Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами: погребом, сараєм, сараєм, огорожею, що розташований по вул. Леніна, 68 в с. Маяки Біляївського району Одеської області у порядку спадкування за заповітом після смерті сестри [PERSON], померлої 23 липня 2014 року. Свої вимоги мотивує тим, що 23 липня 2014 року померла її сестра [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами: погребом, сараєм, сараєм, огорожею, що розташований по вул. Леніна, 68 в с. Маяки Біляївського району Одеської області. 27 вересня 2004 року на її імя був складений заповіт, згідно якого сестра заповідала вказаний житловий будинок. Після смерті сестри вона як спадкоємець за заповітом звернулася до Біляївської державної нотаріальної контори для оформлення права на спадщину, але їй було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду, так як правовстановлюючий документ на вказаний житловий будинок не відповідає вимогам чинного законодавства. У звязку з викладеним вона звернулася з позовом до суду. До судового засідання представник позивачки не зявився, але подав заяву, в якій наполягав на задоволенні позовних вимог, просив справу розглянути у його відсутність. Представник Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області до судового засідання не зявився, але надіслав заяву, в якій вказав, що позовну заяву визнає в повному обсязі і просить справу розглянути без його участі. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 23 липня 2014 року померла [PERSON] сестра позивачки, згідно свідоцтва про смерть (а.с. 14). Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами: погребом, сараєм, сараєм, огорожею, що розташований по вул. Леніна, 68 в с. Маяки Біляївського району Одеської області, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом та свідоцтво про право власності від 06 жовтня 1998 року (а.с. 12, 13). 27 вересня 2004 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла своїй сестрі [PERSON] усе своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, на що вона за законом матиме право і що буде належати їй на день смерті, що посвідчений секретарем виконавчого комітету Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 154 (а.с. 10). Таким чином, відповідно до заповіту від 27 вересня 2004 року, який не змінений і не відмінений, позивачка є спадкоємцем майна [PERSON], згідно ст. 1223 ЦК України. Статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивачка у встановлений законом строк звернулася до Біляївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а тому є такою, що прийняла спадщину. Але державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і рекомендовано звернутися до суду, так як правовстановлюючий документ на вказаний житловий будинок не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме: вказана в ньому площа житлового будинку та надвірні споруди не відповідають наявним відомостям технічної інвентаризації щодо цього житлового будинку (а.с. 5). Відповідно до довідки № 16/6 від 27.01.2015 року виданої ПП «Одеське БТІ», при проведенні інвентаризації за адресою: с. Маяки Біляївського району Одеської області по вул. Леніна, 68 було встановлено, що самочинного будівництва не виявлено і нерухоме майно складається з: житлового будинку загальною площею 78,1 кв.м., з якої житлова 39,7 кв.м., погребу, сараю, сараю та огорожі (а.с. 6). Згідно технічного паспорту на вказаний житловий будинок, виготовленого 27.01.2015 року ПП «Одеське БТІ», реконструкція житлового будинку була проведена в 1978 році, надвірні споруди: погріб, сарай, сарай, огорожа були побудовані в 1976-1979 роках (а.с. 7-9). Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7\~«Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки право [PERSON] на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами на момент її смерті ніким не оспорюється, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити і визнати за позивачкою право власності у порядку спадкування за заповітом на житловий будинок.

Outcome: approved