Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом мотивуючи тим, що 14.12.2013 року померла [PERSON], у звязку з чим відкрилася спадщина на належне їй майно, частину з якою остання заповіла їй. До складу цього спадкового майна ввійшли дві земельні ділянки загальною площею 4,125 га, а саме площею 3,6229 га та 0,5023 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку за спадкодавцем було посвідчено державним актам серії СМ №062972. При оформлені спадщини в нотаріальній конторі було встановлено, що у вказаному документі зроблено підчистку в написанні кадастрових номерів земельних ділянок, однак отримати дублікат зазначеного правовстановлюючого документу вона в теперішній час не спроможна. В подальшому було також встановлено, що при перенесенні інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного кадастру, було змінено кадастрові номера цих земельних ділянок. Нотаріус повідомив, що не може видати свідоцтво про право на спадщину, у звязку з вказаними невідповідностями, а тому просила визнати за нею право власності на ці земельні ділянки. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала і в своїх поясненнях підтвердила обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача, а також треті особи, в задоволенні позову не заперечували, справу просили розглянути без їх участі, про що надали до суду письмові заяви. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Зокрема судом встановлено, що 14 грудня 2013 року померла [PERSON], у звязку з чим відкрилася спадщина на її майно, що підтверджується свідоцтвом про смерть останньої (а.с.17). 21.04.2010 року Слобідською сільською радою Буринського району Сумської області був посвідчений від її імені заповіт, зареєстрований в реєстрі за №184, відповідно до якого: житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Слобода, вул. Комсомольська, 15 заповіла [PERSON], земельні ділянки на території Слобідської сільської ради, право власності на які посвідчено Державними актами серії ЯЗ №386793 та ЯЗ№ 386792 [PERSON] та земельну ділянку на території Слобідської сільської ради, право власності на яку посвідчено Державним актом серії СМ №062972 позивачці [PERSON] (а.с.18,20). Позивачка спадщину прийняла відповідно до вимог ст.1269 ЦК України, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру та копії спадкової справи №95/2014, яка була заведена Буринською районною державною нотаріальною конторою Сумської області. До частини спадщини, що спадкодавець заповів позивачці, ввійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,6229 га та 0,5023 га, розташовані на території Слобідської сільської ради Буринського району Сумської області, право власності на які було посвідчено за заповідачем на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії СМ №062972, що видно з копії зазначеного Державного акту, виданого Буринською районною державною адміністрацією 22.03.2005 року та архівної довідки №172 (а.с.4, 21). Разом з тим, як вбачається з витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, витягів з технічної документації на земельні ділянки та довідок відділу Держземагенства у Буринському районі (а.с.5-16) при перенесенні інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру була проведена реєстрація земель і вказаним земельним ділянкам було присвоєно нові кадастрові номери, які не співпадають з кадастровими номерами земельних ділянок, що записані в Державному акті на право приватної власності на землю серії СМ №062972, а саме: земельна ділянка площею 0,5023 га, попередній кадастровий номер якої 5920986000:01:006:0550, була зареєстрована за кадастровим номером 5920986000:10:002:0550, земельна ділянка площею 3,6229 га, попередній кадастровий номер якої 5920986000:01:005:0419, була зареєстрована за кадастровим номером 5920986000:12:003:0419. При цьому у старих кадастрових номерах допущені беззастережні виправлення. В силу ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак наявність вищевказаних розбіжностей в кадастрових номерах земельних ділянок унеможливили отримання позивачкою свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно, оскільки в силу п.4.15 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Мінюсту України 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. При цьому відповідно до ст. 47 Закону «Про нотаріат» нотаріус не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам законодавства, що також вбачається з листа Буринської районної державної нотаріальної контори (а.с.24). З повідомлення відділу Держземагенства у Буринському районі (а.с.23) усунути зазначені недоліки в позасудовому порядку позивачка також не спроможна. Разом з тим, дослідженими судом доказами беззаперечно встановлено, що зазначені земельні ділянки належали [PERSON], а помилки у правовстановлюючих документах, що підтверджують право власності на них мають технічний характер, однак не можуть бути виправлені у звязку зі смертю спадкодавця. Відповідно до п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, а ч.1 ст.131 цього Кодексу передбачено, що громадяни та юридичні особи, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно ч.1 ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація прав проводиться, в тому числі, на підставі державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом та рішень судів, що набрали законної сили. Частиною 1 статті 8 цього Закону передбачено, що не приймаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими необумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. При цьому, в силу ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Право на землю гарантується Конституцією (ч.2 ст. ст.373 ЦК). Частиною 3 статті 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином з огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивачка прийняла спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість її вимог, а тому позов підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved