Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 10.06.2015 року [PERSON] було складено заповіт, яким [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті залишилася квартира [ADDRESS]. Останніми роками позивачка допомагала [PERSON], доглядала її, за власний рахунок її поховала та зачинила квартиру після її смерті. За життя [PERSON] неодноразово зверталась до Подільської районної в м. Києві державної адміністрації з метою приватизації та оформлення права власності на квартиру [ADDRESS]. Однак, з невідомих причин заяви не розглядалися, в тому числі не була розглянута заява від 14.03.2013 року, начебто через те, що вона подала цю заяву до адміністрації, а не до відділу приватизації. Чергова заява [PERSON] була прийнята. 10.07.2015 року Подільською районною в м. Києві державною адміністрацією було оформлене свідоцтво про право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. 15.02.2016 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Алейнікова М.В. з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на квартиру за вищевказаною адресою. Однак, нотаріус відмовив позивачці у видачі такого свідоцтва, оскільки видача свідоцтва про право власності від 10.07.2015 року і реєстрація права власності 06.08.2015 року відбувались вже після смерті спадкодавця. Оскільки [PERSON] неодноразово висловлювала свою волю щодо приватизації квартири, подавала заяви, а відповідачем ці заяви не розглядалися у встановлені строки, позивачка просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити в задоволенні позову. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Алейников М.В. в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 10.06.2015 року [PERSON], [INFO] заповіла все своє рухоме та нерухоме майно [PERSON], [INFO]. Заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клименком Д.Б. і зареєстрований в реєстрі за №979 (а.с.7 - копія заповіту). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві 23.06.2015 року (а.с.6-копія свідоцтва). Відповідно до розпорядження від 10.07.2015 року Подільської районної в м. Києві державної адміністрації №211 (а.с.63-копія розпорядження) 10.07.2015 року відділом з питань майна комунальної власності Подільської районної в м. Києві державної адміністрації було видано свідоцтво про право власності, згідно з яким квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.9-копія свідоцтва). З заявою про оформлення передачі у приватну власність вказаної квартири [PERSON] звернулась до відділу приватизації 19.06.2015 року (а.с.60-копія заяви). Право власності [PERSON] на вказану квартиру було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.07.2015 року, номер запису про право власності 10699424 (а.с.34-копія витягу з реєстру). 21.10.2015 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Алейнікова М.В. з заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] Заяву було зареєстровано у книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №3 (а.с.10-копія заяви). 15.02.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Алейніковим М.В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] після померлої [INFO] [PERSON], оскільки надані позивачкою правовстановлюючі документи на вказану квартиру - свідоцтво про право власності від 10.07.2015 року та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.08.2015 року видані та зареєстровані після смерті спадкодавця (а.с.37-копія постанови). 12.05.2016 року Подільською районною в м. Києві державною адміністрацією винесено розпорядження №87 (а.с.64-копія розпорядження), яким визнано недійсним розпорядження Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 10.07.2015 року №211 щодо передачі квартири [ADDRESS] у приватну власність [PERSON] та видане на його підставі свідоцтво про право власності на квартиру. Відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства). Згідно з ч. 1, 2, 4 ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. В статті 1216 ЦК України зазначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснюється, що якщо квартира (будинок) не була передана у власність наймачеві, його спадкоємці вправі вимагати визнання за ними права власності на неї лише в тому разі, коли наймач звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського (щодо громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи) житлового фонду, однак вона не була розглянута в установлений строк або в її задоволенні було незаконно відмовлено при наявності підстав і відсутності заборон для передачі квартири у власність наймачеві. Як зазначив представник позивачки в судовому засіданні, [PERSON] за життя неодноразово зверталась до Подільської районної в м. Києві державної адміністрації з заявами про приватизацію квартири за адресою - [ADDRESS]. Зокрема, така заява нею була подана 14.03.2013 року, однак заява у встановлений строк розглянута не була. Остання заява [PERSON] була подана 19.06.2015 року. Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] звернулась до органу приватизації лише 19.06.2015 року із заявою на приватизацію квартири [ADDRESS], а [INFO] заявниця померла. 10.07.2015 року [PERSON] за довіреністю від померлої вже на той час [PERSON] отримала оригінал свідоцтва про право власності на спірну квартиру, приховавши від відповідача факт смерті заявника. Про смерть [PERSON] відповідачу стало відомо лише 14.04.2016 року з листа відділу РАЦС Подільського РУЮ в м. Києві від 07.04.2016 року №1552/02-04-32. [PERSON] втратила цивільну правоздатність у зв'язку зі смертю, яка настала ще до оформлення розпорядження та видачі свідоцтва у встановлений законом строк, тому у відповідача не було підстав для видачі відповідного розпорядження про приватизацію та свідоцтва про право власності на спірну квартиру. У зв'язку з цим 12.05.2016 року розпорядженням Подільської районної в м. Києві державної адміністрації №87 було визнано недійсними розпорядження №211 від 10.07.2015 року та свідоцтво про право власності на спірну квартиру. З листа Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 26.04.2016 року №106-2116 (а.с.71) вбачається, що будь-які документи та відомості щодо звернення [PERSON] у 2012 - 2013 роках стосовно приватизації квартири [ADDRESS] у відділі з питань майна комунальної власності Подільської районної в м. Києві державної адміністрації та відділі (центрі) надання адміністративних послуг Подільського району м. Києва відсутні. Також за інформацією начальника відділу роботи зі зверненнями громадян Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 18.10.2016 року (а.с.72) за період з 01.01.2013 року по 18.10.2016 року у відділі звернення [PERSON] не зареєстровані. Отже, доводи представника позивачки щодо подання [PERSON] заяви на приватизацію в 2013 році, зокрема, 14.03.2013 року, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження. Надана представником позивачки копія заяви (а.с.11) не може бути прийнята судом як доказ звернення [PERSON] з заявою про приватизацію, оскільки вона не містить жодних відміток про її прийняття Подільською районною в м. Києві державною адміністрацією чи будь-яким її відділом. Отже, в суді встановлено, що [PERSON] звернулась з заявою про приватизацію 19.06.2015 року. Заява була розглянута у встановлений законом місячний строк, т.т. 10.07.2015 року, про що було винесено розпорядження. Однак, оскільки [PERSON] померла [INFO], тобто до прийняття компетентним органом у встановлений законом місячний строк рішення про приватизацію, вона фактично не набула права власності у встановленому законом порядку на спірну квартиру, а тому ця квартира не може бути включена до складу спадщини. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. На підставі наведеного, ст.ст. 1, 3, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст.ст. 1216, 1218 ЦК України,

Outcome: dismissed