Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою у якій прохає суд стягнути з відповідача на її користь грошові кошти у розмірі 244\~483 грн. 55 коп. та судові витрати за сплату судового збору у розмірі 2 996 грн. 03 коп. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 08.06.2015 року між нею та відповідачем фактично був укладений договір позики, за яким відповідач отримав у борг грошові кошти у розмірі 9 000 доларів США та 700 євро зі строком сплати 12 місяців. Відповідач взяті на себе зобовязання в добровільному порядку не виконує, у звязку з чим за ним станом на 08.06.2016 р. мається заборгованість у розмірі 9 000 доларів США та 700 євро, що в гривневому еквіваленті на час подачі позовної заяви складає 244\~483 грн. 55 коп. Представник позивачки- Піддубняк М.С. в судове засідання зявилася, позовні вимоги підтримала в повному обсязі посилаючись на підстави зазначені в позовній заяві, прохала вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання зявився, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 08.06.2015 року [PERSON] отримав в борг від [PERSON] грошові кошти у розмірі 9 000, 00 доларів США та 700 євро зі строком повернення боргу до 08.06.2016 року. Факт отримання грошових коштів не заперечується відповідачем та підтверджується письмовою розпискою. Договором є домовленість двох або більше сторін спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ст. 626 ЦК України). Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли усіх істотних умов договору (ст. 638 ЦК України). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості (ч. 2 ст. 1047 ЦК України). Відповідно до правової позицією, викладеною Верховним Судом України у постанові по справі 6-63цс 13 від 18 вересня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджує як його укладення так і умови договору, а також засвідчує отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Як було зазначено вище, на підтвердження надання та отримання [PERSON] грошових коштів в борг позивачка надала суду письмову розписку від 08.06.2015 року, у звязку з чим, суд приходить до висновку про існування між сторонами правовідносин строкової позики. В судовому засіданні було встановлено, оскільки не спростовано відповідачем, що станом на 04.10.2016 рік відповідач грошові кошти за договором позики не повернув, у звязку з чим за ним мається заборгованість у розмірі 9 000, 00 доларів США, що в гривневому еквіваленті, відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 08.06.2016 р. складає у розмірі 244\~483 грн. 55 коп. та 700 євро, що в гривневому еквіваленті, відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 08.06.2016 р. складає у розмірі 19\~828 грн. 55 коп. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичної чи юридичної особи, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір ( ст. 60 ЦПК України). Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню ( ч.1 ст.61 ЦПК України). Враховуючи вищезазначене, те, що відповідач в добровільному порядку грошові кошти взяті в борг за договором позики від 08.06.2015 року не повертає, а також те, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за необхідним позовні вимоги [PERSON] задоволенити в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення судовий збір на користь позивачки у розмірі 2996 грн. 03 коп.

Outcome: approved