Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із даним позовом, в якому просить стягнути на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 8000 грн. щомісяця, мотивуючи тим, що батько дитини [PERSON] дитину не утримує. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, направила суду заяву про розгляду справи в її відсутність, наполягала на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення аліментів, але зауважив, що зазначена позивачкою сума занадто збільшена. Підтвердив, що він має паспорт моряка і періодично працює за кордоном, надає матеріальну допомогу дитині, купує йому одяг та шкільне приладдя, в разі хвороби дитини забезпечує його медичними препаратами. Позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02.10.2020 року, та є батьками [PERSON] , який народився [INFO] (а.с. 10). Дитина проживає з позивачкою за адресою [ADDRESS] (а.с. 8). За даними Державної прикордонної служби відповідач [PERSON] останній раз перетинав кордон 30.10.2020 року, що не заперечувалось відповідачем, який зазначив, що тривалий час працював на суднах під іноземними прапорами. За нормами ст. ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує : 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками , може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вирішуючи питання щодо суми аліментів суд виходить із норм ст.. 180 СК України, яка передбачає обов`язок обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому суд частково задовольняє вимоги позивачки і стягує з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн., оскільки, з огляду на цю норму закону, вказаної суми цілком буде достатньо для утримання дитини з урахуванням і фінансової участі матері. Посилання позивачки на необхідність сплачувати витрати корекцію зору сина судом не може бути враховано при визначенні розміру аліментів, оскільки ці питання відносяться до додаткових витрат на дитину в розумінні ст.. 185 СК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує судовий збір з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial