overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 1987 року. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через те, що останній, будучи на заробітках в м.Києві, в 2010 році знайшов собі іншу жінку, про що повідомив її, а згодом взагалі забрав свої речі здому, після чого їхнє спільне проживання завершилося, позивачка прохала розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що причиною розпаду сім`ї стало те, що відповідач, перебуваючи на заробітках, знайшов собі іншу жінку, у зв`язку з чим вони не проживають разом більше п`яти років. А тому на примирення вона не згідна і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання даного позову. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу № 467128, між сторонами було укладено шлюб 24 листопада 1987 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони на тривалий час проживають окремо і відновлювати подружні відносини не бажають, до того ж відповідач має стосунки з іншою жінкою, з чого слідує, що збереження даної сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно та зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити позивачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто «Шкурат», за її проханням. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 24 травня 2014 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем на протязі останніх місяців поступово погіршилося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин і вже на протязі шести місяців вони не проживають разом, позивачка прохала розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що причиною розпаду сім`ї стало те, що вони не знаходять між собою спільної мови і в сім`ї постійно виникають сварки, а також відповідач має іншу жінку. У зв`язку з цим на примирення вона не згідна і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнав та пояснив суду, що в них життя з позивачкою не склалося через те, що вони мають різні характери, не розуміють один одного, що призводило до постійних сварок в їхній сімї. Також він дійсно на протязі місяця підтримує відносини з іншою жінкою, які офіційно реєструвати поки-що не планує. А тому теж згідний на розірвання шлюбу, вважаючи неможливим примирення за таких обставин. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про шлюб № 098336, між сторонами було укладено шлюб 24 травня 2014 року, а до цього, як встановлено в судовому засіданні вони перебували у фактичних шлюбних відносинах на протязі трьох років. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони на даний час не підтримують подружніх відносин та відновлювати їх не бажають, до того ж відповідач має стосунки з іншою жінкою, з чого слідує, що збереження даної сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Виходячи з цього, суд вважає, що сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити позивачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто «Буханиста», за її проханням. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 2013 року. Від шлюбу вони дітей не мають. Посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачам не склалося через не сумісність характерів, втрату поваги один до одного, зловживання ним спиртними напоями, що призводило до виникнення сварок в сім'ї, у зв`язку з чим сімейні стосунки між ними припинилися з серпня 2014 року, позивачка прохала розірвати шлюб. В судове засідання позивачка не з`явилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та про підтримання позовних вимог. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, також в судове засідання не з`явився. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про шлюб № [NUMBER], між сторонами було укладено шлюб 25 вересня 2013 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони тривалий час проживають окремо і відновлювати подружні відносини не бажають, оскільки відповідач ніяким чином не відреагував на вказаний позов та не вжив заходів для збереження сім`ї, з чого слідує, що збереження даної сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим повернути позивачці прізвище, яке вона мала до реєстрації шлюбу, тобто «[PERSON]», за її проханням. Також суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки сплачені останньою витрати за дачу оголошення в газеті «Черкаський край» в сумі 72грн. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 25 січня 2014 року. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, оскільки відповідач не проявляв до неї належної уваги, не цікавився інтересами сімї, через що сімя розпалася в січні 2017 року, позивачка прохала розірвати шлюб. В судове засідання позивачка не зявилася, прохаючи розглядати справу без її участі. Відповідач позов визнав та пояснив суду, що він згідний на розірвання шлюбу, оскільки 19 січня 2017 року дружина зібрала свої речі та виїхала до м.Черкаси, не бажаючи проживати в селі. Вони неодноразово намагалися налагодити подружні відносини, він навіть згідний був проживати разом з дружиною в м.Черкаси, але позитивного результату це не дало. Вислухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб № 105197, між сторонами було укладено шлюб 25 січня 2014 року. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони на даний час не підтримують подружніх відносин та відновлювати їх не бажають, на примирення не згідні, що випливає з матеріалів позовної заяви та показів відповідача, з чого слідує, що збереження даної сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити позивачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто «Татарин», за її проханням. Також суд вважає необхідним судові витрати, понесені позивачкою, розподілити порівну між сторонами, стягнувши з відповідача на користь позивачки судовий збір в розмірі 320грн., оскільки в даному випадку розірвання шлюбу можливе лише в судовому порядку і це не залежало б від бажання чи небажання відповідача розірвати шлюб. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 25 червня 2010 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що сім`я розпалася по причині того, що відповідач не цікавився життям сім'ї, не приділяв уваги дитині, а також уникав спілкування з нею та дитиною, фактично почав проживати окремо, у зв`язку з чим подружні відносини були припинені з липня 2014 року, позивачка прохала розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що спільне життя з відповідачем не склалося через ревнощі, на грунті яких виникали постійні сварки, та неможливість знайти спільної мови і налагодити між собою відносини, у зв`язку з чим вона пішла від чоловіка і з липня цього року вони проживають окремо. А тому на примирення не згідна і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнав та пояснив суду, що через спільні ревнощі один до одного в сім'ї постійно виникали сварки. На даний час в нього вже є інша сім`я і він проти розірвання шлюбу не заперечує. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про шлюб [NUMBER], між сторонами було укладено шлюб 25 червня 2010 року. Відповідно до ч.2 ст.112СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони на даний час проживають окремо і відновлювати подружні відносини не бажають, до того ж відповідач створив нову сім`ю, з чого слідує, що збереження сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити відповідачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто «[PERSON]», за її проханням. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 26 березня 2009 року. Від даного шлюбу дітей вони не мають. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя та сімейні цінності, до того ж відповідач захопився азартними іграми, на які витрачав їх спільні кошти, а її умовляння припинити ігроманію не дали результатів, у зв`язку з чим сімейні відносини між ними були припинені в грудні 2017 року і з того часу вони не спілкуються та кожен з них проживає окремим життям, позивачка прохала розірвати шлюб. В судове засідання позивачка не з'явилася, прохаючи розглядати справу за її відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання також не з'явився, не повідомивши суд про причину своєї неявки. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб [NUMBER], між сторонами було укладено шлюб 26 березня 2009 року. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони більше року не підтримують подружніх відносин та відновлювати їх не бажають, примирення між ними не досягнуто, до того ж між ними склалися такі відносини, за яких подальше спільне проживання є неможливим, з чого слідує, що збереження даної сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 26 вересня 2009 року. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем на протязі останніх місяців поступово погіршилося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин і з листопада 2017 року вони не проживають разом, позивачка прохала розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що подружні відносини з відповідачем не склалися, оскільки вони не можуть дійти спільної думки щодо сімейного життя, а також почуття любові між ними втрачено. А тому на примирення вона не згідна і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнав та пояснив суду, що його часто немає вдома, оскільки він постійно перебуває в роз`їздах по роботі, через що вони не можуть жити разом. У зв`язку з цим проти примирення він теж заперечує і згідний на розірвання шлюбу. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про шлюб № 063001, між сторонами було укладено шлюб 26 вересня 2009 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони на протязі тривалого часу не підтримують подружніх відносин та відновлювати їх не бажають, до того ж між ними склалися такі відносини, за яких спільне проживання є неможливим, з чого слідує, що збереження даної сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Виходячи з цього, суд вважає, що сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити позивачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто «Козлівська», за її проханням. Також суд вважає необхідним судові витрати, понесені позивачкою, розподілити порівну між сторонами, стягнувши з відповідача на користь позивачки судовий збір в розмірі 352,40грн., оскільки в даному випадку розірвання шлюбу можливе лише в судовому порядку і це не залежало б від бажання чи небажання відповідача розірвати шлюб. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 27 жовтня 2007 року. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що фактично шлюбні відносини між ними припинено з листопада 2013 року і вони проживають як сторонні один одному особи, не маючи спільних інтересів, що сімейне життя не склалося через постійні сварки, непорозуміння через різні погляди на сімейне життя, виховання дітей, планування сімейного бюджету, а також через байдужість відповідача до проблем сім'ї, позивачка прохала розірвати даний шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що спільне життя з відповідачем не склалося через те, що останній не допомагає їй у веденні домашнього господарства та у вихованні дітей, через що їй доводиться все роботи самій, вирішувати ті питання та проблеми, якими має займатися чоловік. А тому від такого життя вона втомилася і надалі так жити не бажає. За наданий судом строк вони не помирилися і вона наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов спочатку не визнав, прохаючи надати строк для примирення, та пояснив суду, що кожного дня з ранку до вечора він працює, а коли повертається додому, то всі хатні справи дружиною вже зроблені, домашні завдання з дітьми виконані, але по можливості він їй допомагає. Однак в даному судовому засіданні відповідач пояснив, що вони з позивачкою не помирилися, відносини між ними лише погіршились, у зв`язку з чим він згідний на розірвання шлюбу. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про шлюб № [NUMBER], між сторонами було укладено шлюб 27 жовтня 2007 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони на протязі тривалого часу не підтримують подружніх відносин та відновлювати їх не бажають, з чого слідує, що збереження сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Більше того за наданий судом строк вони не помирилися і обоє наполягають на розірванні шлюбу. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно та зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити позивачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто «[PERSON]», за її проханням. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 27 листопада 2007 року. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем виявилося невдалим, оскільки чоловік не проявляв належної уваги та поваги до неї, не цікавився інтересами сімї, через що виникали непорозуміння та сварки, не забезпечував сімю матеріально, а також вони мають різні погляди на життя та різні характери, не розуміють один одного і втратили взаємне почуття любові та поваги один до одного, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними подружніх відносин з вересня 2016 року, позивачка прохала розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що вони вже більше року не проживають разом, оскільки втратили почуття взаємоповаги та любові один до одного, у зв`язку з чим подальше спільне проживання вважає недоречним і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнав та пояснив суду, що зі слів дружини він не задовольняє її ні матеріально, ні морально, а також в неї є інший коханий чоловік. А тому теж згідний на розірвання шлюбу, вважаючи неможливим примирення за таких обставин. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про шлюб № 033330, між сторонами було укладено шлюб 27 листопада 2007 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони на протязі тривалого часу не підтримують подружніх відносин та відновлювати їх не бажають, до того ж між ними склалися такі відносини, за яких спільне проживання є неможливим, з чого слідує, що збереження даної сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Виходячи з цього, суд вважає, що сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити позивачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто «Сірченко», за її проханням. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 27 січня 2007 року. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що сімейне життя не склалося через різні погляди на життя, в результаті чого між ними виникали сварки, вони втратили повагу один до одного, через що подальше подружнє життя та збереження сімї є неможливим і разом вони не проживають, позивачка прохала розірвати шлюб. В судове засідання позивачка не з`явилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, також в судове засідання не з`явився. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про шлюб № 024656, між сторонами було укладено шлюб 27 січня 2007 року. Відповідно до ч.2 ст.112СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони проживають окремо і відновлювати подружні відносини не бажають, оскільки відповідач ніяким чином не відреагував на вказаний позов та не вжив заходів для збереження сім`ї, з чого слідує, що збереження даної сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст.113 СК України суд вважає можливим залишити позивачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто Микитченко, за її проханням. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 28 березня 2012 року. Від шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що сім`я розпалася через різні погляди на сімейне життя, що на грунті неприязних відносин в сім'ї часто виникали конфліктні ситуації, які переходили в сварки, у зв`язку з чим з вини відповідача вони не проживають разом з липня 2012 року та не бажають відновлювати сімейних стосунків, позивачка прохала розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що вони з відповідачем не проживають разом близько двох років, сімейні відносини не склалися через різні погляди на життя та постійні сварки, а також через постійне втручання матері відповідача у їхнє сімейне життя. А тому на примирення вона не згідна і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився і про причини своєї неявки суд не повідомив. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається із свідоцтва про шлюб № 083219, між сторонами було укладено шлюб 28.03.2012 року. Як встановлено судом, сторони тривалий час проживають окремо і відновлювати подружні відносини позивачка не бажає, з чого слідує, що збереження сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити позивачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто «[PERSON]», за її проханням. На підставі викладеного та,

Outcome: approved