Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В своєму позові позивачка просить суд стягнути з відповідача - [PERSON] [INFO], на її користь, аліменти у розмірі 1/3 від усіх видів його заробітку але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дитини сина [PERSON], [INFO], щомісячно, починаючи з 19.06.2015 року до досягнення ним повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що 21.06.2012 року вона вступила в шлюб з відповідачем - [PERSON], [INFO], зареєстрований виконавчим комітетом Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 37. Рішенням Тячівського районного суду від 02.03.2015 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу вони з відповідачем мають сина - [PERSON], [INFO]. Вона є інвалідом ІІ-ї групи та ніде не працює, оскільки здійснює догляд за їхнім малолітнім сином. Відповідач [PERSON] інколи надає їй кошти на утримання дитини, але їх недостатньо для належного матеріального забезпечення їхнього сина. Враховуючи різке підвищення цін на продукти харчування, дитячий одяг та комунальні послуги, вона не в змозі самостійно забезпечити дитині рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виходячи з цього, дитина у даний час перебуває на її утриманні, що стверджується довідкою виконкому Буштинської селищної ради № 1562 від 22.05.2015 року. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки коштів, які надає відповідач [PERSON] не вистачає на матеріальне забезпечення їхнього сина, вважає, що кошти на утримання дитини (аліменти) слід стягувати з нього примусово у судовому порядку. У даний час відповідач офіційно працевлаштований, працює в УДАІ УМВС України в Закарпатській області на посаді інспектора ДПС роти ДПС, де отримує заробітну плату, тобто має постійний дохід. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вважає, що відповідач в змозі щомісячно сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі по 1/3 частині від свого заробітку (доходу). З огляду на викладене, вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягнути аліменти на утримання дитини щомісячно в розмірі 1/3 частини від свого заробітку щомісячно, до досягнення нею повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилася, згідно надісланої до суду заяви, просить суд дану справу слухати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини неявки, тому суд вважає, що справу слід розглянути у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою сторін, на підставі ст. 197 ч. 2 ЦПК України, фіксація судового засідання технічними засобами не проводилась. Дослідивши матеріли справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних міркувань. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживали в зареєстрованому шлюбі з 21.06.2012 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 37. Рішенням Тячівського районного суду від 02.03.2015 року шлюб між ними було розірвано. Від спільного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні та вихованні, що підтверджується довідкою №1562 від 22.05.2015 року виданої виконавчим комітетом Буштинської селищної ради та актом обстеження житлових умов [PERSON] від 22.05.2015 року. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд вважає за можливе, з врахуванням вимог ст.ст. 182, 183 СК України, позов задовольнити частково, та призначити стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше тридцяти відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення ним повноліття. Судові витратити в частині сплати судового збору покласти на відповідача. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку.

Outcome: partial