Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на факт прийняття спадщини на житловий будинок [ADDRESS], після смерті [INFO] двоюрідної сестри по лінії батька [PERSON], в зв'язку з тим, що первинна реєстрація житлового будинку не проводилася, порушує питання про визнання за нею в порядку спадкування за законом права власності на нього. У судовому засіданні представник позивачки просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Представник відповідача в судове засідання не прибув, надіслав до суду заяву про визнання позову. Третя особа в судове засідання не прибула, про день та час розгляду справи повідомлена, причини неявки суду невідомі. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як убачається з матеріалів справи, [INFO] помер дядько позивачки по лінії батька [PERSON] після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS]. Належність цього майна померлому стверджується даними будинкової книги, згідно якої житловий будинок побудовано в 1971 року, головою господарства якого був [PERSON] За життя [PERSON] склав заповіт від 04 травня 1994 року, посвідчений секретарем Сухолуцької сільської Ради народних депутатів Пилькевил Л.О., яким заповів усе своє майно в тому числі житловий будинок свої дочці [PERSON]. [PERSON] спадкоємець першої черги, яка відповідно до ст. 1261 ЦК України, прийняла спадщину після смерті батька шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на день його смерті згідно вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Згідно листа Вишгородської районної нотаріальної контори Київської області №168-01-16 від 18 лютого 2016 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. [PERSON] прийняла спадщину та успадкувала житловий будинок, однак не встигла переоформити право власності на неї на своє ім'я оскільки померла [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом серії [NUMBER]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на успадкований нею після смерті батька [PERSON] житловий будинок [ADDRESS]. [PERSON] двоюрідна сестра померлої і спадкоємиця за законом, яка у встановлений ст. 1270 ЦК України строк подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Ступінь споріднення між спадкодавцем та позивачкою яка згідно ст. 1265 ЦК України є спадкоємцем п'ятої черги підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданим 19 березня 1960 року, свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданим 02 червня 1970 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданим 16 травня 1981 року, свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданим 02 листопада 2004 року, довідкою Центрального відділу реєстрації шлюбів м. Києва №6161/5.12 від 27 вересня 2005 року та довідкою Старосільської сільської ради Іванівського району Київської області №488 від 26 серпня 2016 року. Інших спадкоємців по справі не має, що підтверджується матеріалами спадкової справи №12 від [INFO] після померлої [PERSON], а саме заявою - [PERSON] від 22 липня 2015 року (брат спадкодавця), який відмовилися від прийняття спадщини на користь [PERSON] Згідно листа приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Голуб Л.А. №30/02-84 від 28 грудня 2015 року видача свідоцтва про право власності на спадщину є неможливою в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно [PERSON] Оскільки померла [PERSON] не встигла оформити правовстановлюючий документ на успадковане нею майно, зазначене перешкоджає позивачці здійсненню права спадкування на нього і отриманню свідоцтва про право на спадщину. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Як убачається з ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім'я особи, яка померла у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. На час побудови у 1971 році житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами у сільській місцевості облік фактичних господарств у селі, сімейний стан громадян, поголів'я тварин та інше реєструвався в погосподарських книгах. На кожне господарство відкривався окремий особовий рахунок, в якому відображалися, крім інших відомостей, також відомості про жилий будинок, що має поштовий номер, рік його побудування. Зазначені погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року, а тому записи у цих книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Лише з 1985 року, відповідно до Постанови РМ УРСР від 11 березня 1985 року №105 «Про порядок державного обліку житлового фонду», почалася робота по проведенню обов'язкової реєстрації й технічної інвентаризації житлового фонду в сільських населених пунктах після прийняття будинків в експлуатацію державною приймальною комісією. Як вбачається з даних будинкової книги успадкований позивачкою будинок збудовано в 1971 році. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Зважаючи на наведене, будинок [PERSON], який перейшов у спадщину позивачці, належав йому на праві власності і подальша зміна законодавства не позбавила її набутого та зареєстрованого в погосподарських книгах права власності на будинок, а спадкоємці мають право на визнання за ним права власності саме на будинок як об'єкт спадкування після смерті свого батька. Вирішуючи цю справу, суд виходить з того, що первинна реєстрація права власності на успадкований позивачкою житловий будинок не провадилася, правовстановлюючі документи на нього відсутні, а тому це перешкоджає видачі свідоцтва про право власності на спадщину, із яким закон пов'язує здійснення права спадкування на нерухоме майно. Питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно. Таким чином, заявлене позивачами право підлягає визнанню, а пред'явлений позов - задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved