Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] , обґрунтовуючи вимоги тим, що вона зареєстрована та проживає в належній їй на праві власності квартирі за адресою [ADDRESS] , разом зі своєю малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач, з яким в неї 23.12.2015р. було розірвано шлюб. В листопаді 2018 року позивачка звернулася до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради з проханням зареєструвати свою доньку за вказаною вище адресою, однак їй було відмовлено та роз`яснено, що для реєстрації місця проживання доньки обов`язковою є письмова згода батька. Неодноразові прохання позивачки з`явитися до органу реєстрації та надати згоду на реєстрацію місця проживання доньки відповідач ігнорує, чим створив їй незручності, пов`язані з оформленням дитини до дитячого садку, обслуговуванням у дитячій поліклініці та майбутнім влаштуванням до школи, що шкодять інтересам дитини. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи, а справу просила розглянути за її відсутності (а.с.26). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином (а.с.32), про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов та/або заяву про розгляд справи за його відсутності не подав. Представник третьої особи, яку належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання (а.с.31), в засідання також не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, але його неявка не є перешкодою для розгляду справи. Враховуючи неявку відповідача, повідомленого належним чином, приймаючи до уваги згоду позивачки на заочний розгляд справи, суд вважає за можливе відповідно до положень ч.1 ст.280\~ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що позивач і відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 10.12.2013р., який рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 23.12.2015р. було розірвано (а.с.11). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі 23.07.2013р., позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Позивачка є власницею квартири за адресою [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування цієї квартири від 28.04.2015р., посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Абусовою Г.Р. (а.с.7), та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 28.04.2015р. за №36868461 (а.с.8). Згідно копії паспорта громадянина України позивачки вона зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.5-зворот). Відповідно до ст.11\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно ч.4 ст.29\~ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Частиною 1 ст.160\~СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ч.1\~ст.161\~цього Кодексу\~якщо мати\~та батько,\~які проживають\~окремо,\~не дійшли\~згоди щодо\~того,\~з ким\~із них\~буде проживати\~малолітня дитина,\~спір між\~ними може\~вирішуватися органом\~опіки та\~піклування або\~судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.33\~Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно ст.6\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання. Реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Відповідно до ст.7 зазначеного Закону зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених ч.11 ст.6 цього Закону. Згідно п.11 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016р. №207, орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала необхідних документів або інформації; у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними; звернулася особа, яка не досягла 14 років. Рішення про відмову в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику. Пунктом 18 цих Правил передбачено, що реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989р., яку ратифіковано постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи наведене, а також те, що невизначеність реєстрації місця проживання малолітньої доньки за місцем проживання зі своєю матір`ю суперечить її інтересам та суттєво обмежує реалізацію її прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема, права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист, виходячи з пріоритету інтересів дитини, їх найкращого забезпечення, суд вважає, що позовні вимоги про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved