Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 18.09.1999 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Андрушівського районного управління юстиції, Житомирської області, актовий запис № 61 та стягнути з відповідача аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину. Посилалась на те, що реєструючи шлюб мала намір створити сім`ю на довгі роки, однак сподівання не справдились. З часом в сімейному житті почалися негаразди, сварки на грунті побутових умов та взаємних претензій, а останні роки відносини стали настільки напружені, що на даний час подружжя припинило спільне проживання. Вважає подальше збереження сім?ї неможливим. Позивач проживає разом з дітьми, які знаходяться на її утриманні, а відповідач не надає ніяких коштів на утримання їхніх дітей. Бюджет у подружжя давно роздільний та спільного господарства вони не ведуть. Відповідач працює неофіційно, інших утриманців не має, тому позивачка вважає, що він має можливість сплачувати аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей, а тому просить задовольнити її позовні вимоги. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з вище зазначених підстав, просила позов задовольнити повністю, на примирення категорично не згодна. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги повністю визнав та підтвердив, що їх сімя розпалася остаточно. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Факт укладення шлюбу між сторонами підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.12). Відповідач є батьком дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження ( а.с. 4-6). Із довідки виданої виконкомом Андрушівської міської видно, що разом з позивачкою проживають її діти (а.с.13). Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача та відповідача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають їх наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. При таких обставинах, суд вважає, що відповідач має можливість виплачувати дітям аліменти в розмірі 1/3 частини своїх доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно на кожну дитину. Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільняється від сплати судового збору, то він підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved