Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, та просить постановити рішення яким визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і дворовими спорудами за адресою: вул. Арнаутська, № 76, с. Каракурт, Болградський район, Одеська область, як за спадкоємицею за заповітом після смерті батька [PERSON], померлого 28 вересня 2015 року. Свої вимоги мотивує тим, що вона є спадкоємицею за заповітом після смерті свого батька [PERSON], померлого 28.09.2015 року та не може оформити належним чином право на спадщину, яка складається з домоволодіння, розташованого за адресою: вул. Арнаутська (колишня назва вул. Леніна), № 76, с. Каракурт (колишня назва с.Жовтневе), Болградський район, Одеська область, оскільки за життя спадкодавця не було оформлено правовстановлюючого документу на вказане домоволодіння. Зазначену спадщину вона прийняла своєчасно шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. З цих підстав позивачка просить позов задовольнити. Позивачка в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялася відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.32). Надала до суду заяву про підтримання позовних вимог, та розгляд справи у її відсутність (а.с.50). Відповідач Жовтнева сільська рада, до суду не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до чинного законодавства (а.с.32). Позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглянути справу без участі їх представника, про що надав відповідну заяву до суду (а.с.51). Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобовязання встановлено законодавством у звязку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. При зверненні до Болградської районної державної нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадкування за законом після смерті своїх батьків, позивачці було відмовлено, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок за адресою: вул. Арнаутська (Леніна), № 76, с. Каракурт (Жовтневе), Болградський район, Одеська область (а.с.29). Судом встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями № 76 по вулиці Арнаутська (колишня назва вул. Леніна) в с.Каракурт (колишня назва с. Жовтневе) Болградського району Одеської області на праві власності належав колгоспному двору, главою якого був [PERSON] батько позивачки, та його дружина [PERSON]. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» до правовідносин, що виникли до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство, зокрема спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до пп.«а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні. Згідно ст.120 ЦК України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснювалося за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена колгоспного двору встановлювався з огляду на рівність часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР). За таких обставин, усім мешканцям цього домоволодіння, як членам цього колгоспного двору на праві власності належало по ? частці вищеназваного житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому. Наведене підтверджується: довідкою № 201 від 21.04.2016 року, виданою Жовтневою сільською радою Болградського району Одеської області, відповідно до запису № 3 погосподарської книги (а.с.23). 20 липня 2010 року померла [PERSON] (запис акту про смерть № 20 від 21.07.2010 року, складений Жовтневою сільською радою Болградського району Одеської області), що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії 1-ЖД № 212722 (а.с.20). Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй 1/2 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями № 76 по вулиці Арнаутська (Леніна) в с. Каракурт (Жовтневе) Болградського району Одеської області. Вказану спадщину прийняв її чоловік [PERSON] шляхом реєстрації та постійного проживання зі спадкодавцем в одному домоволодінні та успадкував 1/2 частку вказаного домоволодіння, що підтверджується довідкою Жовтневої сільської ради Болградського району Одеської області (а.с.23). Родинні відносини між ними підтверджуються свідоцтвом про укладання шлюбу серії ЯТ № 635349, виданим на підставі актового запису № 983 від 03.07.1951 року, складеного Макіївським Відділом ЗАГС (а.с.22). Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги, шляхом своєї реєстрації і проживання в вищеназваному житловому будинку своєчасно прийняв спадщину після смерті дружини. На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, він набув право на це майно, а саме на 1/2 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями при ньому, розташованого за адресою: вул. Арнаутська (Леніна), № 76, с. Каракурт (Жовтневе), Болградський район, Одеська область. 28 вересня 2015 року помер [PERSON], запис акту про смерть № 828 від 29.09.2015 року, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції в Одеській області, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії І-ЖД № 430139 (а.с.21). Після його смерті відкрилась спадщина на належний йому (1/2 + 1/2) житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями № 76 по вулиці Арнаутська (Леніна) в с. Каракурт (Жовтневе) Болградського району Одеської області. Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], посвідченим державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори [PERSON] від 02.09.2008 року, зареєстрований в реєстрі за № 201, є його донька [PERSON], позивачка по справі (а.с.43). Родинні відносини між позивачкою та померлим підтверджуються свідоцтвом про її народження серії ЯК № 305734 від 03.02.1953 року, виданого на підставі актового запису № 255 (а.с.16), свідоцтвом про шлюб серії ІІ-АБ № 191450 від 03.06.1975 року, актовий запис № 15 (а.с.17), свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-НК № 281232 від 14.03.1974 року, актовий запис № 60 (а.с.18), свідоцтвом про укладання шлюбу серії І-НК № 273387 від 18.03.1974 року, актовий запис № 4 (а.с.19). Відповідно до розпорядження Жовтневої сільської ради Болградського району Одеської області від 05.02.2016 року за № 3 було перейменовано вулицю Леніна у вулицю Арнаутська, с. Жовтневе Болградського району Одеської області (а.с.48). Постановою Верховної Ради України від 12.05.2016 року за № 1353-VІІІ перейменовано с.Жовтневе в с.Каракурт (а.с.49). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Частиною 1 ст. 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Вказану спадщину прийняла позивачка [PERSON], [INFO], як спадкоємець за заповітом від 02.09.2008 року, шляхом звернення з заявою до Болградської районної державної нотаріальної контори, що підтверджується копією спадкової справи № 267/2013 року заведеної до майна померлого 28.09.2015 року [PERSON] (а.с.34-47). Таким чином, позивачка як спадкоємець за заповітом своєчасно прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті її батька [PERSON] На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, позивачка набула право на це майно, а саме на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями при ньому, що розташований по вулиці Арнаутська (колишня Леніна), № 76 в с. Каракурт (колишня назва с.Жовтневе) Болградського району Одеської області. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що вимоги позивачки є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved