Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення з відповідача на її користь пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 32668 гривень 16 копійок. Позов мотивовано тим, що в період з 22 листопада 2003 року по 12 лютого 2013 року перебувала з відповідачем по справі в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12 лютого 2013 року розірвано. Від даного шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14 грудня 2015 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень з індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 18 вересня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі виконавчого листа відділом державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області відкрито виконавче провадження № 49855036. Відповідно до розрахунку державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Хворостинко А.В. заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів станом на 31 липня 2020 року за період з січня 2018 року по липень 2020 року складає 32668,16 грн. Оскільки загальна сума пені за несвоєчасну сплату аліментів лише за період з січня 2018 року по травень 2018 року перевищує загальну суму заборгованості (930,00 грн.*1%*912 днів + 930,00 грн.*1%*884 днів + 930,00 грн.*1%*853 дні + 930,00 грн.*1%*823 днів + 930,00 грн.*1%*792 дні = 39655,20 грн.), а відповідно до ч.1 ст.196 Сімейного Кодексу України пеня за заборгованість не може перевищувати розміру заборгованості, загальна сума пені за несвоєчасну сплату аліментів відповідачем складає 32668,16 грн., яку позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву та телефонограму про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі та наполягала на його задоволенні, у разі неявки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив відзив на позов не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 22 листопада 2003 року по 12 лютого 2013 року, що підтверджується копією рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12 лютого 2013 року по справі №629/133/13-ц. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до виконавчого листа №629/4023/15-ц від 14 грудня 2015 року, виданого Лозівським міськрайонним судом Харківської області на підставі заочного рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області, з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій у розмірі 500 гривень з індексацією відповідно до закону щомісячно, починаючи з 18 вересня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області Незуса В.С. від 01 лютого 2016 року відкрито виконавче провадження № 49855036 про примусове виконання виконавчого листа №629/4023/15-ц від 14 грудня 2015 року, виданого Лозівським міськрайонним судом Харківської області. Відповідно до розрахунку №1239/1910-37/5 від 04 серпня 2020 року, проведеного головним державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Хворостинко А.В., заборгованість [PERSON] перед [PERSON] по сплаті аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , за період з 01 січня 2018 року по 31 липня 2020 року станом на 31 липня 2020 року склала 32668,16 гривень. У матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що оспорювалися розрахунки розміру суми заборгованості по аліментам, обчислені державним виконавцем. У відповідності до ч. 3\~ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Відповідач як боржник у виконавчому провадженні впродовж примусового виконання виконавчого документа, з 2016 року, не скористався правом перевірити повноту та правильність сплати ним аліментів. Враховуючи наведене, суд вважає доведеною ту обставину, що відповідач зобов`язання по утриманню своєї дитини - [PERSON] , [INFO] , належним чином не виконував та допустив заборгованість по сплаті встановлених рішенням суду аліментів, розмір якої станом на 31 липня 2020 року станом на 31 липня 2020 року склала 32668,16 гривень. З роз`яснень, викладених в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що передбачена\~ст. 196 СК України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. При цьому, за аналогією із цивільним законодавством у даному випадку слід виходити із презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання. У зв`язку з цим на неї покладається тягар доведення протилежного. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів неможливості своєчасної сплати аліментів та виникнення заборгованості зі сплати аліментів з незалежних від нього причин. Відповідач був обізнаний про свій обов`язок щомісячно сплачувати аліменти на дитину в розмірі, визначеному судовим рішенням, яке, в силу положень\~ст. 18 ЦПК України, є обов`язковим для виконання, незалежно від того, чи було воно звернено до примусового виконання, а тому повинен був прийняти міри для своєчасного перерахування аліментів. З моменту вступу рішення у законну силу відповідач був зобов`язаний повністю погасити наявну заборгованість та сплачувати періодично аліменти у добровільному порядку. Статтею 180 СК України\~встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно вимог ч.1\~ст. 196 СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 12 вересня 2018 року справа № 759/9457/15-ц відійшла від попереднього висновку Верховного Суду України та висловила висновок, що устатті 196 СК Українине встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки, аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів підлягає розрахунку за формулою: Р=(A1*1%*Q1)+(A2*1%*Q2)+……….(An*1%*Qn), де: Р - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Відповідно до\~ст.20 СК України\~до вимог про стягнення неустойки за несвоєчасну сплату аліментів позовна давність не застосовується. Згідно розрахунку наданого позивачем, сума пені за несвоєчасну сплату аліментів, що нарахована за період з січня 2018 року по травень 2018 року становить 39655,20 гривень. Оскільки розрахунок неустойки (пені) проведений позивачем у відповідності до вимог\~ст.196 СК України, він приймається судом, як належний та допустимий доказ. При цьому суд враховує, що згідно ч.1\~ст.196 СК України, сума пені не може бути більшою ніж 100% заборгованості по аліментам. Відповідно до ч.1\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Відповідно до ч.2\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У відповідності до ч.1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оскільки позивач визначила суму пені за несвоєчасну сплату аліментів на дитину в розмірі 32668,16 гривень, то суд не може вийти за межі позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягнення на користь позивача пеня за прострочення сплати аліментів на дитину в розмірі визначеному позивачем, тобто в межах заявлених вимог. При цьому, оцінюючи всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, підтверджуються належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню. Із урахуванням того, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову, відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~із відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір 840,80 грн. На підставі ст.\~71,\~141,\~150,\~164, ч.2 ст.\~166,\~180-183,\~184,\~191,\~192,\~196,\~199 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved