01. 2008 року по 13.11.2015 року в сумі 270338,81 грн. є безпідставними та суперечать ст. 196 СК України , правовій позиції Верховного Суду України, яка висловлена в рішенні від 01.07. 2015 року. Пеня нараховується за кожен день прострочення виплати аліментів, щомісячно на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів, а відповідно до обставин встановлених в судовому засіданні у період з 01.01. 2008 року по 1.07.2015 року заборгованості по аліментах не було. Крім того аліменти виплачуються до повноліття дитини, а тому при досягнення дитиною повноліття, яке настало [INFO] не могли здійснюватись будь-які нарахування. Нарахування пенні на загальну суму заборгованості за минулий час, за місяці її невиплати, законом не передбачено. При звернення до суду позивачка була звільнена від сплати судового збору, а тому судовий збір в сумі 551 грн.20 копійок підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial