overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка з березня 2000 року не мешкає в квартирі, де продовжує бути зареєстрована, за адресою: [ADDRESS]. Відповідачка донька позивачки добровільно забрала свої речі з квартири та виїхала в Ізраїль, де отримала громадянство цієї країни та постійно мешкає, тому просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач, повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, надавши суду нотаріально завірену заяву про визнання позовних вимог та про розгляд справи без її участі. Згідно цієї заяви, вона добровільно виїхала з квартири за адресою: [ADDRESS] та має постійне місце проживання на території Ізраїлю (а.с15). Суд заслухавши пояснення позивача, покази свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що спірна квартира за адресою: [ADDRESS] не приватизована, в ній зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.14). Як встановлено в судовому засіданні, відповідач з березня 2000 року і до теперішнього часу не проживає у спірному житловому приміщенні, комунальні послуги не сплачує, але не знімається з реєстрації за місцем проживання, відповідачка добровільно залишила дане житлове приміщення у звязку із виїздом на постійне проживання до Ізраїлю, забрала свої речі та виїхала. Вказані факти знайшли підтвердження в судовому засіданні, згідно з поясненнями позивача та показами свідка. Докази, які б свідчили про наявність поважних причин не проживання відповідача в житловому приміщенні, у матеріалах справи відсутні. Таким чином, судом встановлений факт не проживання відповідача в спірному приміщенні більше року без поважних причин. Відповідно до ст. 167 ЖК УРСР у разі вибуття членів сімї наймача на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті член сімї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї без поважних причин право на користування жилим приміщенням зберігається за ним протягом шести місяців. Суд дійшов висновку, що вимоги позивачів про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовані і знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду, мотивуючи свої вимоги тим, що в квартирі [ADDRESS] постійно зареєстровані, крім неї та її чоловіка, її племінниця - [PERSON] та син її чоловіка - [PERSON], які протягом тривалого часу в ній не проживають, у часті в її утриманні не беруть, але продовжують бути зареєстровані за цією адресою. Відповідачка [PERSON] не мешкає в квартирі з 1990 р., а відповідач [PERSON] - з 2011 р. Тому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідачі, які повідомлялися належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Суд за згодою позивача вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що в квартирі [ADDRESS], постійно проживають позивачка [PERSON] та її чоловік [PERSON] Як вбачається з довідки з місця проживання, в цій квартирі також зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON] (а.с.8). Як встановлено в судовому засіданні з пояснень позивача та свідків [PERSON], [PERSON], відповідач [PERSON] не мешкає в квартирі з 1990 р., а відповідач [PERSON] - з 2011 р. оскільки виїхали до іншого постійного місця проживання, комунальні послуги не сплачують, але не знімаються з реєстрації за місцем проживання. Докази, які б свідчили про наявність поважних причин не проживання відповідачів в житловому приміщенні, у матеріалах справи відсутні. Таким чином, судом встановлений факт не проживання відповідачів в спірному приміщенні більш, ніж шість місяців без поважних причин. Відповідно до ст.. ст.. 71, 72 ЖК УРСР суд може визнати особу такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи без поважних причин понад шість місяців. Суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, обґрунтовані і знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, відповідачів необхідно визнати такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду, мотивуючи свої вимоги тим, що вона зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS]. Відповідач чоловік позивачки також зареєстрований у даній квартирі як член сімї наймача житла, але з 2008 року не проживає у спірному житловому приміщенні, комунальні послуги не сплачує та залишається там зареєстрованим. Тому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Представник позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач та представник третьої особи, повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили. Суд заслухавши пояснення представника позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що позивач постійно проживає та зареєстрована за адресою: [INFO], що підтверджується та довідкою з місця проживання. (а.с.6). Згідно з копіями квитанцій, позивач сплачує за користування комунальними послугами. (а.с.7,8). Як встановлено в судовому засіданні, відповідач з 2008 року і до теперішнього часу не проживає у спірному житловому приміщенні, комунальні послуги не сплачує, але не знімається з реєстрації за місцем проживання. Вказані факти знайшли підтвердження в судовому засіданні, згідно з поясненнями представника позивача та показами свідків [PERSON], [PERSON] Докази, які б свідчили про наявність поважних причин не проживання відповідача в житловому приміщенні, у матеріалах справи відсутні. Таким чином, судом встановлений факт не проживання відповідача в спірному приміщенні більш, ніж шість місяців без поважних причин. Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК УРСР суд може визнати особу такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи без поважних причин понад шість місяців. Суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, обґрунтовані і знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, відповідача необхідно визнати таким, що втратив право користування квартирою № 70 в будинку № 6 по вул. Черепіна в м. Суми.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду, мотивуючи це тим, що 01 червня 2014 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Цибулівською сільською радою Тростянецького району Вінницької області, актовий запис №3. Від сумісного життя мають одну дитину сина [PERSON], [INFO], який в даний час проживає з позивачкою. Позивачка зазначила, що подальше сумісне проживання з відповідачем та збереження шлюбу не можливе. Просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання сина, а тому позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Позивачка в судове засідання не зявилась, але письмовою заявою прохала слухати справу без її участі, позов підтримує повністю, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання також не зявився, однак був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивача суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи,суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 червня 2014 року Цибулівською сільською радою Тростянецького району Вінницької області, актовий запис №3 (а.с.6). Від сумісного життя мають одну дитину сина [PERSON], [INFO], який в даний час проживає з позивачкою (а.с.7-8). Спільне життя не склалось через відсутність між сторонами спільних поглядів на життя і взаєморозуміння, що призвело до розпаду сімї. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання сина. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб укладений між позивачкою та відповідачем розірвати, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини. Вказані правовідносини регулюються ст. ст.91, 198-201 СК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду, мотивуючи це тим, що 02 листопада 2002 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Іскрівською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області, актовий запис №04. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який в даний час проживає з позивачкою. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання сина, а тому позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу). Позивачка в судове засідання не з'явилась, але письмовою заявою прохала суд слухати справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з'явився, але письмовою заявою прохав суд слухати справу без його участі, з позовними вимогами згоден в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому що 02 листопада 2002 року Іскрівською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області (а.с.4). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.4), який в даний час проживає з позивачкою. Відповідач проживає окремо, добровільно не надає допомоги на утримання сина. Позивачка сама не в змозі утримувати сина у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду, мотивуючи це тим, що 04.09.2010 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №180 . Від шлюбу мають одну дитину: доньку [PERSON] , [INFO], яка в даний час проживає з позивачкою. Позивачка зазначила, що подальше сумісне проживання з [PERSON] та збереження шлюбу не можливе. Просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання доньки, також у зв'язку з тим, що позивачка в даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною та не в змозі самостійно утримувати себе та дитину, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини та на її утримання. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але письмовою заявою прохала суд розглядати справу без її участі, позов підтримує повністю, після розлучення прохала залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання також не з'явився, надав до суду заяву, в якій прохав суд розглядати справу без його участі, з позовом згоден в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №180, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7). Від шлюбу мають доньку : [PERSON] , [INFO] (а.с.8), яка в даний час проживає з позивачкою. Спільне життя не склалось через відсутність між сторонами спільних поглядів на життя і взаєморозуміння, що призвело до розпаду сім'ї. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини. Позивачка сама не в змозі утримувати доньку та себе, так як в даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із позовної заяви позивачки , вона бажає після розлучення залишити прізвище [PERSON]. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Вказані правовідносини регулюються ст. ст.91, 104,105,112,114, 191 СК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду, мотивуючи це тим, що 06.02.2009 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрії реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області (актовий запис № 01). Від сумісного життя мають чотирьох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які в даний час проживають з позивачкою. Позивачка зазначила, що сумісне проживання з [PERSON] припинили 08.03.2013 року, також зазначає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу не можливе. Просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але письмовою заявою прохала суд слухати справу без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання також не з'явився, надав до суду заяву, в якій прохав суд слухати справу без його участі, з позовом згоден. Дослідивши матеріали справи,суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 06.02.2009 року між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб, який відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрії реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області (актовий запис № 01) (а.с.5). Від сумісного життя мають чотирьох малолітніх дітей, які проживають з позивачкою: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження: серія [NUMBER] серія [NUMBER] серія [NUMBER], серія [NUMBER] (а.с.6-9). Сумісне життя не склалось через те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, що призвело до розпаду сім'ї. Позивачка заперечує проти примирення, оскільки вважає його неможливим. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб укладений між позивачкою та відповідачем розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із заяви позивачки, вона бажає після розлучення залишити прізвище [PERSON]. На підставі ст. ст. 104,105,110,112,114 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду, мотивуючи це тим, що 07.03.2012 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Новостародубською сільською радою Петрівського району Кіровоградській області, актовий запис № 1. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначила, що сумісне проживання з [PERSON] припинили в квітні 2013 року, також зазначає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу не можливе. Просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але письмовою заявою прохала суд слухати справу без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання також не з'явився, надав до суду заяву, в якій прохав суд слухати справу без його участі, з позовом згоден. Дослідивши матеріали справи,суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 07.03.2012 року між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб, який згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6) був зареєстрований Новостародубською сільською радою Петрівського району Кіровоградській області, актовий запис № 1. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с7). Сумісне життя не склалось через те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, що призвело до розпаду сім'ї, сумісне проживання сторони припинили в квітні 2013 року. Позивачка заперечує проти примирення, оскільки вважає його неможливим. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб укладений між позивачкою та відповідачем розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із заяви позивачки, вона бажає після розлучення присвоїти собі своє дошлюбне прізвище - [PERSON]. На підставі ст. ст. 104,105,110,112,114 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду, мотивуючи це тим, що 08 вересня 2007 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №368. Від сумісного життя мають одну дитину доньку [PERSON], [INFO], яка в даний час проживає з позивачкою. Позивачка зазначила, що подальше сумісне проживання з відповідачем та збереження шлюбу не можливе. Просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання доньки, а тому позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Позивач в судове засідання не зявилась, але письмовою заявою прохала слухати справу без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання також не зявився, однак письмовою заявою прохав слухати справу без його участі, з позовом згідний. Дослідивши матеріали справи,суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 вересня 2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №368 (а.с.5). Від сумісного життя мають одну дитину доньку [PERSON], [INFO], яка в даний час проживає з позивачкою (а.с.6). Спільне життя не склалось через відсутність між сторонами спільних поглядів на життя і взаєморозуміння, що призвело до розпаду сімї. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із заяви позивачки, вона бажає після розлучення залишити прізвище [PERSON]. Виходячи з наведеного суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб укладений між позивачкою та відповідачем розірвати, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 червня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказані правовідносини регулюються ст. ст.91, 198-201 СК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду, мотивуючи це тим, що 09 грудня 2011 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1143 . Від сумісного життя мають доньку [PERSON],[INFO], яка в даний час проживає з позивачкою. Позивачка зазначила, що відповідач разом із сім'єю не проживає і сплачує на утримання доньки згідно виконавчого листа № 400/865/14-ц аліменти у розмірі ? з усіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на місяць. Так як в даний час [PERSON] не працює і знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але письмовою заявою прохала слухати справу без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання також не з'явився, надав до суду заяву, в якій прохав суд слухати справу без його участі, з позовом згоден. Дослідивши матеріали справи,суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 грудня 2011 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1143 (а.с.5). Від шлюбу мають доньку [PERSON],[INFO] (а.с.2), яка в даний час проживає з позивачкою. Спільне життя не склалось через відсутність між сторонами спільних поглядів на життя і взаєморозуміння, що призвело до розпаду сім'ї а тому відповідач проживає окремо. Позивачка сама не в змозі утримувати доньку, так як в даний час не працює, тому що знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, у зв'язку з чим сама потребує матеріальної допомоги. Згідно ч.2 ст. 84 СК України дружина з якою проживає дитина , має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання позивачки у твердій грошовій сумі Вказані правовідносини регулюються ст. ст.84,184, СК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved