Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

\~\~ Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, який зареєстрований 13 березня 2004 року відділом РАЦС Дубенського районного управління юстиції, актовий запис №51. Від шлюбу мають троє неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку Анну, [INFO] та сина [PERSON] [INFO]. Позивачка вказує, що сімейне життя у них не склалося через негативну поведінку відповідача, який зловживає алкогольними напоями, та будучи в стані алкогольного сп»яніння вчиняє сімейні сварки та психологічне насилля в сім»ї, погрожує розправою. На її неодноразові прохання змінити свою поведінку відповідач не реагує. Їхні діти живуть в постійному страху та неспокої, що негативну впливає на їхню психіку. Вони різні люди і не можуть співіснувати як подружжя. Такі відносини привели до того, що між ними втрачені почуття любові та поваги. Будь-які спроби налагодити сімейні відносини виявилися марними, тому примирення між ними неможливе, просить шлюб розірвати. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що за наданий судом термін на примирення з метою збереження шлюбу вони не помирилися, так як жоден з них не робив для цього будь-яких кроків. Між ними втрачено почуття кохання, в зв»язку з чим надалі перебування в шлюбі є недоцільним, так як вони цього не бажають, просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча був повідомлений належним чином про час та дату розгляду справи, про що свідчить судова розписка. Причина неявки відповідача суду не відома , а тому не може вважатися поважною. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку позивачки, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 13 березня 2004 року, який зареєстрований відділом РАЦС Дубенського районного управління юстиції, актовийзапис №51. Від шлюбу мають троє неповнолітніх дітей. Сімейні відносини сторони не підтримують. У подружжя різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Позивачка категорично проти збереження шлюбу. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В порушення ст.60 ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення та доказу того, що між ним та позивачкою дійсно існують сімейні відносини як між подружжям. \~\~\~\~ Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивачка категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги\~\~[PERSON] слід задоволити. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати.

Outcome: approved