Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн., щомісячно до досягнення ним повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого є неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO]. 27 березня 2014 року Ленінським районним судом м. Харкова шлюб було розірвано, дитина знаходиться на її утриманні та вихованні, відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. Виходячи з цього, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі та дала пояснення аналогічні доводам викладеним в позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, та погодився виплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., оскільки отримує заробітну плату в сумі 1200 грн., не має свого житла, вимушений його орендувати, знаходиться у скрутному матеріальному стані. Суд, вислухавши позивачку, яка підтримала позовні вимоги у повному обсязі посилаючись на підстави указані в позовної заяві, вислухав відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 17 вересня 2010 року, сторони знаходились у шлюбі, зареєстрованому Ленінським відділом реєстрації громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 353. Згідно копій свідоцтва про народження серії [NUMBER], батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Судом встановлено, що відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини не надає, син знаходяться на утриманні та вихованні позивачки. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти ) присуджуються в частці від доходу його матері, батька або в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір на одну дитину не може бути менший ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пояснення відповідача що він отримує заробітну плату в сумі 1200 грн., не має свого житла, вимушений його орендувати, на думку суду, мають істотне значення для справи і є такими, що дають підстави для визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, у твердій грошовій сумі у меншому розмірі, ніж просить позивачка. Враховуючи обставини справи, суд вважає необхідним позов задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 500 гр. щомісяця. Приймаючи до уваги, що рішення винесене на користь позивачки суд на підставі ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 214 гр. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial