Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просить: -припинити в неї та у [PERSON] , який помер [INFO] право спільної часткової власності на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . -в порядку поділу майна виділити їй в натурі в окремий об`єкт нерухомості 52/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , та складається з: житлового будинку під літ. «А» з прибудовою під літ. «а», загальною площею - 63,0 кв.м., житловою площею - 28, 2 кв. м., що включають приміщень: 1 - веранди площею 11,5 кв.м., 2- коридору площею 6,4 кв.м., 3 - житлова площею 28,2 кв.м., 4 - кухня площею 13,1 кв.м., 5 - санвузол площею 3,8 кв.м., а також погріб з шийкою під літ. « Е», госпблок під літ. «Є», оглядова яма під літ «Є під», колонка питна -IV, колодязі інженерних мереж- V, каналізаційна споруда - VI, вимощення - VII, огорожа № 9, 10, ворота з хвірткою №8 та визнати за нею право власності на вказану квартиру [ADDRESS] . Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачами не досягнуто згоди про порядок володіння та користування спільним житловим будинком [ADDRESS] . Представник позивачки подала до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення. Ухвалою судового засідання від 20 січня 2021 року відповідача Демидівську сільську раду Вишгородського району Київської області замінено на її правонаступника - Димерську селищну ради Вишгородського району Київської області. Представник відповідача подав заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідача [PERSON] та [PERSON] подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали в повному обсязі та проти задоволення позову не заперечили. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як убачається з матеріалів справи, позивачці на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 грудня 2014 року належить 52/100 частини житлового будинку [ADDRESS] . Інші 48/100 частин вказаного житлового будинку на підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області від 31 травня 2001 року належала [PERSON] . Вказаним рішенням суду встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті батька [PERSON] і визнано за ним право власності на 48/100 частину будинку [ADDRESS] . В порядку розподілу будинку виділено в користування [PERSON] приміщення 1-1 - 11,5 кв. м - 2049 грн., приміщення 1-10 - 3,8 кв. м - 647 грн., приміщення 1-9 - 6,4 кв. м - 2283 грн., приміщення 1-8 - 13,1 кв. м - 4673 грн., приміщення 1-7 - 28,2 кв. м - 10060 грн., ганок з козирком 279 грн., туалет «Г» - 344 грн., Ѕ частину огорожі - 646 грн., а всього на суму 21011 грн., що складає 52/100 частини будинку і визнано право власності на 52/100 частини будинку. Виділено [PERSON] в користування приміщення 1-2-7,1 кв. м - 1265 грн., приміщення 1-3 - 3, 2 кв. м - 570 грн., приміщення 1-4 - 11,9 кв. м - 4246 грн., приміщення 1-5 - 11,5 кв. м - 4103 грн., приміщення 1-6 - 9,4 кв. м - 3353 грн., сарай «Б» - 2069 грн., погріб під сараєм 819 грн., водопровід - 498 грн., 1/2 частина огорожі - 646 грн., теплиця «В» - 1618 грн., на суму 19184 грн., що складає 48/100 частини будинку. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 912 грн. різниці в долях. Зобов`язано [PERSON] побудувати окремий вихід з приміщення 1-4. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 600 грн. для будівництва окремого виходу. [INFO] [PERSON] помер, що вбачається із свідоцтва серії [NUMBER] від 15 травня 2017 року. Як вбачається з матеріалів спадкової справи №263/2017 після майна померлого [INFO] [PERSON] спадкоємцями останнього стали його діти [PERSON] та [PERSON] , які у встановлений ст. 1270 ЦК України строк подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Всупереч ст. 1297 ЦК України спадщину не оформили та свідоцтво про право на спадщину на частину успадкованого ними будинку не отримали. Позивачка також є власником земельної ділянки загальною площею 0,0677 га, кадастровий номер 3221882401:20:004:0156, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, індексний номер 43983737 виданим реєстраційною службою Вишгородського районного управління юстиції Київської області від 16 вересня 2015 року. Як вбачається із технічного паспорту, матеріалів інвентаризаційної справи будинок [ADDRESS] з прибудовою під літ. «а» складається з наступних приміщень: квартира [ADDRESS] : 1 - веранди площею 11,5 кв.м., 2- коридору площею 6,4 кв.м., 3 - житлова площею 28,2 кв.м., 4 - кухня площею 13,1 кв.м., 5 - санвузол площею 3,8 кв.м (всього по квартирі [ADDRESS] - 63 кв.м) та квартира №2: 1 - житлова площею 11,5 кв.м., 2 - житлова площею 12,2 кв.м., 3- житлова площею 9,4 кв.м., 4 - кухня площею 7,1 кв.м., 5 - санвузол площею 3,2 кв.м. (всього по квартирі [ADDRESS] - 43,8 кв.м). З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №31068774 від 16 грудня 2014 року, вбачається що, надвірні споруди складаються з погребу з шийкою під літ «під Б», сараю під літ. «Б», убиральні під літ. «Д», погребу з шийкою під літ. «Е», оглядової ями гаража під літ. «Єпід», колодязя інженерних мереж - V, каналізаційної споруди -VI, І, вимощення - VIІ, колонки питної - IV, огорожі №№ 10, 3, 6, 9, воріт №№ 2,8, хвіртки №7. Рішенням Демидівської сільської ради Вишгородського району Київської області №583-16- VI від 15 січня 2015 року, 52/100 частині будинку [PERSON] присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] . Як вбачається з листа Демидівської сільської ради Вишгородського району Київської області №294 від 08 липня 2020 року відповідно до записів погосподарської книги №4 на 2016-2020 року сільської ради будинок [ADDRESS] обліковується за [PERSON] та [PERSON] . Згідно висновку Асоціації «АВІСТОР-БУД» №1923 від 07 серпня 2020 року за технічними показниками житловий будинок [ADDRESS] може бути поділено на два окремі житлові будинки, які є відокремленими та мають окремі входи. Зокрема на квартиру [ADDRESS] , загальною площею - 63,0 м2, житловою площею - 28,2 м2, яка складається з будинку садибного типу (житловий будинок) підліт. «А» з прибудовою під літ. «а», до якого входять такі приміщення: 1 - веранда площею 1 1,5 кв.м., 2 - коридор площею 6,4 кв.м., З - житлова площею 28,2 кв.м., 4 - кухня площею 13,1 кв.м., 5 - санвузол площею 3,8 кв.м., а також погріб з шийкою під літ. «В», госпблок під літ. «Є»: оглядова яма під літ. «Єпід». колонка питна - IV, колодязі інженерних мереж - V, каналізаційна споруда - VI, вимощення - VII, огорожа № № 9, 10, ворота з хвірткою № 8. Та квартиру [ADDRESS] , загальною площею - 43,8 м2, житловою площею - 33,5 м2, яка складається з будинку садибного типу (житловий будинок) підліт. «А», до якого входять такі приміщення: 1 - житлова площею 11,5 кв.м., 2 - житлова площею 12,2 кв.м., 3- житлова площею 9,4 кв.м., 4 - кухня площею 7,1 кв.м., 5 - санвузол площею 3,2 кв.м., а також погріб з шийкою підліт, «під Б», сарай підліт. «Б», огорожа №№ 3, б, ворота №2. Як встановлено зі справи, позивачка фактично користується вказаними приміщеннями квартири [ADDRESS] спірного будинку, до якої проведено відповідні комунікації. Вказана частина будинку має окремий вхід. Спорів між співвласниками про порядок користування житловим будинком не виникало. Тобто вказана квартира є ізольованим з технічної точки зору приміщенням в розумінні вимог ст. 181 ЦК України. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відтак, не дивлячись на те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину не зверталися й таке свідоцтво їй не видавалося, спадкове майно після смерті [INFO] [PERSON] належить їм з часу відкриття спадщини згідно вимог ст. 1268 ЦК України. Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до вимог ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю . Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно роз`яснень даних у п.п. 6, 7 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», поділ жилого будинку можливий за умови, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру), яка відповідає розміру їх часток у праві власності, а також за наявності технічної можливості переобладнання приміщення в ізольовані квартири. Враховуючи фактичний порядок користування спірним житловим будинком, який склався між співвласниками, суд погоджується з висновком Асоціації «АВІСТОР-БУД» щодо технічної можливості виділу в натурі 58/100 частини з житлового будинку, а саме квартири [ADDRESS] . Згідно зазначеного висновку позивачці слід виділити квартиру [ADDRESS] , яка складається з наступних приміщень: будинку садибного типу (житловий будинок) підліт. «А» з прибудовою під літ. «а», до якого входять: 1 - веранда площею 1 1,5 кв.м., 2 - коридор площею 6,4 кв.м., З - житлова площею 28,2 кв.м., 4 - кухня площею 13,1 кв.м., 5 - санвузол площею 3,8 кв.м., а також погріб з шийкою під літ. «В», госпблок під літ. «Є»: оглядова яма під літ. «Єпід». колонка питна - IV, колодязі інженерних мереж - V, каналізаційна споруда - VI, вимощення - VII, огорожа № № 9, 10, ворота з хвірткою № 8. Вказані приміщення є ізольованими від приміщень інших співвласників, мають окремий вихід та окрему систему життєзабезпечення, щовідповідає порядку користування приміщеннями, який склався між співвласниками дотепер. Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності для співвласника, який здійснив такий виділ припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу. Згідно вимог ч. 2 ст. 367 ЦК України спільна часткова власність внаслідок такого поділу припиняється і сторони стають власниками самостійних об`єктів права власності - двох окремих житлових будинків. У той же час, як вбачається з схематичного плану земельної ділянки садового/житлового будинку [ADDRESS] від 04 листопада 2014 року та довідки на нерухоме майно КП «Вишгородське бюро технічної інвентаризації» №958 від 26 листопада 2014 року госпблок під літерою «Є» збудовано самочинно та відсутні дані про прийняття його в експлуатацію. Згідно роз`яснень даних в п. 3, 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», право власності у порядку, передбаченому частиною третьою статті 376 ЦК, може бути визнано лише на новозбудоване нерухоме майно або нерухоме майно, яке створено у зв`язку зі знесенням попередньої будівлі та відповідно до будівельних норм і правил є завершеним будівництвом. Визнання права власності на незавершений об`єкт самочинного будівництва не допускається, оскільки це суперечить змісту як частини третьої статті 376, так і статті 331 ЦК. Право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Це майно не є об`єктом права власності, воно не може бути предметом поділу та встановлення порядку користування в судовому порядку; на нього не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, у тому числі продаж його з прилюдних торгів. Аналіз положень статті 331 ЦК України у системному зв`язку з нормами статей 177-179, 182 цього кодексу, частини третьої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дає підстави для висновку про те, що право власності на новостворене нерухоме майно як об`єкт цивільних прав виникає з моменту його державної реєстрації. Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до статті 18 Закону України «Про основи містобудування» реалізація містобудівної документації полягає у впровадженні рішень відповідних органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування при плануванні відповідних територій, комплексній забудові та реконструкції населених пунктів, проектуванні та будівництві об`єктів житлово-цивільного і виробничого призначення, систем транспортного та інженерного забезпечення, впорядкуванні і благоустрої територій. Закінчені будівництвом об`єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку об`єктів забороняється. За положеннями пункту 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461, прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до І-ІІІ категорії складності, та об`єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Отже, державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку. Визнання ж права власності на об`єкт незавершеного будівництва, не прийнятого до експлуатації, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено (правовий висновок викладений у постанові ВП Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі №200/22329/14-ц). Відтак, в задоволенні позову в частині виділення [PERSON] в натурі госпблоку під літерою «Є» та визнання права власності на нього слід відмовити. Не встановлено в суді й підстав для задоволення позову в частині припинення у [PERSON] , який помер [INFO] , права право спільної часткової власності нажитловий будинок [ADDRESS] , що вимогами ст. 364 ЦК України не передбачено та для захисту прав позивачки не потребується, оскільки в такому випадку право спільної часткової власності припиняється згідно ст. 364 ЦК України для співвласника, який здійснив такий виділ і в цій частині позов слід задовольнити. На підставі викладеного позовна заява є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial