Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею і [PERSON], 05.02.2000 року зареєстрований Жмеринським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №20. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На протязі останнього часу сімейне життя між ними поступово погіршилося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має абсолютно протилежні погляди на шлюб. Вони неодноразово припиняли та відновлювали шлюбні стосунки, але позитивних результатів це не дало. Спокійно вирішувати особисті сімейні проблеми в них останнім часом не виходить, нормальну атмосферу у сімї підтримувати не вдається. В січні 2017 року позивачка подавала позов про розірвання шлюбу з відповідачем, але все ж таки бажала зберегти сімю задля дітей, написала заяву про залишення позову без розгляду в звязку з примиренням. 23.02.2017 року судом винесено ухвалу про залишення позову без розгляду. За останній рік ситуація не змінилась, шлюб носить формальний характер, подальше його збереження неможливе. Сімя фактично розпалась. Позивачка [PERSON] в наданій до суду 27.02.2018 року заяві зазначила, що підтримує в повному обсязі заявлені позовні вимоги та дану справу просила розглянути у його відсутність. Відповідач [PERSON] в наданій до суду 27.02.2018 року заяві зазначив, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу визнає, не заперечує проти задоволення позову. Просив дану справу розглянути у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити враховуючи таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05.02.2000 року, зареєстрований Жмеринським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №20 (а.с.6). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.7-8). Шлюбні відносини сторони припинили. На примирення не згодні. За таких обставин збереження шлюбу суперечить їх інтересам та є неможливим. Дослідивши вищезазначені докази, встановлено, що між сторонами виник спір із сімейних правовідносин про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню та суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позов обґрунтований, стверджений доказами, які не суперечать один одному, є належним та допустимими та підлягає задоволенню, виходячи із таких норм права, що регулюють зазначені спірні правовідносини. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Питання про судові витрати необхідно вирішити в порядку передбаченому ч.1 ст.142 ЦПК України щодо повернення позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого нею при поданні позову. Решта 50 відсотків судового збору, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved