Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб зареєстрований з відповідачем. Крім того позивачка просить залишити проживати разом з нею їх неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідача аліменти на його утримання. При цьому посилається на те, що 02 березня 2008 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого сторони мають спільного сина - [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що шлюб з відповідачем не склався, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, поваги та любові один до одного. Сторони фактично припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Позивачка зазначає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги в частині розірвання шлюбу та визначення місця проживання спільного сина підтримала, просила задовольнити, при цьому відкликала позовні вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], та визначення місця його проживання, обґрунтовуючи це тим, що сторони досягли згоди з даних питань та 07 березня 2016 року уклали Договір на утримання дитини та участі батьків у її вихованні, який посвідчено приватний нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Яковлєвою О.М., реєстровий запис №346. Відповідач у судовому засіданні позовну вимогу щодо розірвання шлюбу визнав, не заперечував проти задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 березня 2008 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №165 (що підтверджується Свідоцтвом про шлюб [NUMBER], видане 02 березня 2008 року). Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, які мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, з жовтня 2015 року проживають окремо. Суд вважає, що оскільки сім'я фактично розпалась та існує формально з жовтня 2015 року, надання строку для примирення є безпідставним. Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв'язку з відсутністю вільної згоди позивачки на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв'язку з чим, є неможливим. Слід також зазначити, що від шлюбу сторони мають спільну дитину, сина - [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 та 2 ст. 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. При ухваленні судового рішення по даній цивільній справі, суд враховує, що 07 березня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір, посвідчений приватний нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Яковлєвою О.М., реєстровий запис №346, у якій сторони визначили порядок утримання спільного сина - [PERSON], [INFO] та участі батьків у його вихованні. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сума сплаченого нею та документально підтвердженого судового збору у розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved