Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивачка звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання сина, [PERSON] ,[INFO] в розмірі 2500,00 грн., посилаючись на те, що на даний час вона ніде не працює у зв*язку з чим, позбавлена можливості зібрати сина [PERSON] до нового навчального року в школі. Відповідач працездатний і має змогу матеріально допомогти сину. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі , посилаючись на підстави зазначені в позові, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з*явився,про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином. 21.08.2014 року через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Надав суду письмові заперечення на позов в яких зазначив,що він на даний час офіційно не працевлаштований та має мінливий і нерегулярний дохід. У зв*язку з різким погіршенням стану на ринку праці його професійні здібності зараз майже не потрібні. Сума в 2500 грн. для нього є не підйомною. Окрім аліментів на сина , які він сумлінно сплачує , він також надає грошову допомогу позивачці у вигляді 23 за газопостачання будинку ,де вона мешкає разом з обома його дітьми. Крім того на даний час він доглядає стареньку та недужу матір, у якої окрім нього нікого немає. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи , встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON],зареєстрований 23 листопада 1985 року у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1725, був розірваний. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] ,[INFO] та [PERSON],[INFO]. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 30 листопада 2010 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина, [PERSON],[INFO], в розмірі 14 частини всіх видів заробітку щомісячно,але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту подачі позову до суду, тобто з 04 листопада 2010 року до його повноліття. Відповідно до вимог ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов*язані брати участь у додаткових витратах на дитину,що викликані особливими обставинами ( розвитком здібностей дитини,її хворобою,каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду ,з урахуванням обставин,що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів»№3 від 15.05.2006 року звернено увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини ,викликаних особливими обставинами ( розвитком її здібностей,хворобою,каліцтвом тощо), можна притягти лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазначені або передбачені витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі . Отже, додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні ,щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини . В окремих випадках за наявності особливих обставин, розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачених або фактично понесених витрат на дитину. [PERSON],1998 року народження є учнем середньої школи , у зв*язу з чим,потребує в додаткових витратах : купівлі шкільного одягу та зимових речей ( пальто взуття), канцелярських приладів,зошитів,пензлів, деяких підручників. Як було встановлено в судовому засіданні,оскільки не спростовано сторонами по справі,позивачка на даний час ніде не працює, додаткових джерел доходу не має, у зв*язку з чим позбавлена можливості брати участь в вищезазначених додаткових витратах на сина. Відповідач має задовільний стан здоров'я, ніяких зобов'язань за іншими виконавчими листами ,крім стягнення аліментів на утримання сина [PERSON],1998 року народження не несе. Згідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як по зверненню фізичної чи юридичної особи, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи. На підставі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами , які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Суд не бере до уваги письмові заперечення відповідача, оскільки на їх підтвердження останнім не було надано суду жодного доказу. На підставі зазначеного, з урахуванням вимог розумності та справедливості, враховуючи інтереси та потреби дитини, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60коп.

Outcome: approved