overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом і в обґрунтовування позовних вимог пояснила, що 4 жовтня 2003 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] в відділі РАГС Свердловського міського управління юстиції Луганської області, про що було зроблений відповідний актовий запис № 473. На протязі останніх декілька місяців їх стосунки стали настільки нестерпними, що з вересня 2013 року вони припинили сімейні відносини, що призвели до остаточного розпаду сім'ї й зберегти її вже стало неможливим. Основна причина розпаду сім'ї - це те що позивачка та відповідач за характером цілковито різні, і не розуміють один одного. Збереження шлюбу суперечить її інтересам, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Від шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 7), по теперішній час син мешкає з позивачкою. Розірвати шлюб у відділі РАГС з ним не має змоги, тому вона звертається з цим позовом до суду. Позивачка просить суд винести рішення яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка у судове засідання не з'явилась, але надала письмову заяву в якій зазначила, що справу просить розглянути без її присутності, підтримує позовні вимоги в повному обсязі, строк для примирення не потрібний, просить розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав заяву в якій зазначив, що з позовом він згоден, строк для примирення не потрібний та просить розглянути справу без його присутності. Суд дослідивши матеріали справи, вважає позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. 110 п.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Із свідоцтва про шлюб (а.с.6) убачається, що 04.10.2003 року, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], якій після одруження було присвоєне прізвище [PERSON], про що є актовий запис № 473, зроблений у відділі РАГС Свердловського міського управління юстиції Луганської області. В судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини з вересня 2013 року. Причиною розпаду родини є те, що позивачка і відповідач різні за характером та не порозуміють один одного на ґрунті чого між ними постійно відбуваються сварки. Позивачка і відповідач вважають, що примирення між ними не може бути, оскільки сім'я розпалась остаточно. Таким чином, на підставі вищевикладеного суд вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу є недоцільним, оскільки суперечить інтересам сторін. На підставі ст. ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом і в обґрунтовування позовних вимог пояснила, що 7 лютого 2003 року відділом реєстрації актів цивільного стану Свердловського міського управління юстиції Луганської області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, про що було зроблений відповідний актовий запис № 44. З вересня 2013року позивач з відповідачем припинили підтримувати шлюбні відносини й проживають окремо. Основна причина розпаду сім,ї - зловживання відповідачем алкоголем, на ґрунті цього у родині постійно виникали сварки й скандали. У результаті такої поведінки чоловіка, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, й тому вона наполягає на розірванні шлюбу. Від спільного життя вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Розірвати шлюб у відділі РАЦС з ним не має змоги, тому вона звертається з цим позовом до суду. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати з позивачкою, угоду про утримання дитини між ними досягнуто. Питання про спільне сумісне майно нею не порушується, сподівається вирішити його за спільною згодою. Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка у судове засідання не з'явилась, але надала письмову заяві в якій зазначила, що справу просить розглянути без її присутності, підтримує позовні вимоги в повному обсязі, строк для примирення не потрібний, просить розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву в якій зазначив, що з позовом він згодний, строк для примирення не потрібний та просить розглянути справу без його присутності. Суд дослідивши матеріали справи, вважає позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. 110 п.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Із свідоцтва про шлюб (а.с.6) убачається, що 7 лютого 2003 року, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], якій після одруження було присвоєне прізвище [PERSON], про що є актовий запис № 44, зроблений у відділі реєстрації актів цивільного стану Свердловського міського управління юстиції Луганської області. В судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини з вересня 2013 року. Причиною розпаду родини є те, що відповідач зловживав спиртними напоями, на ґрунті чого в них постійно виникали сварки. Позивачка і відповідач вважають, що примирення між ними не може бути, оскільки сім'я розпалась остаточно. Таким чином, на підставі вищевикладеного суд вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу є недоцільним, оскільки суперечить інтересам сторін. На підставі ст. ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом і в обґрунтовування позовних вимог пояснила, що вона з відповідачем уклала шлюб, який був зареєстрований 27.04.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Свердловського міського управління юстиції Луганської області про що зроблений актовий запис № 137. Від спільного проживання сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] народження, що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Приблизно з початку березня 2014року між нею та відповідачем склалися неприязні відносини. В зазначений період часу між сторонами відсутні будь-які шлюбні стосунки, вони не ведуть спільне господарство, тому вона вирішила розірвати шлюб. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Спору щодо спільного майна сторони не мають. Відповідач згодний на розірвання шлюбу, примирення між ними неможливе. Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка у судове засідання не з,явилась, але надала письмову заяві в якій зазначила, що справу просить розглянути без її участі, підтримує позовні вимоги в повному обсязі, строк для примирення їй не потрібний, просить розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з,явився, але надав письмову заяві в якій зазначив, що справу просить розглянути у його відсутність, позов визнає в повному обсязі, строк для примирення йому не потрібний, просить розірвати шлюб. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. 110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Із свідоцтва про шлюб (а.с.5) убачається, що 27.04.2006 року, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що є актовий запис № 137, зроблений у відділі реєстрації актів цивільного стану Свердловського міського управління юстиції Луганської області. В судовому засіданні було встановлено, сторони припинили шлюбно-сімейні відносини з березня 2014 року. Причиною розпаду родини є те що між нею та відповідачем склалися неприязні відносини, на фоні того, що чоловік працює в РФ і приїжджає додому один раз в місяць і у них відсутні будь-які шлюбні стосунки, вони не ведуть спільне господарство. Сторони вважають, що примирення між ними не може бути, оскільки сім'я розпалась остаточно. Таким чином, на підставі вищевикладеного суд вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу є недоцільним, оскільки суперечить інтересам сторін. На підставі ст. ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом і в обґрунтовування позовних вимог пояснила, що з 19 серпня 2006року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Даний шлюб зареєстрований у відділі РАЦС Свердловського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис №411. Від сумісного проживання сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO]. За період спільного проживання сторони не змогли створити міцних сімейних відносин, по характеру вони абсолютно не сумісні , мають різні погляди на ведення сімейного побуту та на виховання дитини. Вже дуже тривалий час вони не підтримують сімейних відносин, їх сім,я фактично перестала існувати і примирення вже не може бути. Їх донька проживає разом з позивачкою. Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка у судове засідання не з,явилась, але надала письмову заяві в якій зазначила, що справу просить розглянути без її участі, підтримує позовні вимоги в повному обсязі, строк для примирення їй не потрібний, просить розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з,явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча був повідомлений належним чином, про що свідчать розписка про отримання повістки 29.04.2014р. (ас-20). Суд вважає справу розглянути без участі відповідача, так як у справі достатньо доказів про права та відносини сторін. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. 110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Із свідоцтва про шлюб (а.с.7) убачається, що 19.08.2006 року, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], якій після одруження було присвоєне прізвище [PERSON], про що є актовий запис № 411, зроблений у відділі реєстрації актів цивільного стану Свердловського міського управління юстиції Луганської області. В судовому засіданні було встановлено, сторони припинили шлюбно-сімейні відносини з березня 2014 року. Причиною розпаду родини є те що вони по характеру абсолютно не сумісні, мають різні погляди на ведення сімейного побуту. Тому позивачка вважає, що примирення між ними не може бути, оскільки сім'я розпалась остаточно. Згідно ухвали Свердловського міського суду Луганської області від 29.04.2014р.(ас-19) сторонам надавався строк для примирення на 1 місяць, але вони не помирились, так як сторони не бажають зберегти сім,ю, наполягають на розірванні шлюбу. Таким чином, на підставі вищевикладеного суд вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу є недоцільним, оскільки суперечить інтересам сторін. На підставі ст. ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом і в обґрунтовування позовних вимог пояснила, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі, який зареєстрований 19.04.2007року у відділі реєстрації актів цивільного стану Свердловського міського управління юстиції Луганської області про що зроблений актовий запис № 135. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З 1 вересня 2013року вони припинили підтримувати шлюбні відносини й проживають окремо. Причиною розпаду сім,ї в тім, що відповідач порушив подружню вірність, на ґрунті цього між ними виникали сварки та скандали. Згодом відповідач залишив їх родину і створив нову родину з іншою жінкою, з якою мешкає у цивільному шлюбі. У результаті такої поведінки відповідача вона втратила до нього інтерес та повагу і це привело до неможливості проживання однією родиною. Їх шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинилися остаточно й примирення не буде. Подальше спільне життя й збереження родини неможливі. Даний шлюб другий у обох. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати з нею. Угоду про утримання дитини між ними не досягнуто. Майновий спір між ними відсутній. Після розірвання шлюбу вона бажає залишити прізвище - [PERSON]. Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка у судове засідання не з,явилась, але надала письмову заяві в якій зазначила, що справу просить розглянути без її участі, підтримує позовні вимоги в повному обсязі, строк для примирення їй не потрібний, просить розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з,явився, але надав письмову заяві в якій зазначив, що справу просить розглянути у його відсутність, позов визнає в повному обсязі, строк для примирення йому не потрібний, просить розірвати шлюб. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. 110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Із свідоцтва про шлюб (а.с.5) убачається, що 19.04.2007 року, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], якій після одруження було присвоєне прізвище [PERSON], про що є актовий запис № 135, зроблений у відділі реєстрації актів цивільного стану Свердловського міського управління юстиції Луганської області. В судовому засіданні було встановлено, сторони припинили шлюбно-сімейні відносини з вересня 2013 року. Причиною розпаду родини є те що відповідач порушував подружню вірність і на теперішній час він знаходиться у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. Тому сторони вважають, що примирення між ними не може бути, оскільки сім'я розпалась остаточно. Таким чином, на підставі вищевикладеного суд вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу є недоцільним, оскільки суперечить інтересам сторін. На підставі ст. ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом і в обґрунтовування позовних вимог пояснила, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі, який зареєстрований 20.09.2003року у відділі реєстрації актів громадянського стану Свердловського міського управління юстиції Луганської області про що зроблений актовий запис № 435. Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON],[INFO] народження. З квітня 2013року вони припинили підтримувати шлюбні відносини й проживають окремо, відновлювати шлюбні відносини не мають наміру та підстав. Причинами розпаду шлюбу є взаємне непорозуміння та створення нею фактично нових шлюбних відносин з іншим чоловіком. Все це унеможливлює подальші шлюбні відносини з [PERSON] Місце проживання дитини вирішено добровільно сторонами - з матір,ю, тобто з позивачкою. Питання щодо сплати аліментів вирішено сторонами самостійно і добровільно. Питання про поділ спільного майна між ними не виникає. Строк для примирення не потрібен. Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка у судове засідання не з,явилась, але у позовній заяві зазначила, що справу просить розглянути без її участі, підтримує позовні вимоги в повному обсязі, строк для примирення їй не потрібний, просить розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з,явився, але надав письмову заяві в якій зазначив, що справу просить розглянути у його відсутність, позов визнає в повному обсязі, строк для примирення йому не потрібний, просить розірвати шлюб. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Із свідоцтва про одруження (а.с.8) убачається, що 20.09.2003 року, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], якій після одруження було присвоєне прізвище [PERSON], про що є актовий запис № 435, зроблений у відділі реєстрації актів громадянського стану Свердловського міського управління юстиції Луганської області. В судовому засіданні було встановлено, сторони припинили шлюбно-сімейні відносини з квітня 2013 року. Причиною розпаду родини є те що позивачка проявила подружню зраду, на теперішній час вона мешкає з іншим чоловіком, що унеможливлює подальші шлюбні відносини з відповідачем [PERSON] Тому сторони вважають, що примирення між ними не може бути, оскільки сім'я розпалась остаточно. Таким чином, на підставі вищевикладеного суд вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу є недоцільним, оскільки суперечить інтересам сторін. На підставі ст. ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом і в обґрунтовування позовних вимог пояснила, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі, який зареєстрований 23.08.2008року у виконкомі Червонопатизанської міської ради м. Свердловська, Луганської області про що зроблений актовий запис № 69. Сторони від сумісного проживання дітей не мають. Починаючи з початку березня 2014 року вони не проживають разом, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями, не бажає працювати та на фоні алкогольного сп,яніння веде себе неадекватно. З березня 2014року між ними відсутні будь-які шлюбні стосунки, вони не ведуть спільне господарство. Спору щодо поділу спільного майна вони не мають. Відповідач згоден на розірвання шлюбу. Примирення між ними неможливе. Надані у позові обставини підтверджуються доданими до справи доказами та не заперечуються відповідачем по справі. Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка у судове засідання не з,явилась, але надала письмову заяві в якій зазначила, що справу просить розглянути без її участі, підтримує позовні вимоги в повному обсязі, строк для примирення їй не потрібний, просить розірвати шлюб. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчать поштові повідомлення, про отримання судової повістки 11.04.2014р. та 12.05.2014р.(ас-12,15), тому суд відповідно до вимог ст. 74 ч.5 ЦПК України вважає , що судовий виклик вручений відповідачу належним чином , але він про причини неявки до суду не повідомив. Суд, вважає справу розглянути без участі відповідача, так як у справі достатньо доказів про права та відносини сторін. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. 110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Із свідоцтва про шлюб (а.с.6) убачається, що 23.08.2008 року, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], якій після одруження було присвоєне прізвище [PERSON], про що є актовий запис № 69, зроблений у виконкомі Червонопатизанської міської ради м. Свердловська, Луганської області. В судовому засіданні було встановлено, сторони припинили шлюбно-сімейні відносини з березня 2014 року. Причиною розпаду родини є те що відповідач зловживає спиртними напоями, ніде не працював та не утримує родину матеріально, на ґрунті цього у родині постійно виникали сварки й скандали. У результаті такої поведінки чоловіка позивачка втратила інтерес до нього та повагу і це привело до неможливості проживання однією родиною. Тому позивачка вважає, що примирення між нею та відповідачем не може бути, оскільки сім'я розпалась остаточно. Таким чином, на підставі вищевикладеного суд вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу є недоцільним, оскільки суперечить інтересам сторін. На підставі ст. ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом і остаточно уточнивши свої вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем має сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Окрім того, позивачка на даний час не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Просить стягнути аліменти на утримання сина в розмірі ? частині з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду до досягнення дитиною повноліття та на її утримання аліменти в розмірі 500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. В судове засідання з'явилися позивачка та відповідач. Позивачка позов підтримує в повному обсязі. Відповідач позов визнає, згоден сплачувати на утримання дитини аліменти в розмірі ? частини його заробітку та 500,00 грн. на утримання позивачки. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що позивачка та відповідач від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.3). На теперішній час дитина проживає з матір'ю і перебуває на її утриманні. Відповідач є працездатним, має постійне місце роботи та постійний дохід, суд вважає, що він має можливість та зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дитини, тому з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 23.06.2014 р. Відповідно до вимог ст. 84 ч. 2 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Позивачка в даний час не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною 3-річного віку, тобто не має самостійного доходу та потребує допомоги по утриманню, тому відповідач повинен сплачувати аліменти на її утримання. При встановленні розміру аліментів на утримання матері судом враховано майновий стан відповідача, який є працездатним, тобто в змозі надавати матеріальну допомогу. Тому суд вважає необхідним та достатнім стягнути з відповідача на утримання позивачки аліменти в твердій грошовій сумі, а саме 500,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. Крім того, у відповідності із ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved