Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Свої уточнені вимоги мотивує тим, що з лютого 2007р. до листопада 2015р. перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, від якого у має малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги, має дохід, а тому позивачка просить суд з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 всіх видів заробітку, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, просить позов задовольнити, вказуючи, що відповідач має змогу сплачувати саме такий розмір аліментів, при цьому не заперечує, що батько допомагає дитині, зокрема давав кошти на лікування, взяття, купив собаку, інколи виділяв по 500 грн . Відповідач позовні вимоги визнав частково, пояснив, що є інвалідом ІІІ групи, не має змоги сплачувати аліменти у розмірі, який просить позивачка. Більш того, сплачує за судовим наказом ще аліменти іншій дитині від іншого шлюбу . Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Заслухавши сторін, ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають спільну малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с. 4) Відповідач ухиляється від достатнього та регулярного надання матеріальної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Беручи до уваги матеріальне становище сторін, а саме надані ними довідки про доходи, враховуючи, що відповідач є інвалідом 3 групи, сплачує аліменти за судовим наказом Сумського районного суду Сумської області від 14.08.2018 року на утримання [PERSON], [INFO] суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше пятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде співмірно з його достатком(заробітком). Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial