Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем за законом після смерті свого чоловіка [PERSON], померлого [INFO] та не може оформити належним чином право на спадщину, яка складається з 1/4 частини домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS], оскільки за життя спадкодавця не було оформлено правовстановлюючого документу. Зазначену спадщину вона прийняла шляхом спільного проживання зі спадкодавцем в спадковому домоволодінні. Син позивачки і спадкодавця, відповідач [PERSON] відмовився від своєї долі спадщини на користь матері, про що надав відповідну заяву нотаріусу. Донька, відповідачка [PERSON], також не претендує на прийняття спадщини. З цих підстав позивачка просить позов задовольнити. Позивачка в судове засідання не прибула, в позовній заяві зазначила клопотання про розгляд справи у її відсутність (а.с.3). Відповідачі позов визнали, про що подали кожен окремо заяви та просили справу розглянути у їх відсутність (а.с.69, 60-62, 63-65). Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦПК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов'язання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. Станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому за [ADDRESS] на праві власності належав колгоспному двору, до складу якого входили: [PERSON] - голова двору, члени двору: його дружина [PERSON], їх діти [PERSON] і [PERSON]. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» до правовідносин, що виникли до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство, зокрема спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Статтею120 ЦК України в редакції 1963 року визначено, що майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснювалося за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена колгоспного двору встановлювався з огляду на рівність часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР). Відповідно до пп.«а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні. Таким чином, кожному члену цього колгоспного двору на праві власності належало по ? частці вищеназваного житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому. Наведене підтверджується довідкою Новотроянівської сільської ради про склад і тип двору за № 437 від 23.11.2016 року (а.с.8), технічним паспортом (а.с.11-14). [INFO] помер [PERSON] - чоловік позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] (а.с.6). На день його смерті позивачка була зареєстрована і проживала в вищеназваному житловому будинку, що підтверджується довідкою № 340 від 20.09.2016 року, виданою Новотроянівською сільською радою, а також відміткою в паспорті позивачки (а.с.9, 4). Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому ? частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями [ADDRESS]. Вказану спадщину своєчасно прийняла його дружина, позивачка [PERSON], шляхом реєстрації зі спадкодавцем та подачі заяви до приватного нотаріуса Агбун М.І., що підтверджується спадковою справою № 109/2014, заведеної щодо майна померлого 02.05.2014 року [PERSON] Також зі спадкової справи вбачається, що відповідач [PERSON] - син померлого, спадкоємець першої черги за законом, заявою від 10.09.2014 року, відмовився від прийняття спадщини за законом на користь матері (а.с.32-59). Шлюбні відносини між позивачкою та померлим підтверджуються свідоцтвом серії [NUMBER], актовий запис № 27 від 26.06.1980 року (а.с.5). Разом з цим, приватний нотаріус Болградського районного нотаріального округу Одеської області, Агбун М.І. відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадкування на частину вищезазначеного домоволодіння зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с.26). Відповідачка [PERSON], яка також є спадкоємцем першої черги за законом як донька, на час смерті спадкодавця в одному з ним домоволодінні не проживала, з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася, крім того позовні вимоги визнала (а.с.63-66). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Таким чином позивачка, як спадкоємець за законом першої черги, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину, а саме ? частку вищеназваного житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, яка належала спадкодавцеві, тобто [PERSON], померлому [INFO]. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги позивачки є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved