Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила суд винести рішення, яким визнати за нею, [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON], на садовий будинок, який знаходиться за адресою: земельна ділянка № [NUMBER] в садівничому товаристві «Гідротехнік», який знаходиться на території Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області загальна площа складає 34,6 кв.м., основна (житлова) площа якого складає 24.7 кв.м., до складу будинку входять: 1 - коридор 9,9 кв.м., 2 - кімната 5,8 кв.м., 3 - кімната 7,0 кв.м, 4 - кімната 11,9 кв.м, а також господарчі та інші споруд: літня кухня літ. «Б», сарай літ. «В», споруди, замощення літ. «№1-4.1». Позивачка надала суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала. Територіальна громада в особі Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області у судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без участі представника. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з садового будинку № [NUMBER] в садівничому товаристві «Гідротехнік», який знаходиться на території Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області та земельної ділянки площею 0,0434 га, що знаходиться за вищевказаною адресою. Спадкоємцями першої черги після померлого [INFO] [PERSON], є його дружина - [PERSON]. 06 травня 2015 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0470 га, що розташована в садівничому товаристві «Гідротехнік» Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області (а.с.10,29). На спадковій земельній ділянці, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] (а.с.7), також розташований садовий будинок, який був побудований в 1976 році, тобто за життя спадкодавця [PERSON]. Позивачка, як спадкоємець першої черги, відповідно до чинного законодавства звернулася до державного нотаріуса шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на садовий будинок позивачу було в усній формі відмовлено, оскільки не підтверджено факт належності спадкодавцю спадкового майна, а саме: садового будинку № [NUMBER] в садівничому товаристві «Гідротехнік», який знаходиться на території Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Відповідно до ст. ст. 1217, 1222 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Судом встановлено, що ще в 1976 році збудований садовий будинок № [NUMBER] в садівничому товаристві «Гідротехнік», який знаходиться на території Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, однак правовстановлюючі документи на домоволодіння спадкодавцем не оформлялись. З аналізу положень Конституції України та ЦК України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05.08.1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти. Крім того, з листа Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 40-19-5376 від 30.07.2012 року «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів» видно, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. На теперішній час є чинним Порядок прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 року № 91, в редакції від 13.06.2012 року. Згідно з п.1.1, п.3.1 Порядку передбачається прийняття в експлуатацію усіх закінчених будівництвом об'єктів, збудованих до 31.12.2009 року без дозволу на виконання будівельних робіт, заяви про прийняття в експлуатацію яких подано до 31.12.2012 року, за винятком закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них. За приписами абз.2 п.3.1 Порядку документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Таким чином, на час будівництва та завершення будівництва житлового будинку, що є предметом спору, реєстрація права власності на нього не вимагалась. В свою чергу, в листі ВССУ № 10-1387/0/4-12 від 27.09.2012 року «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування» викладено наступну правову позицію: «Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку передбаченому цим Законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення». Крім того, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. Згідно даних Комунального підприємства Дніпропетровського району «Бюро технічної інвентаризації» архівна справа та свідоцтво на право власності на нерухоме майно на [PERSON] за адресою: земельна ділянка № [NUMBER] в с/т «Гідротехнік» Ювілейна селищна рада Дніпропетровський район Дніпропетровська область - не виготовлялася (а.с. 9). У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності никається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або законність набуття права власності не встановлена судом. Крім того, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. Зібрані по справі докази вказують, що фактично померлій [INFO] [PERSON] належав садовий будинок з надвірними будівлями і спорудами. За життя спадкодавець не зареєстрував належне йому право власності на майно, у зв'язку з чим позивачка не маєь можливості скористатися належним їм правом на отримання спадщини. Відповідно до ст. 47 Закону України «Про нотаріат», та відповідно з пунктами 4.14, 4.15 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (№ 296/5 від 22.02.2012 року), нотаріус перевіряє склад спадкового майна та видає на нього свідоцтво про право на спадщину. Для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам ст. 47 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до пунктів 4.14, 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, нотаріус перевіряє належність цього майна спадкодавцеві на підставі правовстановлюючих документів. Згідно з п.п. 212, 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 року за N 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'являти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки в судовому засіданні встановлено факт наявності спадкових прав позивача на вищезазначене майно та неможливості його оформлення у встановленому законом порядку, суд приходить до висновку, що його позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Таким чином, встановлено неможливість оформлення позивачем спадкових прав на житловий будинок у позасудовому порядку, оформлення яких не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, тому суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка на садовий будинок № [NUMBER] в садівничому товаристві «Гідротехнік», який знаходиться на території Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області та господарські будівлі. На підставі викладеного,

Outcome: approved