Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Позивачка звернулась суду з позовом до Ленінського відділу держаної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про усунення перешкод у здійсненні права власності в якому зазначила, що 14.05.2012 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя видав виконавчий лист №2-655/11 про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «СЕБ Банк» заборгованості та судових витрат у розмірі 2414562,33 грн. 26.01.2012 року у звязку з державною реєстрацією Статуту Банку (нової редакції) найменування банку було змінено з ВАТ «СЕБ Банк» на ПАТ «СЕБ Банк». 27.06.2012 року у звязку з державною реєстрацією Статуту Банку (нової редакції) найменування банку змінено з ПАТ «СЕБ БАНК» на ПАТ «ФІДОБАНК». Ухвалою Ленінського суду м. Запоріжжя за №334/6851/13-ц було змінено стягувача у виконавчому провадженні з ПАТ «ФІДОБАНК» на ТОВ «СКАЙ КЕПІТАЛ», на підставі договору факторингу. 23.05.2012 року Ленінським ВДВС ЗМУЮ було відкрите виконавче провадження № 32672940 з примусового виконання виконавчого листа № 2-655/11, виданого 14.05.2012 року Ленінським судом м. Запоріжжя про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «СЕБ Банк» заборгованості за кредитним договором та судових витрат у розмірі 2414562,33 грн. 23.05.2012 року постановою державного виконавця Ленінського ВДВС ЗМУЮ від 23.05.2012 року було накладено арешт на все майно боржника [PERSON]. Своєю відповіддю 12.11.2014 року начальник Ленінського ВДВС ЗМУЮ повідомив її, що вищезазначене виконавче провадження завершено, а виконавчий лист повернутий стягувачу на підставі п.2 ст. 47 ЗУ « Про виконавче провадження» та повторно не предявлявся. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.02.2016 року виконавчий лист № 2-655/11, виданий Ленінським судом м. Запоріжжя 14.05.2012 року про стягнення в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «СЕБ Банк» заборгованості за кредитним договором та судових витрат у розмірі 2414562,33 грн. визнано таким, що не підлягає виконанню. На теперішній час відсутні підстави для арешту усього майна, належного їй, тому позивачка просить скасувати арешт, накладений Ленінським ВДВС ЗМУЮ 23.05.2012 року Позивач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно у встановленому законом порядку. Від представника позивача- Бобровника К.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутністю позивача, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не зявились,\~\~ про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином та своєчасно у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили,\~\~заперечень на позов\~\~не надали,\~\~з заявою\~\~про розгляд\~\~справи в\~\~їх відсутність до суду не звертались. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку вищевикладеним, на підставі ст. ст. 197, 224 ЦПК України, за згодою позивача, в особі представника [PERSON], суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 23.05.2012 року Ленінським ВДВС ЗМУЮ було відкрите виконавче провадження № 32672940 з примусового виконання виконавчого листа № 2-655/11, виданого 14.05.2012 року про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «СЕБ Банк» заборгованості за кредитним договором та судових витрат у розмірі 2414562,33 грн. Постановою державного виконавця Ленінського ВДВС ЗМУЮ від 23.05.2012 року було накладено арешт на все майно боржника [PERSON]. Відповідно до листа начальника Ленінського ВДВС ЗМУЮ від 12.11.2014 року, направленого на адресу заявника, вищезазначене виконавче провадження було завершено, а виконавчий лист був повернутий стягувану, на підставі п.2 ст. 47 ЗУ « Про виконавче провадження» та повторно не предявлявся. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.02.2016 року по справі № 2-655/11 про стягнення з [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь ПАТ «СЕБ Банк» заборгованості та судових витрат у розмірі 2414562,33 грн., визнано таким, що не підлягає виконанню. Листом № 95 від 26.06.2015 року ТОВ « Скай Кепітал» підтвердило, що на час розгляду справи, зобовязання позивача за кредитним договором № 1457 від 30.05.2008 року, виконанні в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким , що підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до вимог ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.\~\~\~\~ Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, наявні арешти, які накладені на майно позивачки, порушують її право власності та на теперішній час необхідність та правові підстави в них відпали. Таким чином, проаналізувавши у сукупності надані докази в обґрунтування позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved