Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про зміну виду та розміру аліментів. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що в шлюбі з відповідачем народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 18.09.2019 року їх шлюб розірвано. Відповідно до судового наказу Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 09.07.2019 року відповідач сплачує аліменти на утримання сина в розмірі ј його заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В даний час, зі слів спільних знайомих, матеріальне становище відповідача покращилось, тому просила змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися. Від позивачки [PERSON] , на адресу суду поступило клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач на розгляд справи не з`явився, про дату, час і місце судового засідання належним чином повідомлений, про причини неявки суд не поінформував. У встановлений судом строк [PERSON] відзив не подав. У зв`язку з цим, відповідно до положень ст.ст. 280, 281 ЦПК України, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач є батьком народженого у шлюбі з позивачкою сина [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 09.04.2019 року присуджено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина в розмірі ј його заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Згідно з вимогами статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень статей 183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. У частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилається позивач. Вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України. Така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі №372/2393/17. Усупереч вимог статей 12, 81 ЦК України позивачка не довела обставини, передбачені статтею 192 СК України, - зміну майнового чи сімейного стану платника аліментів або погіршення стану його здоров`я після ухвалення судового рішення, яким присуджено сплату аліментів. Посилання позивачки на те, що їй відомо про зміну майнового стану відповідача зі слів спільних знайомих за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження обставини, не може бути прийнято судом, так, як доказування не може грунтуватися на припущенні. Також, позивачка посилається як на підставу для зміну розміру аліментів на стан здоров`я дитини. Водночас, доказів на підтвердження того, що ця обставина змінилась з часу призначення судом аліментів за судовим наказом від 09.07.2019 року, а також, що змінились звичні витрати на дитину, суду не подано. Суд зазначає, що додаткові витрати, що викликані особливими обставинами (в тому числі хворобою), можуть бути підставою для звернення до суду із позовом про стягнення з відповідача частини понесених нею витрат, відповідно до ст. 185 СК України. Враховуючи наведене, те, що позивачкою не доведено підстав для перегляду визначеного судом розміру аліментів, у тому числі і шляхом зміни способу їх стягнення, які передбачені ч.1 ст. 192 СК України, у задоволенні позову слід відмовити. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 183, 192 СК України,

Outcome: dismissed