Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому зазначає, що: 1) вона є власником житлового будинку, розташованого за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, с. Григорівське, вул. Грушевського, буд. 7, який належав її чоловіку, [PERSON], померлому 28 квітня 2014 року; 2) зазначений будинок розташований на двох земельних ділянках загальною площею 4449 кв.м., які належать батьку її покійного чоловіка [PERSON], померлому 25 січня 2006 року; 3) земельні ділянки належать батьку чоловіка позивача [PERSON], померлому 25 січня 2006 року; 4) позивач є власником зазначеного будинку на підставі свідоцтва на право на спадщину за законом, маючи намір перереєструвати земельні ділянки, на яких розташований будинок, 25 листопада 2015 року вона звернулась до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 25 січня 2014 року [PERSON], була заведена спадкова справа №40/2014, але постановою, їй було відмовлено провести реєстрацію права на спадщину за законом; 5) посилаючись на зазначені обставини, позивачка просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після померлого 25.01.2006 року спадкодавця [PERSON] на земельні ділянки за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, село Григорівське, вул. Грушевського, буд. 7. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, коротко виклавши обставини, зазначені у ньому. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] районної ради Запорізької області проти позову заперечив. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Оріхівського району Запорізької області у судове засідання не зявився, до суду надіслав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, заперечень проти позову не має. Третя особа у судове засідання не зявилася, про причину неявки суду не повідомила. Суд, заслухавши учасників, дослідивши письмові докази, а саме: копії паспорту, свідоцтв про смерть, свідоцтва про право на спадщину за законом, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, Державних актів на право власності на земельну ділянку, довідок про ринкову вартість земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до відомостей свідоцтва про смерть серії I-ЖС №029469 від 26 січня 2006 року, встановлено, що 25 січня 2006 року помер [PERSON]. Відповідно до відомостей Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЗП №116109 від 11 січня 2007 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,2500 га у межах згідно з планом, розташованої в с. Григорівське Оріхівського району по вул. Грушевського, 7 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку. Відповідно до відомостей Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЗП №116108 від 11 січня 2007 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1948 га у межах згідно з планом, розташованої в с. Григорівське Оріхівського району по вул. Грушевського, 7 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до відомостей свідоцтва про смерть серії І-ЖС №294404 від 28 квітня 2014 року встановлено, що 28 квітня 2014 року помер [PERSON], який є сином [PERSON]. Позивач, яка є дружиною [PERSON], померлого 28 квітня 2014 року, після смерті свого чоловіка успадкувала житловий будинок, розташований за адресою: Оріхівський район, с. Григорівське, вул. Грушевського, буд.7, та оформивши право власності на спадковий будинок, отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом від 18 листопада 2014 року. Маючи намір оформити земельні ділянки, на яких розташований спадковий будинок, позивач звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після померлого 28 квітня 2014 року [PERSON]. [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 листопада 2015 року позивачу було відмовлено провести реєстрацію права на спадщину за законом в звязку з тим, що спадкоємцем не було надано правовстановлюючих документів на земельні ділянки та неможливо встановити належність земельних ділянок померлому [PERSON]. За життя [PERSON] після смерті батька [PERSON] спадщину прийняв, право власності на житловий будинок оформив, але право власності на земельні ділянки оформити у встановленому законом порядку не встиг. Тобто права власності [PERSON] на земельні ділянки за життя не набув, оскільки право власності у набувача виникає з моменту державної реєстрації цього майна. Пленум ВСУ п.10 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» дає розяснення, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ч.4. ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.3 ст.1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Разом з цим, позивач набула право власності на спадковий будинок на законних підставах, тому, зважаючи на положення ст.1225 ЦК України до позивача має перейти право власності й на земельну ділянку, на якій розміщений спадковий будинок. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved