Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. 04 вересня 2008 року мати склала заповіт, яким заповіла позивачці земельну ділянку, розташовану на території Старосільської сільської ради Саратського району Одеської області. Після її смерті відкрилася спадщина на вказане спадкове майно. У встановлений законом строк для прийняття спадщини позивачка подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку нотаріус відмовив через відсутність правовстановлюючих документів, які б підтвердили право власності покійної на вказане спадкове майно. Позивачка просила визнати за нею право власності у порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку покійної [PERSON], яка належала їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Під час розгляду справи позивачка підтримала свій позов, просила його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.ст. 1217,1261, 1268, 1269 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно копії паспорту, копії свідоцтва про народження, рішення Саратського районного суду Одеської області від 23 березня 2015 року, яке набрало законної сили позивачка [PERSON] є донькою [PERSON] (а.с. 6-10). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть [PERSON], мати позивачки померла [INFO] року в селі Старосілля Саратського району Одеської області (а.с. 11). Відповідно до копії заповіту, посвідченого секретарем Старосільської сільської ради Саратського району Одеської області, 04 вересня 2008 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла [PERSON] земельну ділянку [NUMBER] масив 21, площею 1,97 га. Заповіт зареєстрований у спадковому реєстрі, на день смерті спадкодаця є чинним (а.с. 12). Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] [PERSON] була власником земельної ділянки [NUMBER], площею 1,97 га, масив 21, що розташована на території Старосільської сільської ради Саратського району Одеської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 14). Спадкова справа щодо майна [PERSON] відкрита державним нотаріусом Саратської районної державної нотаріальної контори Одеської області за заявою про прийняття спадщини за заповітом, яка надійшла від [PERSON], [PERSON] (а.с. 43-85). Нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку спадкодаця [PERSON] (а.с. 13). Судом встановлено, що позивачка як спадкоємець за заповітом не відмовлялась від прийняття спадщини після смерті матері, своєчасно подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, де була відкрита спадкова справа. [PERSON] не отримала свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку покійної матері з поважних причин, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за позивачкою слід визнати право власності у порядку спадкування на вказане спадкове майно.

Outcome: approved