Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду, просила визначити додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилась у зв`язку зі смертю [PERSON] , померлого [INFO] , посилаючись на такі обставини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] . За життя 14.06.2014 року [PERSON] складений заповіт відповідно до якого все його майно, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, і взагалі, все те, що буде йому належати на день його смерті і на що він за законом буде мати право у майбутньому, заповів позивачу. 15.06.2015 року позивач звернулась до Шостої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, втім, їй було відмовлено внаслідок пропуску строку на прийняття спадщини та відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідач надав суду заяву, якою просив заяву розглядати за його відсутністю. Позивач надала суду заяву, якою позовні вимоги підтримала, просила суд розглядати справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом установлені наступні фактичні обставини на підставі представлених сторонами письмових доказів. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] , копія якого наявна в матеріалах справи. Згідно свідоцтва про шлюб від 03 березня 2006 року позивачка є дружиною [PERSON] , про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №70. За життя померлим [INFO] складений заповіт, відповідно до якого все його майно, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, і взагалі, все те, що буде йому належати на день його смерті і що він законом буде мати право у майбутньому, заповів [PERSON] [INFO] . 15.06.2015 року позивач звернулась до Шостої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, втім, їй було відмовлено внаслідок пропуску строку на прийняття спадщини та відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно з довідкою № 478 від 31 липня 2014 року, яка видана Першим заступником командира військової частини [NUMBER] начальником штабу підполковником [PERSON] , [PERSON] знаходився в службовому відряджені на Сході України у розпорядженні керівника антитерористичної операції СБУ. Зазначене також підтверджується контрактом про проходження громадянином України служби у військовому резерві, підписаним Командиром військової частини [NUMBER] [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої, копія якого наявна в матеріалах справи. 29.08.2014 року виконуючи службово-бойове завдання по забезпеченню охорони правопорядку та боротьбі з тероризмом, солдат резерву [PERSON] перебував у складі автомобільної колони і рухався на автомобілі до населеного пункту Червоно-сільське Донецької області з м. Іловайськ. Під час руху колона потрапила в засідку терористичного угрупування. Терористи відкрили вогонь і застосували різні види стрілецької та іншої вогнепальної зброї. Під час бою [PERSON] отримав вогнепальні поранення та тілесні ушкодження не сумісні з життям, що підтверджується Актом розслідування нещасного випадку, що стався 29 серпня 2014 року, складеного 19.03.2015 року та Актом № 16/15 про нещасний випадок (у тому числі поранення) складеного 19.03.2015 року, копії яких наявні в матеріалах справи. Постановою Військово-лікарської комісії ТУ МВС України в Київській області №15 від 28 квітня 2015 року підтверджено, що отримане поранення та смерть, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Як зазначено в лікарському свідоцтві про смерть № 655/Л від 26.01.2015 року прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання померлого - невідоме. Згідно постанови про ідентифікацію особи від 27.01.2015 року, виданої слідчим криміналістом СУ ГУВС України у Волинській області В.В. Горшковим, на підставі генетичного дослідження труп був ідентифікований як [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, наведені обставини свідчать, що позивачка була обмежена у можливості своєчасно дізнатися про смерть свого чоловіка, адже можливість ідентифікації померлого, як [PERSON] виникла лише через 5 місяців з дня його смерті. При ухваленні рішення про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] суд також враховує, що: позивач публічно висловила своє бажання прийняти спадщину після смерті чоловіка, вона звернулась із позовною заявою до суду за спливом не тривалого періоду з моменту закінчення встановленого законом строку прийняття спадщини. Цей пропущений строк не може розглядатися судом настільки критичним, аби з цим могло бути пов`язано позбавлення позивача права на спадкування після смерті її чоловіка. Через встановлені судом обставини, які суд визнає поважними, [PERSON] була позбавлена можливості звернутися до нотаріальної контори вчасно. Таким чином, враховуючи наявність поважних причин пропуску строку прийняття спадщини, об`єктивні обставини, які заслуговують на увагу зі сторони суду, суд зобов`язаний задовольнити заяву про визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини. Додатково суд має врахувати, що згідно наявної копії спадкової справи інші особи із заявами про прийняття спадщини не звертались. За правилом ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, враховуючи, що наявність інших спадкоємців за законом судом не встановлено; позивач є єдиним встановленим спадкоємцем після смерті [PERSON] , є [PERSON] , яка виявила бажання прийняти спадщину, суд вважає за можливе позовну заяву задовольнити у повному обсязі, враховуючи, при цьому, що у цьому провадженні не вирішується питання про права на спадщину, а лише про поновлення строків для її прийняття.

Outcome: approved