Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовною заявою до відповідача, в якій просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником житлового будинку, за адресою: Львівська область Бродівський район [ADDRESS]. Разом з нею за вказаною адресою зареєстрований, але не проживає відповідач [PERSON], 1956 р.н., який являється колишнім чоловіком, так як 17.01.2017 р. шлюб між сторонами було розірвано на підставі рішення Бродівського районного суду Львівської області .Відповідач вже більше десяти років не проживає за місцем реєстрації, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, його особистих речей в будинку немає, і взагалі даним житлом він не цікавиться і на даний момент не відомо місце його перебування. Всі обов'язки, що виникають у зв'язку з утриманням житла виконує позивачка самостійно. Даний факт негативно впливає на права позивачки, так як вона не може розпорядитися даним майном на власний розсуд та оформити субсидію. Факт відсутності відповідача за вказаною адресою стверджується актами обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] Пеняківської сільської ради Бродівського району Львівської області від 31.01.2017 р., 20.02.2017 р., та 07.03.2017 р. Відтак, вважає, що відповідач згідно ст.405 ч.2 ЦК України, втратив право на користування житловим приміщенням. В судове засідання позивачка не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності на підставі поданих доказів, позов підтримала та не заперечила щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання 12.05.2017 р. та 01.06.2017 р., повторно, не з'явився, хоча в установленому порядку був повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи суду не направляв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до положень ст.197 ч.2 ЦПК України, так як сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, з'ясувавши обставини по справі, перевіривши їх поданими доказами, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] являється фактичним власником будинку за адресою: [ADDRESS] Бродівського району Львівської області, що підтверджується згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 25405123 від 24.02.2010 р. та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.02.2010 р.(а.с.5-6). За вищевказаною вказаною адресою зареєстрований, але понад один рік фактично не проживає відповідач по даній справі [PERSON], [INFO] (а.с.7). Факт відсутності [PERSON] за вказаною адресою понад один рік підтверджується актами обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] Пеняківської сільської ради Бродівського району Львівської області від 31.01.2017р., 20.02.2017 р., та 07.03.2017 р.. (а.с.8-10). Відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом не здобуто жодних доказів того, що відповідач з поважних причин відсутній за місцем свого проживання понад один рік. А тому, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що є всі правові підстави для задоволення позову про визнання відповідача таким, що втратив право на житлове приміщення, оскільки останній без поважних причин відсутній понад один рік за місцем проживання. На підставі ст.ст.16,405 ч.2 ЦК України,

Outcome: approved