Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дружини. На підставу\~своїх вимог\~спирається на\~те,\~що з 03.11.2017 року позивачка перебувала з відповідачем у шлюбі. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Буцької селищної ради Маньківського району, Черкаської області, про що складено відповідний актовий запис № 6. 12.06.2018 року позивачка народила дочку [PERSON], батьком якої є відповідач. З початку укладення шлюбу і по даний час позивачка з відповідачем не проживає. Надавати матеріальну допомогу на утримання дружини відповідач добровільно не бажає. В даний час позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьохрічного віку у відповідності до ст. 94 СК України має право на отримання матеріальної допомоги від чоловіка, яку він може надавати, що і змусило позивачку звернутись з відповідним позовом до суду. Позивачка до суду не зявилася, але надала суду письмову заяву, згідно якої позов підтримала та просила справу слухати в її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав суду письмову заяву, в якій просив справу слухати в його відсутності та не заперечував проти задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. У звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задоволити, згідно вимог ст. ст. 75, 80, 84 СК України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що з 03.11.2017 року позивачка перебувала з відповідачем у шлюбі. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Буцької селищної ради Маньківського району, Черкаської області, про що складено відповідний актовий запис № 6. 12.06.2018 року позивачка народила дочку [PERSON], батьком якої є відповідач. З початку укладення шлюбу і по даний час позивачка з відповідачем не проживає. Надавати матеріальну допомогу на утримання дружини відповідач добровільно не бажає. В даний час позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьохрічного віку. Відповідно до ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу, тому позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Судові витрати, відповідно до ст. 141 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved