Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

позивачка звернулася в суд із позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 13.08.2016 року. Шлюб зареєстровано Залізничним районним у м. Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №288, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію шлюбу: серія [NUMBER] . Від шлюбу подружжя дітей не має. Позивачка зазначає, що у них з відповідачем погіршились стосунки, відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Періодично, відповідач чинив відносно позивачки психологічне насильство. Подальше спільне життя і примирення неможливе та суперечитиме інтересам позивачки. Спільного майна подружжя не має. На підставі вищевикладеного просить задовольнити позов. Ухвалою Франківського районного суду міста Львова від 23.03.2021 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка у судове засідання не з`явилася, проте була повідомлена про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомила. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог не заперечує, просить такі задовольнити. У відповідності до вимог ч.2\~ст.\~247\~ЦПК\~України розгляд справи проведено судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 13.08.2016 року зареєстрували шлюб у Залізничному районному у м. Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що зроблений відповідний актовий запис №288. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . З матеріалів справи вбачається, що спільних неповнолітніх дітей у сторін немає. \~Згідно\~статті 24 Сімейного Кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частин 3 та 4\~статті 56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до частини 2\~статті 104 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з приписами частини 3\~статті 105 Сімейного кодексу України\~встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 Сімейного кодексу України. Враховуючи те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, проти чого не заперечив відповідач, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, такі обставини суперечать інтересам позивачки, а відтак, шлюб слід розірвати.\~\~\~\~ На підставі\~ст.141 ЦПК України\~судові витрати у вигляді судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved