Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

Позивачка звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначила, що відповідно до копії договору дарування № 7-672 від 17.07.2018 року, [PERSON], [PERSON], передали безоплатно їй у власність 1/6 частину домоволодіння, яке розташоване за адресою: місто Одеса, вул. Генерала Цвєтаєва, будинок, 46. Право власності зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 948370751101 від 17.07.2018 року У даному домоволодінні відповідно до довідки (виписки з домової книги про склад родини і реєстрацію) №356 від 07.06.2018 року (а.с.9), крім позивача, зареєстровані: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Відповідачі укладаючи вищезазначений договір дарування № 7-672 від 17.07.2018 року брали на себе зобовязання змінити реєстрацію протягом 7 днів після укладення угоди. Однак, відповідачі на даний час досі зареєстровані за адресою: [INFO], будинок, 46, хоча фактично, з дня укладення нотаріального договору дарування № 7-672 від 17.07.2018 року у зазначеному домоволодінні не проживають та не зявляються. В судове засідання позивачка не зявилась, надала суду заяву (Вхідний №4397, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглядати справу без її участі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, надали суду заяви (Вхідні № 4237, №ЕП-848), в яких вказали, що визнають позовні вимоги в повному обсязі та просять розглядати справу за їх відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у\~ разі\~ визнання\~відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно копії договору дарування № 7-672 від 17.07.2018 року [PERSON] на праві власності належить 1/6 частина домоволодіння, яке розташоване за адресою: місто Одеса, вул. Генерала Цвєтаєва, будинок, 46. Також, відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 131152412 від 17.07.2018 року вказана вище частина домоволодіння належить [PERSON] на праві приватної спільної часткової на підставі договору дарування № 7-672 від 17.07.2018 року. Згідно Довідки (виписки із домової книги про склад родини та реєстрації) №356 від 07.06.2018 року року, вбачається, що на цій площі зареєстровані та проживають [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до змісту ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує право. Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст.ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено,- що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності (ч. 2 ст. 321 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, зняття з реєстраційного обліку є наслідком задоволення вимоги позивачки про усунення перешкод в користуванні її власністю. Відповідно до ст. 310 ЦК України, фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Відповідно до п. 11 Постанови пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи всі дослідженні матеріали справи, докази, суд вважає за необхідне повністю задовольнити позов [PERSON]. Відповідно до ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. На підставі ст.ст. 16, 29, 310, 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved