Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права на спільне майно. Мотивує тим, що з відповідачем перебувала в шлюбі з 1985 року по 1999 рік. За час перебування в шлюбі ними був збудований житловий будинок по [ADDRESS]. Будинок введений в експлуатацію , але не зареєстрований в встановленому законом порядку. Після того, як 22.11.1999 року шлюб між ними був розірваний, [PERSON] забрав з будинку всі свої речі і в будинку до теперішнього часу не проживає. В грудні 1999 року відповідач одружився з другою жінкою, з якою придбав будинок по [ADDRESS]. Вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням отримати свідоцтво про право власності на будинок по [ADDRESS] і поділити спільне майно, але відповідач не реагує на її прохання. Вона вважає, що має право на 1/2 частки даного будинку і на реєстрацію за собою 1/2 частини будинку. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позов і просять його задоволити, в судовому засіданні уточнили позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлений. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача та представника позивача суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно п.1 ст.69 СК України чоловік і жінка мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно п.1 ст.70 ЦК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Встановлено, що сторони знаходились в шлюбі з 12.10.1985 року по 22.11.1999 року. В судовому засіданні встановлено , що в період шлюбу відповідачу 21.11.1990 року був наданий дозвіл на виконання будівельних робіт по будівництву жилого будинку з надвірними будівлями на присадибній ділянці [ADDRESS] на підставі рішення виконкому Олександрійської міської ради від 25 жовтня 1990 року № 355. Технічний паспорт на збудований будинок був виготовлений 20.07.1995 року. Згідно рішення №678 від 7.10.1999 року виконавчого комітету Олександрійської міської ради затверджено акт приймальної комісії від 28 вересня 1999 року на двоповерховий , одноквартирний , трикімнатний будинок з надвірними будівлями , які збудовані [PERSON] по [ADDRESS]. Таким чином, в період шлюбу сторонами був збудований та прийнятий в експлуатацію житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS]. Даний будинок є спільним майном подружжя [PERSON], сторін по справі. Але після прийняття будинку в експлуатацію сторони 22.11.1999 року розірвали шлюб і почали проживати окремо. Позивачка залишилася проживати в даному будинку, зареєстрована в даному будинку з 30.06.1998 року. Будинок не зареєстрований у встановленому законом порядку. Позивачка неодноразово зверталася до відповідача з проханням зареєструвати будинок і розділити його між ними. Але відповідач не реагує на дані прохання. Права позивачки в зв'язку з цим порушуються, вона не може зареєструвати за собою право власності на будинок. При зверненні в реєстраційну службу Олександрійського міськрайонного управління юстиції з питання реєстрації права власності на даний будинок , отримала відмову, так як з наданих нею документів неможливо встановити її право власності на даний будинок, про що свідчить лист-відмова № 034-06/266 від 9.12.2013 року. Оскільки позивачка в іншій спосіб, крім звернутися з позовом до суду про визнання за нею права на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] , захистити своє порушене право не може, то позов підлягає задоволенню. Суд вважає, що позивачка має право на1/2 частину даного будинку і на реєстрацію за собою 1/2 частини будинку з надвірними будівлями.

Outcome: approved