Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на одну другу частину житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, що розташований по [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] помер [PERSON] , який до дня смерті проживав в с. Калинове Таращанського району Київської області. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема, на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до заповіту, посвідченого 17.12.2009 Чапаєвською сільською радою Таращанського району Київської області за реєстровим №126, спадкоємцем, зокрема, однієї другої частини житлового будинку з однієї другої частиною належних [PERSON] господарських будівель за адресою: [ADDRESS] , є його онук [PERSON] . 19.09.2016 дружина спадкодавця - [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, тобто на одну другу частину житлового будинку по [ADDRESS] . Проте, [INFO] [PERSON] померла, так і не отримавши за життя свідоцтва про частку у спільному майні подружжя. Так, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі на одну другу частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем матері за заповітом, в тому числі і на одну другу частину спадкового житлового будинку, яка належала її матері в спільному майні подружжя. В зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, і як наслідок, неможливості отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, остання звернулася до суду з даним позовом. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте в позовних вимогах просить розглядати справу без її участі. Представник відповідача Калиновецької сільської ради Таращанського району Київської області в підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позов визнає в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позов визнає в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, матеріали спадкових справ № 143/2016 та № 29/2018, вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який до дня смерті проживав у с. Калинове (колишня Чапаєвка) Таращанського району Київської області (а.с.10). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема, на одну другу частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належав померлому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 07.04.2009 (а.с.11). Відповідно до заповіту, посвідченого 17.12.2009 Чапаєвською сільською радою Таращанського району Київської області за реєстровим №126, спадкоємцем майна, зокрема, однієї другої частини житлового будинку та господарських будівель належних [PERSON] , розташованого за адресою: [ADDRESS] , є його онук [PERSON] (матеріали спадкової справи № 143/2016). 19.09.2016 дружина [PERSON] - [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Таращанського районного нотаріального округу Київської області Федкевич Н.М. із заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, а саме на одну другу частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (матеріали спадкової справи № 143/2016). [INFO] [PERSON] померла (а.с.13). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Так, у позивачки виникло право і на спадкування однієї другої частини житлового будинку по [ADDRESS] , на яку (частку) її баба за життя не отримала свідоцтва про право власності. Відповідно до заповіту, посвідченого 17.12.2009 Чапаєвською сільською радою Таращанського району Київської області за реєстровим №125, спадкоємцем майна, зокрема, однієї другої частини житлового будинку та господарських будівель належних [PERSON] , розташованого за адресою: [ADDRESS] , є її внучка [PERSON] (матеріали спадкової справи № 29/2018). 01.06.2020 позивачка звернулася до приватного нотаріуса Таращанського районного нотаріального округу Київської області Федкевич Н.М. із заявою № 185 про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, а саме на одну другу частку у праві власності на вищевказаний житловий будинок (матеріали спадкової справи № 29/2018). У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на одну другу частку спадкового будинку позивачу було відмовлено постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.06.2020, в зв`язку, з тим, що померла [PERSON] (баба позивача) за життя не отримала право власності на частку у спільному майні подружжя, хоча заяву про виділення належної їй однієї другої частки у праві власності спільного сумісного майна подружжя подавала, але Свідоцтво про право власності на майно не отримувала і право власності не реєструвала(а.с.17). Через неможливість оформити свої спадкові права як спадкоємець за після померлої баби та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивачка звернулася до суду з даним позовом. Рівність часток подружжя у майні набутому за час шлюбу визначено ст..ст.60,70 СК України, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Крім того, ч.2 ст.372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За даними технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок по [ADDRESS] до житлового будинку відносяться наступні господарські будівлі та споруди: житловий будинок, погріб під частиною будівлі, прибудова, сарай в кількості 2 шт., літня кухня, колодязь питний, огорожа. Загальна площа приміщень будинку становить 54,10 кв.м., житлова площа - 19,40 кв.м. Інвентаризаційна вартість будинку становить 42066,00 гривень (а.с.19-20). Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації . Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. Згідно зі статтею 68 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусами після надання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В разі відсутності таких документів нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з чим особа, яка претендує на зазначене майно повинна встановлювати право власності в судовому порядку. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна. Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов.

Outcome: approved