Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказує, що вона з відповідачем 18 червня 2015 року зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу сторони по справі дітей не мають. Сімейні відносини фактично припинені, позивач з відповідачем спільно не проживають, подружні відносини не підтримують, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що вони втратили взаєморозуміння, почуття любові й поваги один до одного, а також єдність цілей та мети створення та існування спільної сім`ї. Вони мають різні погляди на життя, в зв`язку з чим в родині склалися відчужені відносини. Несумісність характерів призвела до припинення шлюбних відносин. Позивачка вважає, що їх сім`я нажаль розпалась остаточно, терміну на примирення призначати не потрібно, так як будь-які відносини між ними припинені і позивач наполягає на розірванні шлюбу. В позовній заяві [PERSON] просить після розірвання шлюбу змінити прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Ухвалою судді\~від 16\~серпня 2021 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Надав суду заяву про розгляд справи за місцем його перебування /м. Мелітополь/ та за його відсутності, позовні вимоги визнає. Виходячи з права позивача на доступ до правосуддя, а також з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них. Відповідно до\~ст.51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Судом встановлено, що сторони по справі 18 червня 2015 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 379, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] /а.с.6/. Від цього шлюбу сторони дітей не мають. Сімейні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть і проживають окремо. За положенням ч.2\~ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п.10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умов, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ч.ч.1,4\~ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, оскільки фактичні шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинено,\~подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї не можливе та суперечить інтересам позивача та відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач в позовній заяві просить після\~розірвання шлюбу\~змінити їй\~прізвище на дошлюбне « [PERSON] », тому суд вважає за можливе змінити її прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Крім того, вирішуючи питання щодо витрат по справі, суд керується вимогами\~ст. 141 ЦПК України, однак враховуючи те, що позивачка в позовній заяві не ставить питання щодо стягнення понесених судових витрат, суд вважає за можливе залишити їх за нею. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved