Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В обґрунтування свого позову позивачка зазначила, що вона являється власницею житлового будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу будинку від 08.08.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Чигиринського районного нотаріального округу Кашицькою О.Г. Згідно довідки про склад сім`ї, виданої Красносільським старостинським округом Чигиринської міської ради від 03.03.2020 року № 44/12-06, в даному житловому будинку окрім позивачки зареєстрований також відповідач, як квартирант, однак не проживає в даному житловому приміщенні, а проживає за адресою: [ADDRESS] . Позивачка, як власник житла, звернулася до суду, оскільки відповідач створює їй перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження її майном. У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити, обгрунтовуючи тим, що відповідач не є членом сім`ї позивачки і не проживає у її будинку протягом тривалого часу, а саме, з 2016 року після смерті її чоловіка, а отже, втратив право користування ним. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином, відповідно до чинного законодавства, викликаним в судове засідання, про причини своєї неявки суду не повідомив, тому суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи у підготовче судове засідання теж не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що являються сусідами позивачки, а тому можуть підтвердити, що відповідач був квартирантом в цьому будинку, але не проживає за даною адресою приблизно з 2016 року. На даний час фактичне місце перебування та проживання відповідача їм не відоме. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності позивачці по справі на підставі договору купівлі-продажу будинку від 08.08.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Чигиринського районного нотаріального округу Кашицькою О.Г. та зареєстрованого в реєстрі за № 1878, та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.03.2014 року, індексний номер 18734420. Частиною 1 статті 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Права власника житлового будинку визначені ст. 383 Цивільного кодексу України та ст. 150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Як передбачено ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. З довідки про склад сім`ї, виданої Красносільським старостинським округом Чигиринської міської ради від 03.03.2020 року № 44/12-06, вбачається, що в даному будинку за адресою: [ADDRESS] , крім позивачки, як власниці будинку, зареєстрований також квартирант - [PERSON] , [INFO] . Наведене свідчить про те, що відповідач не є членом сім`ї позивачки. Виходячи з цього, суд вважає, що реєстрація відповідача перешкоджає позивачці, як власнику будинку, у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до довідки Красносільського старостинського округу Чигиринської міської ради від 09.01.2019 року № 06/02-25, [PERSON] у будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстрований, але фактично не проживає в ньому. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Той факт, що з 2016 року [PERSON] жодного разу не з`являвся за місцем своєї реєстрації в судовому засіданні підтверджується зокрема і показаннями свідків. А у відповідності до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Продовження цього строку можливе лише при відсутності вище вказаних осіб з поважних причин, що в даному випадку не встановлено. Згідно до ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідач, не проживаючи в домоволодінні за адресою: [ADDRESS] більше чотирьох років без поважних причин і, не маючи права власності на нього, втратив право користування даним жилим приміщенням. Також суд вважає необхідним у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений останньою судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved