Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому зазначає, що [INFO] померла - [PERSON], яка до дня смерті проживала в [ADDRESS] та яка 24.09.2004 року посвідчила на її ім'я заповіт у Петрівській сільській раді Таращанського району Київської області за реєстровим номером 79. На день її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, розташованого по [ADDRESS], вартістю 90000 грн. Спадкоємцями за заповітом на вказаний жилий будинок є вона, інших спадкоємців за заповітом чи законом, які претендують на майно спадкодавця немає. 11.03.2014 року вона звернулася до Таращанської районної державної нотаріальної контори по питанню отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадковий житловий будинок померлої, який розташований по [ADDRESS], нотаріус їй відмовила, оскільки померла не мала свідоцтва про право власності на вказаний житловий будинок. Позивачка просить суд встановити факт належності [PERSON], яка померла [INFO], житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований в [ADDRESS] та визнати за нею право власності на даний спадковий житловий будинок. Судові витрати просить залишити за нею. В судове засідання позивачка не з'явилася, проте, надала заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належно, проте подав до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу у відсутність представника відповідача, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] померла- [PERSON], яка до дня смерті проживала в [ADDRESS]. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 24.09.2004 року секретарем виконавчого комітету Петрівської сільської ради Таращанського району та зареєстрований в реєстрі за номером 79, відповідно до якого все своє майно заповіла позивачці - [PERSON]. На день смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, розташованого по [ADDRESS], вартістю 90000 грн та інше. Спадкоємцем за заповітом майна померлої [PERSON] є позивачка в справі, інших спадкоємців за заповітом чи законом, які претендують на майно спадкодавця, немає. 11.03.2014 року позивачка звернулася до Таращанської районної державної нотаріальної контори по питанню отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадковий житловий будинок померлої, який розташований по [ADDRESS], нотаріус їй відмовила, оскільки померла [PERSON] не мала свідоцтва про право власності на вказаний житловий будинок. 12.06.2014 року державним нотаріусом Таращанської районної державної нотаріальної контори [PERSON] було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно померлої [PERSON], яке складається з земельної ділянки площею 0,2500 га в межах згідно з планом, розташованої в [ADDRESS], яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд.. Згідно довідок № 67/02-16 від 06.03.2014 року та № 154/02-16 від 12.06.2014 року, виданих виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Таращанського району Київської області, власником житлового будинку в [ADDRESS] являлася [PERSON], яка до дня його смерті проживала одиноко та була в ньому зареєстрована. За даними технічного паспорта на житловий будинок по [ADDRESS], у господарстві спадкодавця є житловий будинок, веранда, сарай, прибудова, колодязь- вартістю 90000 грн.. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що відповідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов. Судові витрати суд залишає за позивачкою.

Outcome: approved