Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що з відповідачем мають доньку - [PERSON], [INFO]. Також позивачка зазначила, що шлюб з відповідачем розірвано рішенням суду. Відповідно до уточнених позовних вимог просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 квітня 2016 року та до повноліття дитини, тобто до [INFO]Сторони в судове засідання не з'явились. Позивачка звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, уточненні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав надав згоду сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24.02.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], про що свідчить актовий запис про народження № 275 від 25.10.2005 року, зроблений першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, яка проживає з матір'ю. Таким чином, на утриманні позивачки знаходиться донька, а батько повинен приймати участь у матеріальному забезпеченні дитини, яка такої допомоги потребує. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються ч.3 ст.181 СК України згідно якої встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, з усіх видів доходів батька дітей відповідно п.1 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженим Постановою КМУ від 26 лютого 1993 р. N 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Відповідно до роз'яснень, що надані у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) ії матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Враховуючи аліментний обов'язок батька дитини, відсутності даних щодо наявності у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, що дитина проживає з позивачкою, а відповідач працевлаштований та має постійний дохід, та згоду сторін щодо розміру аліментів, суд вважає можливим стягувати з відповідача на користь матері дитини на утримання доньки щомісячно аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати винесення рішення з 04 квітня 2016 року та до повноліття дитини, тобто до 17.10.2023 року. Відповідно ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає необхідним покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць з дати звернення позивачки до суду.

Outcome: approved