Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути на її користь з відповідача [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 9230 грн. В обґрунтування своїх вимог позивачка покликається на те, що від подружнього життя з [PERSON] у них народився син [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом з позивачкою та перебуває на повному її утриманні. У звязку з ухиленням відповідача [PERSON] від виконання батьківських обовязків по вихованню та утриманню дитини [PERSON] 14.06.2023 року, Сихівським районним судом м. Львова, було прийнято рішення про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 16.05.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі зазначеного вище рішення Сихівського районний суд м. Львова 14.06,2013 року видав виконавчий лист №464/4441/13-ц. Даний виконавчий лист був направлений на виконання у відділ державної виконавчої служби Пустомитівського управління юстиції де відкрито виконавче провадження. Позивачка вказує, що покладених рішенням суду зобовязань відповідач не виконує в результаті чого загальний розмір заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.07.2017 року становить 29706 грн. 68 коп. Також позивачка вказує, що в силу положень ч.1 ст. 196 СК України, у звязку з виникненням заборгованості по сплаті аліментів, вона має право на стягнення в її користь неустойки (пені), яка згідно проведених розрахунків відповідно до вимог закону станом на 01 липня 2017 року за період з травня 2013 року по 01 липня 2017 року становить 9230 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] не зявилась,однак від неї надійшла заява про слухання справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обємі, про винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON], не зявився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, судом встановлено одночасне існування обставин визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, а тому, на думку суду, є необхідним проведення заочного судового розгляду справи за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом рішення. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Проаналізувавши матеріали справи та дослідивши докази у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з наступних підстав : Судом встановлено, що 14.06.2013 року Сихівським районним судом м. Львова ухвалено рішення про стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 16.05.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі зазначеного вище рішення Сихівським районний суд м. Львова 16.03.2013 року видав виконавчий лист №464/4441/13-ц. Даний виконавчий лист був направлений на виконання у відділ державної виконавчої служби Пустомитівського управління юстиції де відкрито виконавче провадження. Згідно довідки-розрахунку ВДВС Пустомитівського району ГТУЮ у Львівській області, розмір заборгованості відповідача [PERSON] по сплаті аліментів за період з травня 2013 року по 01.07.2017 року становить 29706 грн. 68 грн. Згідно розяснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.22 постанови № 3 від 15 травня 2006 р. „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів Передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Згідно ч. 1 ст. 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 СК України. Дослідивши представлений суду відділом ДВС Пустомитівського району ГТУЮ у Львівській області розрахунок заборгованості відповідача [PERSON] по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], суд приходить до висновку, що пеня підлягає розрахунку за період з 16.06.2013 року по 31.08.2017 року. Оцінюючи представлений суду розрахунок нарахування пені на суму заборгованості по сплаті аліментів [PERSON] представлений позивачкою, суд не бере такий до уваги, оскільки вважає, що проведений розрахунок не відповідає вимогам ч. 1 ст. 196 СК України, виходячи з наступного : Відповідно до правової позиції Верховного Суду України викладеній у Постановах Верховного Суду України № 6-94цс15 від 01.07.2015 року, з аналізу зазначених норм закону у їх взаємозвязку Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України дійшла наступного висновку : Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Таким чином, враховуючи довідку-розрахунку ВДВС Пустомитівського району ГТУЮ у Львівській області про розмір заборгованості відповідача [PERSON] по сплаті аліментів за період з 16.06.2013 року по 31.07.2017 року, суд проводить розрахунок нарахування пені на суму заборгованості по сплаті аліментів [PERSON] наступним чином : з 16.06.2013 р. - 31.12.2013 р. (600 грн./1%*199 днів прострочення) 1196 грн.; з01.01.2014 р. по 31.12.2014 р. (600 грн./1%*365 днів прострочення) 2190 грн.; з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 р. (600 грн./1%*365 днів прострочення) 2190 грн.; з 01.01.2016 року по 31.12.2016 р. (600 грн./1% *366 днів прострочення) - 2196 грн.; з 01.01.2017 року по 31.07.2017 р. (60 грн. /1 %* 243 днів прострочення) 1458 грн. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що у звязку з невиконання відповідачем [PERSON] покладених на нього рішенням суду зобовязань по сплаті аліментів на користь позивачки [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів у розмірі 9230 грн. Також, у відповідності положень ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивачки підлягають стягненню судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved