Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, надавши його в новій редакції в липні 2020 року, до відповідачів про визнання права власності на частину земельної ділянки як співвласника житлового будинку та поділ земельної ділянки між співвласникамипосилаючись на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03.03.2015 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 12.05.2015 року, частково задоволено її позов про визнання договору дарування частково недійсним, визнання частково недійсним права на спадкове майно, виділення частки будинковолодіння, витребування частки майна. Зокрема, визнано частково недійсним договір дарування незавершеного будівництвом житлового будинку [ADDRESS] готовністю 76%, укладений 16.12.2008 року між [PERSON] та [PERSON] , в частині 25,0% незавершеного будівництвом житлового будинку [ADDRESS] готовністю 76%. Визнано частково недійсним право [PERSON] на спадкове майно - незавершений будівництвом житловий будинок [ADDRESS] готовністю 76% в частині 25,0% незавершеного будівництвом житлового будинку [ADDRESS] готовністю 76%. Поділено між нею та [PERSON] будинок [ADDRESS] шляхом виділення на її користь та у її власність частину будинку за варіантом №2 висновку судово-будівельно-технічної експертизи № 378 від 14.11.2014 року (табл. 4,5,6): 25/100 частин будинку [ADDRESS] вартістю 116425 грн., які складаються з: кімнати площею 9,8 кв.м., сходової клітки площею 5,2 кв.м., тамбура площею 1,7 кв.м., коридору площею 10,3 кв.м., комори площею 2,5 кв.м., кімнати площею 15,7 кв.м., кімнати площею 15,6 кв.м., а всього площею 60,8 кв.м. вартістю 106768 грн., а також підвал літ. ХІ площею 4,2 кв.м., підвал літ. ХІІ площею 12,9 кв.м., а всього площею 17,1 кв.м. вартістю 9656 грн. Запропоновано провести певні роботи для відокремлення приміщень будинку [ADDRESS] між співвласниками. ЇЇ право власності зареєстровано 07.12.2015 року. Вона з відповідачем [PERSON] знаходилась у зареєстрованому шлюбі з 24.11.2000 року. 08.09.1999 року між нею та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] . 31.11.2000 року вона із відповідачем [PERSON] уклали шлюбний контракт, згідно з яким будинок [ADDRESS] визнавався спільним майном. Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 01.10.2003 року за [PERSON] (колишньою дружиною [PERSON] ) визнано право власності на 31% незакінченого будівництвом жилого будинку [ADDRESS] (готовність 62%). Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18.06.2008 року (справа №2-434/08) за нею визнано право власності на 22,5% незакінченого будівництвом жилого будинку [ADDRESS] (на час ухвалення рішення готовність будинковолодіння складала вже 76%). Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 10.09.2008 року рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18.06.2008 року в частині визнання за нею права власності на 22,5% незакінченого будівництвом жилого будинку [ADDRESS] скасовано, в задоволенні її позову відмовлено. Ухвалою Верховного Суду України від 27.05.2009 року рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 10.09.2008 року в частині відмови в позові про визнання права власності на частину житлового будинку скасовано і в цій частині залишено в силі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18.06.2008 року. 16.12.2008 року [PERSON] , незважаючи на наявність права власності лише на 22,5/100 частки будинку, уклав договір дарування на користь свого сина [PERSON] на увесь незавершений жилий будинок [ADDRESS] , порушивши її права власності. [INFO] [PERSON] помер, правонаступником є його мати [PERSON] . На даний час житловий будинок [ADDRESS] перебуває в спільній власності її та відповідачки [PERSON] , однак вона з вини відповідачки не може зайти до своєї частини будинку та виконувати будь-які будівельно-ремонтні роботи, оскільки земельна ділянка по [ADDRESS] огороджена, вхідна хвіртка зачинена та не вирішено питання щодо її права на земельну ділянку та поділу її в натурі. На підставі договору дарування незавершеного будівництвом житлового будинку від 16.12.2008 року, до [PERSON] перейшло право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0500 га, кадастровий номер 7310136300:16:002:1040. Відповідно до ст.120 ЗК України, при переході права власності на будівлю і споруду до декількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі. Оскільки за нею рішенням суду від 03.03.2015 року визнано право власності на 25/100 частин житлового будинку по [ADDRESS] , тому вона має право і на 25/100 частин земельної ділянки по [ADDRESS] , оскільки дана земельна ділянка передавалася у власність саме для обслуговування та будівництва житлового будинку та господарських будівель та споруд. Загальна площа земельної ділянки по [ADDRESS] згідно її фактичного користування становить 0,1123 га, в тому числі: 0,0500 га передано у власність [PERSON] для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, 0,0623 га (0,0383 га + 0,0240 га) передано у тимчасове користування [PERSON] . Висновком №231 судової інженерно-технічної експертизи, складеної 30 квітня - 19 червня 2020 року, експертом пропонується два можливі варіанти поділу (виділу 25/100 та 75/100) земельних ділянок. А тому просила визнати за нею право власності на 25/100 часток земельної ділянки [ADDRESS] , як власниці 25/100 часток житлового будинку [ADDRESS] (державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЧВ №024877, кадастровий номер 7310136300:16:002:1040); поділити земельну ділянку по [ADDRESS] площею 0,1123 га між співвласниками житлового будинку, шляхом виділення у її власність, користування та розпорядження частку зазначеної земельної ділянки відповідно до висновку судової інженерно-технічної експертизи №231, проведеної СП «Західно-Український експертно-консультативний центр» 30 квітня - 19 червня 2020 року, 2 варіант виділу: - залишити у спільній сумісній власності співвласників житлового будинку її та [PERSON] земельну ділянку під житловим будинком та на відстань 1,0 м. від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку площею S-0,0188 га, з наступними розмірами по периметру: 9,20мп; 12,67мп; 5,01мп; 1,49мп; 4,68мп; 1,47мп; 3,61мп; 0,75мп; 2,04мп; 0,50мп; 0,38мп; 1,28мп; 6,28мп; 1,33мп; 0,55мп; 0,26мп; 2,53мп; 4,39мп; - у приватну власність її як власника 25/100 будинку [ADDRESS] виділити в натурі земельну ділянку площею S-0,0078 га з наступними розмірами по периметру: 4,55мп; 4,39мп; 2,53мп; 0,26мп; 0,55мп; 1,33мп; 6,28мп; 1,28мп; 0,38мп; 0,50мп; 2,04мп; 4,00мп; 15,95мп; 2,70мп; 3,84мп; 3,80мп; - у приватну власність власнику 75/100 будинку [ADDRESS] [PERSON] виділити в натурі земельну ділянку площею S-0,0234 га з наступними розмірами по периметру: 10,00мп; 25,74мп; 18,65мп; 10,53мп; 4,00мп; 0,75мп; 3,61мп; 1,47мп; 4,68мп; 1,49мп; 5,01мп; 12,67мп; 9,20мп; 4,55мп; - у користування її як власника 25/100 будинку [ADDRESS] виділити земельну ділянку площею S-0,0148га з розмірами по периметру: 15,95мп; 8,67мп; 15,50мп; 2,51мп; 5,29мп; 2,50мп, а також площею S-0,0008 га з розмірами по периметру: 1,34мп; 5,79мп; 1,50мп; 5,75мп; - у користування власника 75/100 будинку [ADDRESS] [PERSON] виділити земельну ділянку площею S-0,0092 га з розмірами по периметру: 8,67мп; 10,53мп; 8,70мп; 9,21мп; 1,01мп; 0,39мп, а також площею S-0,0375 га з розмірами по периметру: 6,92мп; 5,75мп; 1,50мп; 5,79мп; 6,93мп; 24,75мп; 15,19мп; 25,74мп. Стягнути з відповідачки [PERSON] на її користь понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1612,79 грн. та вартість проведеної експертизи в сумі 10850 грн. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю та просила його задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві, у відповіді на відзив та у письмових поясненнях. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали та просили відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у письмових поясненнях. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у запереченнях, відзиві на позов, у доповненнях до відзиву, у письмових поясненнях. Представник третьої особи Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явилась, надала суду клопотання, в якому просила розглянути справу в її відсутності та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Суд, заслухавши пояснення позивачки, відповідачів, представника відповідачки, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з відповідачем [PERSON] перебували з 24.11.2000 року в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17.02.2004 року (т.1 а.с.166). 08.09.1999 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку [ADDRESS] , процент готовності якого складав 62% (т.1 а.с.169). 31.11.2000 року позивачка із відповідачем [PERSON] уклали шлюбний контракт, згідно з яким будинок [ADDRESS] визнавався спільним майном. Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 01.10.2003 року будинок був розділений між [PERSON] та [PERSON] по 31/100 часток від 62% від незавершеного будівництвом будинку [ADDRESS] . Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18.06.2008 року (справа №2-434/08) за позивачкою [PERSON] визнано право власності на 22,5/100 незавершеного будівництвом жилого будинку [ADDRESS] (на час ухвалення рішення готовність будинковолодіння складала 76%). Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 10.09.2008 року рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18.06.2008 року в частині визнання за позивачкою права власності на 22,5/100 незавершеного будівництвом жилого будинку [ADDRESS] скасовано, в задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Ухвалою Верховного Суду України від 27.05.2009 року рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 10.09.2008 року в частині відмови в позові про визнання права власності на частину житлового будинку скасовано і в цій частині залишено в силі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18.06.2008 року. 16.12.2008 року (до постановлення ухвали Верховного Суду України від 27.05.2009 року) [PERSON] , незважаючи на наявність права власності лише на 22,5/100 частки в будинку, уклав договір дарування та подарував своєму сину [PERSON] увесь незавершений будівництвом будинок [ADDRESS] , порушивши права власності на частки в ньому [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, правонаступником є його мати відповідачка [PERSON] . Вказані обставини встановлені рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03.03.2015 року (т.1 а.с.11-16), яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 12.05.2015 року (т.1 а.с.17-22), яким частково задоволено позов [PERSON] про визнання договору дарування частково недійсним, визнання частково недійсним права на спадкове майно, виділення частки будинковолодіння, витребування частки майна. Відповідно до ч.4 ст.82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03.03.2015 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 12.05.2015 року, визнано частково недійсним договір дарування незавершеного будівництвом житлового будинку [ADDRESS] готовністю 76%, укладений 16.12.2008 року між [PERSON] та [PERSON] , в частині 25,0% незавершеного будівництвом житлового будинку [ADDRESS] готовністю 76%. Визнано частково недійсним право [PERSON] на спадкове майно - незавершений будівництвом житловий будинок [ADDRESS] готовністю 76% в частині 25,0% незавершеного будівництвом житлового будинку [ADDRESS] готовністю 76%. Поділено між [PERSON] та [PERSON] будинок [ADDRESS] шляхом виділення на користь [PERSON] та у власність [PERSON] частину будинку за варіантом №2 висновку судово-будівельно-технічної експертизи № 378 від 14.11.2014 року (табл. 4,5,6): 25/100 частин будинку [ADDRESS] вартістю 116425 грн., які складаються з: кімнати площею 9,8 кв.м., сходової клітки площею 5,2 кв.м., тамбура площею 1,7 кв.м., коридору площею 10,3 кв.м., комори площею 2,5 кв.м., кімнати площею 15,7 кв.м., кімнати площею 15,6 кв.м., а всього площею 60,8 кв.м. вартістю 106768 грн., а також підвал літ. ХІ площею 4,2 кв.м., підвал літ. ХІІ площею 12,9 кв.м., а всього площею 17,1 кв.м. вартістю 9656 грн. Запропоновано провести певні роботи для відокремлення приміщень будинку [ADDRESS] між співвласниками. Відповідно до Державного акту про право приватної власності на землю серії І-ЧВ №024877 (т.1 а.с.57), відповідачу [PERSON] на підставі рішення Чернівецького міськвиконкому Ради народних депутатів №308/8 від 18.04.2000 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0500 га по [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Також, у тимчасовому користуванні [PERSON] перебуває земельна ділянка по [ADDRESS] площею 0,0623 га (0,0383 га + 0,0240 га). Загальна площа земельної ділянки по [ADDRESS] згідно її фактичного користування становить 0,1123 га (0,0500 га + 0,0623 га). На підставі договору дарування незавершеного будівництвом житлового будинку від 16.12.2008 року (т.1 а.с.84), до [PERSON] перейшло право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0500 га, кадастровий номер 7310136300:16:002:1040, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених державним актом про право приватної власності на землю серії І-ЧВ №024877. Частиною першою статті 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. За змістом ч.1 ст.377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Частинами першою та другою статті 120 ЗК України передбачено, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Ухвалою від 14.03.2017 року по справі призначено судову землевпорядну експертизу (т.1 а.с.202-203). Відповідно до висновку №231 за результатами проведеної судової інженерно-технічної експертизи, складеної 30 квітня - 19 червня 2020 року (т.2 а.с.137-189), судовим експертом Ощипко О.О. пропонується два можливі варіанти поділу (виділу 25/100 та 75/100) земельних ділянок. Позивачка [PERSON] бажає поділити земельну ділянку по [ADDRESS] площею 0,1123 га між співвласниками житлового будинку, шляхом виділення у її власність, користування та розпорядження частку зазначеної земельної ділянки згідно 2 варіанту виділу по висновку експерта, зокрема: - залишити у спільній сумісній власності співвласників житлового будинку [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку під житловим будинком та на відстань 1,0 м. від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку площею S-0,0188 га, з наступними розмірами по периметру: 9,20мп; 12,67мп; 5,01мп; 1,49мп; 4,68мп; 1,47мп; 3,61мп; 0,75мп; 2,04мп; 0,50мп; 0,38мп; 1,28мп; 6,28мп; 1,33мп; 0,55мп; 0,26мп; 2,53мп; 4,39мп; - у приватну власність власника [PERSON] 25/100 будинку [ADDRESS] виділити в натурі земельну ділянку площею S-0,0078 га з наступними розмірами по периметру: 4,55мп; 4,39мп; 2,53мп; 0,26мп; 0,55мп; 1,33мп; 6,28мп; 1,28мп; 0,38мп; 0,50мп; 2,04мп; 4,00мп; 15,95мп; 2,70мп; 3,84мп; 3,80мп; - у приватну власність власнику 75/100 будинку [ADDRESS] [PERSON] виділити в натурі земельну ділянку площею S-0,0234 га з наступними розмірами по периметру: 10,00мп; 25,74мп; 18,65мп; 10,53мп; 4,00мп; 0,75мп; 3,61мп; 1,47мп; 4,68мп; 1,49мп; 5,01мп; 12,67мп; 9,20мп; 4,55мп; - у користування власника [PERSON] 25/100 будинку [ADDRESS] виділити земельну ділянку площею S-0,0148га з розмірами по периметру: 15,95мп; 8,67мп; 15,50мп; 2,51мп; 5,29мп; 2,50мп, а також площею S-0,0008 га з розмірами по периметру: 1,34мп; 5,79мп; 1,50мп; 5,75мп; - у користування власника 75/100 будинку [ADDRESS] [PERSON] виділити земельну ділянку площею S-0,0092 га з розмірами по периметру: 8,67мп; 10,53мп; 8,70мп; 9,21мп; 1,01мп; 0,39мп, а також площею S-0,0375 га з розмірами по периметру: 6,92мп; 5,75мп; 1,50мп; 5,79мп; 6,93мп; 24,75мп; 15,19мп; 25,74мп. Відповідно до ситуаційного плану взаємного розташування земельних ділянок у користуванні та у власності по [ADDRESS] (т.2 а.с.162), житлові будинки та господарські будівлі розташовані на території земельних ділянок, зокрема кам`яні житлові (2КЖ) та частина кам`яних не житлових (КН) на території земельної ділянки площею 0,0500 га, яка за договором дарування належала [PERSON] (правонаступником якого є відповідачка [PERSON] ). Також, частина кам`яних не житлових (КН) та вигрібна яма розташовані на земельній ділянці, яка перебуває у користуванні відповідача [PERSON] . Допитана в судовому засіданні експерт [PERSON] підтвердила висновок експертизи та пояснила, що вигрібну яму вона не перевіряла та не досліджувала, а зробила висновок про її наявність зі слів позивачки. Про наявність вигрібної ями зазначає і відповідач [PERSON] у своїх письмових запереченнях, поданих до суду 26.01.2017 року (т.1 а.с.159зв.), зокрема, що на площі 0,0500 га, яка виділена для будівництва та обслуговування будинку розташовано будинок, гараж, сарай, теплиця, вигрібна яма. Як вбачається з проекту розподілу (2 варіант виділу) висновку експерта (т.2 а.с.164), в`їзд на територію до будинку та до гаража при даному варіанті виділу буде здійснюватися через земельну ділянку, яка експертом пропонується для надання у власність власника 25/100 будинку, тобто [PERSON] (позначено синім кольором без пунктиру 3,84). В даному випадку відповідачка [PERSON] не зможе заїжджати та заходити на територію до будинку та до гаража, а для влаштування нового заїзду на територію вона понесе матеріальні витрати. Крім того, вхід в підвал будинку здійснюється через гараж, вхід до якого буде на території позивачки [PERSON] , що позбавить відповідачку [PERSON] користуватися підвалом. Також, у висновку експерта здійснено розподіл земельної ділянки, яка надана в користування відповідачу [PERSON] та яка не належить на праві власності ні відповідачу [PERSON] ні відповідачці [PERSON] , а належить Чернівецькій міській раді. Суд вважає, що при 2 варіанті виділу, який просить застосувати позивачка [PERSON] , будуть порушені права відповідачки [PERSON] , оскільки вона понесе матеріальні витрати, та будуть порушені права відповідача [PERSON] щодо земельної ділянки, яка надана йому в користування та власником якої він не являється, а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині необхідно відмовити. Крім того, необхідно зазначити і про неможливість вирішення питання про виділення відповідачці [PERSON] у власність та у користування частини земельної ділянки пропорційно до її частки в будинку, оскільки такі позовні вимоги відповідачкою [PERSON] у визначеному законом порядку до суду не заявлялися, зустрічний позов відповідачкою не подавався. Також, у висновку №231 судової інженерно-технічної експертизи (т.2 а.с.152) зазначено, що спеціаліст (оцінювач) [PERSON] визначив ринкову вартість земельної ділянки по [ADDRESS] , яка знаходиться у власності площею 0,0500 га, однак у висновку відсутні дані про те, що вказаний спеціаліст (оцінювач) попереджався про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку по ст.384 КК України, а тому суд не може приймати до уваги визначену у висновку ринкову вартість земельної ділянки. Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч.1 та ч.2 ст.51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Відповідно до ч.3 ст.51 ЦПК України, після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Отже, чинним законодавством України встановлено, що заміна неналежного відповідача належним та залучення до участі в справі співвідповідача може відбутися тіль\-ки за ініціативою позивача, а тому суд позбавлений можливості за своєю ініціативою проводити заміну неналежного відповідача та залучати до участі в справі співвідповідача. Як встановлено в судовому засіданні, предметом спору є земельна ділянка по [ADDRESS] , 0,0500 га якої належить відповідачці [PERSON] та частина якої 0,0623 га (0,0383 га + 0,0240 га) перебуває у користуванні відповідача [PERSON] та належить Чернівецькій міській раді, однак відповідачами по справі зазначено лише [PERSON] та [PERSON] , а власник частини земельної ділянки - Чернівецька міська рада відсутня. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Аналогічна позиція викладена в пункті 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі №523/9076/16-ц. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов пред`явлено не до всіх належних відповідачів, позивачкою в судовому засіданні не заявлялося клопотання про залучення інших співвідповідачів, а суд позбавлений можливості за власною ініціативою проводити вказані дії, а тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, то відповідно до ст.141 ЦПК України не підлягають стягненню і понесені судові витрати по сплаті судового збору та витрати по проведеній експертизі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed