Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], у якому просить стягнути з нього аліменти на сина [PERSON], [INFO], в розмірі 300 грн. на місяць з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги вона мотивує тим, що вона і відповідач є батьками [PERSON]. Дитина народилася у шлюбі, зареєстрованому між ними 20 жовтня 2012 року. Шлюбні відносини між ними погіршилися, між ними часто виникали сварки, непорозуміння, що призвело до неможливості спільного проживання. Відповідач з 25 січня 2014 року проживає окремо у своїх батьків. На даний час вона звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною і не може працювати, оскільки доглядає за дитиною. Єдиним джерелом її доходу є державна допомога при народженні дитини та допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, однак цих коштів недостатньо для утримання себе і дитини. Відповідач працездатного віку, має добрий стан здоров'я, а тому повинен таким чином влаштувати своє життя, щоб забезпечувати себе та свою дитину. Він працює неофіційно, отримує заробітну плату близько 2000 грн. на місяць, інших утриманців та стягнень по виконавчим листам не має, а тому має можливість платити аліменти у розмірі 300 грн. щомісяця без погіршення свого матеріального стану. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 174 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивачка і відповідач є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.5). Дитина народилася у шлюбі, зареєстрованому 20 жовтня 2012 року у відділі ДРАЦС Кролевецького РУЮ у Сумській області (а.с.4). З 25 січня 2014 року сторони проживають окремо. Як вбачається з пояснень позивачки та підтверджується довідкою про склад її сім'ї дитина проживає з нею і перебуває на її утриманні. (а.с.6). Позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною і отримує допомогу при народженні дитини та допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується довідкою про отримання допомоги (а.с.7). З позовної заяви і пояснення позивачки в судовому засіданні вбачається, що відповідач проживає окремо від дитини, участі у її вихованні не приймає, добровільної допомоги на утримання не надає. Відповідач має нерегулярний дохід близько 2000 грн. на місяць, у нього добрий стан здоров'я, інших утриманців та стягнень по виконавчим листам не має. Вказані обставини не заперечуються відповідачем. Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів судом враховуються ті обставини, що відповідач має нерегулярний дохід близько 2000 грн. на місяць, позовні вимоги позивачки визнає і згодний сплачувати аліменти у розмірі 300 грн. щомісячно, а тому суд вважає за можливе стягнути з нього аліменти на сина [PERSON] у твердій грошовій сумі 300 гривень щомісяця до досягнення сином повноліття, з індексацією відповідно до закону. Оскільки відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, то стягнення аліментів з відповідача підлягають стягненню з 01 квітня 2014 року. У відповідності до ч.3 ст.88 та п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., та допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за місяць. Відповідно до ст.ст.141, 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved