Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування позову вказала, що з 29 жовтня 2004 року по 01 липня 2008 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] у них народився син [PERSON] . Після припинення шлюбних відносин, відповідач лише кілька разів надавав їй матеріальну допомогу на утримання сина. З 2012 року жодним чином не проявляє батьківської уваги до сина та не піклується про нього, не приймає участі у його вихованні, не цікавиться станом його здоров`я. Аліменти на утримання дитини не сплачує, в результаті чого утворилася заборгованість. Вихованням, лікуванням сина та його матеріальним забезпеченням займається тільки вона, вважає за доцільне позбавлення відповідача батьківських прав. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.07.2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.01.2020 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб Орган опіки та піклування виконавчого комітету Суворовської районної у м.Херсоні ради та орган опіки та піклування Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області; підготовче засідання відкладено; зобов`язано уповноважений Орган опіки та піклування подати суду свій висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав та відповідність такого позбавлення інтересам дитини. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.06.2020 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду, вирішено питання про виклик свідка. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Вказала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого народився син [PERSON] . Відповідач більше 9 років не цікавиться життям та успіхами сина, матеріальної допомоги не надає, син батька не пам`ятає. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини не явки суд не повідомляв. Представниками третіх осіб подані заяви про розгляд справи у відсутність представників. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, ухваливши заочне рішення. Заслухавши вступне слово позивачки, допитавши свідка, з`ясувавши думку неповнолітнього, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що позивачка її донька, а відповідач її колишній зять. Їй відомо, що поки донька з відповідачем проживали разом, то вони постійно сварилися, він майже не працював, зловживав спиртними напоями. Вже 9 років, відповідач виїхав до с. Білозерка Херсонської області. Відповідачжиттям та долею дитини не цікавиться, аліменти приблизно з 2008 року не сплачує. Він колись підіймав руку на доньку, тому онуку він не потрібен. В судовому засіданні судом, в присутності матері було заслухано думку неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (повних 15 років), який пояснив, що біологічного батька взагалі не знає, давно його не бачив, не спілкувався, він йому жодного разу не телефонував, з днем народження не вітав. Висловив думку, що батьківські обов`язки відповідач не виконував, а тому підтримує позов. Позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому 29 жовтня 2004 року шлюбі, який 01 липня 2008 року розірвано, що підтверджено свідоцтвом про одруження від 29.10.2004 р., та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 01.07.2008 р. (арк. справи 7,8). Сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.07.2015 року (арк. справи 9). За довідкою №01-18/196 від 06.09.2019 р. Херсонської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №28 ім. О.С. Пушкіна Херсонської міської ради, за час навчання у школі з 1-го класу, [PERSON] , [INFO] , учня 9-Б класу, його батько [PERSON] не приймає участі у вихованні дитини, не спілкується з вчителями, не був присутнім на батьківських зборах (арк. справи 10). Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб №430 від 07.06.2019 р. виданої головою квартального комітету №6 Суворовського району м. Херсона, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] (арк. справи 11). Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 16.04.2019 р. №49693392 Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, борг [PERSON] по аліментам станом на 01.04.2019 р. складає 7753,72 грн. (арк. справи 12). З акту обстеження умов проживання від 14.11.2019 р. складеного провідними спеціалістами служби у справах дітей Осіповою О.В., Федіною О.Ю. , вбачається, що останніми проведено обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що житло - 2 поверховий будинок, складається з 4-х кімнат (сміжна). Умови проживання задовільні. Газо, водо, та електропостачання в наявності. Опалення - газовий котел. Помешкання мебльоване, в наявності уся необхідна побутова техніка. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: виділена окрема кімната, де є місце для сну, шафа для зберігання речей, письмовий стіл. Одяг та взуття в наявності відповідно до сезону. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . На момент обстеження умов проживання родини, у будинку були присутні бабуся та дідусь малолітнього [PERSON] ([INFO].), який перебував у навчальному закладі ЗОШ №28 є учнем 9-Б класу. Мати дитини [PERSON] перебувала на роботі (працює в магазині). Зі слів бабусі, [PERSON] батько дитини [PERSON] з родиною не проживає, батьки дитини розлучені з 2008 р., але зі слів бабусі та дідуся, батько взагалі не приймає участі у вихованні та утриманні сина понад 6 років. Аліменти сплачував, але нерегулярно, у зв`язку з чим є заборгованість. Утриманням та розвитком [PERSON] займається матір [PERSON] , допомагають з вихованням бабуся та дідусь (арк. справи 40). Головними спеціалістами служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Херсоні ради Урсуленко Ю.М. та Маніленко Н.О. з метою підготовки висновку до суду про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , складено 20.11.2019 року акт про те, що здійснено виїзд за місцем його проживання: [ADDRESS] . На момент відвідування, мешканці відвіданої адреси були відсутні. На запитання працівників служби щодо проживання за вказаною адресою [PERSON] сусіди пояснили, що такий не проживає (арк. справи 41). Аналогічного змісту складено акт 25.10.2019 року (арк. справи 42). З висновку від 16.06.2020 року №2-49/995 виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (арк. справи 57-58). У відповідності зі ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати свою дитини, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач вихованням свого сина не займається, належним чином матеріально його не забезпечує, необхідних умов для розвитку дитини не надає, не цікавиться його долею та здоров`ям, маючи при цьому об`єктивну можливість, тим самим свідомо нехтує своїми обов`язками. У відповідності до ст.12 ч.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок про те, що відповідач маючи об`єктивну можливість виконувати свої батьківські обов`язки у відношенні неповнолітнього сина, ухиляється від їх виконання, самоусунувшись від виконання батьківських обов`язків. Такі дії відповідача негативно впливають на розвиток дитини, яка дорослішає, внаслідок чого у дитини може складатись враження щодо відсутності підстав в подальшому піклуватися та виховувати свою дитину тощо. У відповідності зі ст. 164 ч.1 п. 2 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав у випадку, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин по справі, зокрема ставлення батьків до дитини. Пунктом 16 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачає, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим вважає за необхідне, удатися до крайнього заходу позбавити відповідача батьківських прав у відношенні його дитини, оскільки його байдужість до дитини свідчить про винну поведінку та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками. Доказів, що спростовують вказане відповідачем суду не надано. Також, суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що за приписами ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена до досягнення дитиною повноліття. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися Рішення в повному обсязі складене 26 березня 2021 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved