overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом 23.12.2013 року про стягнення з відповідача аліментів на утримання спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] у розмірі 40% від його доходу щомісячно до повноліття дітей. До суду позивачка надіслала заяву про розгляд справи без її участі. Просить суд задовольнити її позовні вимоги. Відповідач до суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі, просить суд встановити розмір стягнення аліментів в 1/3 частці від його заробітку (доходу). Отже справу за заявами сторін, розглянуто без їх участі. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Подружні стосунки між сторонами припинено на протязі тривалого часу. Діти проживають з матір'ю, яка матеріально її забезпечує, а батько не надає допомогу на їх утримання. Доводи позивачки, які викладено в позовній заяві, підтверджуються письмовими доказами, а батьківство відповідача щодо дітей - свідоцтвом про їх народження, де він записаний як батько. Відповідач не працює. Тому суд, з урахуванням матеріального стану платника аліментів, вважає, що позов підлягає задоволенню частково - в стягненні аліментів в розмірі 1/3 частині від його заробітної плати (доходу). В іншій частині позову відмовити за його безпідставністю. Маються передбачені ст. ст. 180 - 184 СК України підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Згідно ст. 217 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в межах стягнення аліментів за один місяць, а у відповідності зі ст. 191 СК України аліменти присуджуються з дня пред'явлення позову. Окрім цього, відповідно до ст. 80 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір. На підставі викладеного ,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом 26.07.2010 року, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, відповідач в судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, у зв'язку з чим справа розглядається за його відсутності з постановлениям заочного рішення. Суд, вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.08.2003 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] [INFO], яка мешкає з позивачкою - [PERSON]. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з 2005 року, сім'я існує формально. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень позивачки, протягом останніх 5 років вона мешкає з іншим чоловіком, з яким фактично створили сім'ю і планує укласти шлюб. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом 26.07.2016 року, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, відносно зміни прізвища та стягнення судових витрат позовні вимоги не заявлені. В судовому засіданні представник позивачки за дорученням [PERSON] позовні вимоги своєї довірительки підтримав в повному обсязі, наполягаючи на розірванні шлюбу, мотивуючи свої доводи тими обставинами, що сторони мешкають окремо, поновлення сімейних стосунків не можливо. Відповідач та його представник, адвокат Желанова О.П. позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнали, проти розлучення не заперечували, наполягаючи на незгоді тільки з викладеними в позовній заяві обставинами ,що позивачка самостійно утримує малолітню дитину. Представник позивачки відносно тверджень сторони відповідача з цього питання не заперечував та пояснив, що на час розгляду справи судом претензій відносно місця проживання дитини та утримання дитини не існує і ці питання вирішуються за домовленістю сторін. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.02.2014 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON],[INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені у зв'язку з тим, що сторони не досягли порозуміння щодо сімейних стосунків , сім'я існує формально, позивачка мешкає окремо з неповнолітнім сином, відповідач мешкає окремо від сім'ї , спільне господарство позивачка з відповідачем не ведуть. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з матеріалів справи та з пояснень позивача та відповідачки, у них не склались подальшій шлюбні відносини, у зв'язку з чим збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом 26.11.2009 року, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, витрати, пов»язані з реєстрацією розірвання шлюбу покласти на відповідача. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, відповідач проти розірвання шлюбуне заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.03.2007 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою - [PERSON]. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені в червні 2009 року, сімя існує формально. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з матеріалів справи та з пояснень сторін, у них склались абсолютно різні погляди на життєві ситуації, вирішення побутових питань, вони втратили почуття взаємоповаги та любові, відповідач покинув сім», у звязку з чим збереження шлюбу суперечить інтересам обох з подружжя та їх неповнолітньої дитини. Згідно ч.4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення в попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводяться в порядку, встановленому ст.ст. 174,175 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом 28.07.2014 року про стягнення з відповідача аліментів на утримання спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] у розмірі 13 частини від його доходу щомісячно до повноліття дітей. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, суду вона пояснила, що в зв'язку з припиненням спільного проживання вона не в змозі утримувати двох малолітніх дітей, оскільки батько дітей не надає належної допомоги а їх утримання. Просить суд задовольнити її позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та суду пояснив, що йому щомісячно необхідно сплачувати кредитні зобов'язання на суму 1700 грн., а тому не в змозі утримувати своїх дітей. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Подружні стосунки між сторонами припинено. Діти проживають з матір'ю, яка матеріально її забезпечує, а батько не надає допомогу на їх утримання. Доводи позивачки, які викладено в позовній заяві, підтверджуються письмовими доказами, а батьківство відповідача щодо дітей - свідоцтвом про їх народження, де він записаний як батько. Відповідач працює офіційно інспектором в ЗВК-58 та отримує заробітну плату. Тому суд, з урахуванням матеріального стану платника аліментів, вважає, що позов підлягає задоволенню а саме - в стягненні аліментів в розмірі 13 частині від його заробітної плати (доходу). Згідно ст. 217 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в межах стягнення аліментів за один місяць, а у відповідності зі ст. 191 СК України аліменти присуджуються з дня пред'явлення позову. Окрім цього, відповідно до ст. 80 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з відповідачем знаходяться в зареєстрованому шлюбі з [INFO], актовий запис № 115. Від шлюбу вони мають двох синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Приблизно півроку тому шлюбні відносини між ними припинені у зв'язку з тим, що вони не зійшлися характерами та мають різні погляди на сімейне життя. На підставі цього в сімї відбувалися конфлікти, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сімю немає, вони втратили почуття любові один до одного. Примирення і подальше спільне проживання вважає неможливим і таким, що суперечить як їх інтересам, так і інтересам їх малолітніх дітей. Тобто, в теперішній час їх шлюб існує формально, вони тривалий час мешкають окремо. Просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 24.04.2009 року відділом РАЦС Комсомольського районного управління юстиції у м.Херсоні, актовий запис №115. Позивач в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити та шлюб розірвати. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причини неявки, шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада»; відзиву на позов не подав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України\~суд постановляє\~рішення про\~розірвання шлюбу,\~якщо буде\~встановлено,\~що подальше\~спільне життя\~подружжя і\~збереження шлюбу\~суперечило б\~інтересам одного\~з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно\~ст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції у м.Херсоні від 24 квітня 2009 року серії 1-КГ №044455. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам. На підставі ч.3 ст.105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 03.05.2013 року, актовий запис № 162. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, в зв'язку з тим, що відповідач вчиняв сварки, внаслідок чого спільне життя та збереження шлюбу стало суперечити її інтересам та інтересам дітей. З вересня 2016 року вони припинили шлюбні відносини та не ведуть спільне господарство. Просила суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 03.05.2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського району, управління юстиції м.Херсон, актовий запис № 162. Позивачка в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, просила позовні вимоги задовольнити та шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.05.2013 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам. На підставі ч.3 ст.105, ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом [PERSON] про стягнення аліментів, вказавши в заяві, що вони перебувають у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. Мають трьох дітей - доньку [PERSON], [INFO], синів -[PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач, про що є запис в свідоцтві про народження дітей. Діти проживають разом з позивачкою та відповідачем, але останній час відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Позивачка просить стягнути аліменти у розмірі 2500 гривень, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подання позову і до повноліття дітей у зв'язку з тим, що останній ухиляється від надання матеріальної допомоги. У судовому засіданні позивачка змінила позовні вимоги, згодна отримувати аліменти у розмірі 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину. Відповідач позов не визнав, пояснив, що він працює у службі таксі, має мінливий заробіток, утримує родину на ті кошти, які заробляє, гроші позивачки не надає, але привозить додому продукти харчування. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи - копії свідоцтва про народження дітей, довідку з місця проживання позивачки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їм повноліття. Відповідач на користь інших осіб аліменти не виплачує, він працездатний, його стан здоров'я і матеріальне положення дозволяє проводити оплату аліментів на користь позивачки на утримання дітей. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що прожитковий мінімум на 2015 рік на одну особу с 1січня 2015р. 1330 грн., на дітей віком з 6 до 18 років - 1286 гривень, тому з відповідача необхідно стягнути не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до зміни матеріального становища відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, вимоги якого надалі уточнила, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO] по 1/4 частки на кожну дитину з усіх видів доходів щомісячно до повноліття дітей посилаючись на те, що діти проживають з нею, а батько дітей матеріальної допомоги добровільно на їх утримання не надає. В судове засідання сторони не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Позивачка на задоволенні уточнених позовних вимог наполягає. Відповідач позовні вимоги визнав частково, в розмірі 1/3 частини на обох дітей з усіх видів доходів щомісячно до повноліття дітей. Мотивує тим, що в наступний час ще виплачує аліменти і на території РФ. Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], батьком яких в свідоцтві про народження записаний відповідач. Діти проживають разом із позивачкою. Відповідач обов'язку по утримуванню дітей не виконує. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні також установлено, що відповідач не працює. При визначенні розміру аліментів, відповідно до вимог ч.1 ст. 182 СК України, судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Беручи до уваги, що відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дітей, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню не в розмірі ? частини як то просить позивачка, а в розмірі 1/3 частини на двох дітей з усіх видів доходів щомісяця, та не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до повноліття дітей. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 229,40 гривень. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного ст. ст. 180-183 СК України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, вимоги якого надалі уточнила, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно на час навчання дитини, але не більше ніж до досягнення дитиною віку 23 років, посилаючись на те, що вона не в змозі забезпечити нормальний рівень освіти доньці, яка навчається в Луганському обласному медичному училищі, на денній формі навчання, на 1 курсі, а відповідач є батьком дитини та по своєму матеріальному становищу може виплачувати аліменти в зазначеному розмірі. Сторони в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про слухання справи за їх відсутністю. Позивачка на уточнених позовних вимогах наполягає. Відповідач уточнені вимоги позову визнав в повному обсязі. Судом установлено, що разом з позивачкою проживає [PERSON], [INFO] батьками якої є сторони по справі та яка в наступний час навчається в Луганському обласному медичному училищі, на денній формі навчання, за контрактом, на 1 курсі. Термін навчання з 01.09.2013 р. по 27.06.2016 р.. Стипендія не нараховується. Відповідач працює в ТОВ «Сельхозсервіс». Не заперечує виплачувати аліменти, тому суд вважає, що він в змозі надавати дитині таку матеріальну допомогу. Між сторонами склалися шлюбно-сімейні відносини. Згідно ч. 1 ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання й у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, якщо батьки можуть надати таку матеріальну допомогу. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі чи в частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином, суд вважає уточнені позовні вимоги обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 243.60 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в інтересах її малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] до органу опіки та піклування Великоберезнянської районної державної адміністрації про повернення дітей. В обгрунтування позовних вимог вказує, що на підставі рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 09 квітня 2014 року від неї відібрали її малолітніх синів - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], без позбавлення батьківських прав щодо них, у зв'язку з її тривалою хворобою. На даний час вона здорова і може опікуватись своїми дітьми, що стверджується довідкою поліклінічного відділення В.Березнянської райлікарні № 04-05/287 від 11.07.2014 року. Однак, без рішення суду орган опіки та піклування Великоберезнянської РДА відмовляється повернути їй дітей. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, та розглянути справу без її участі. Представник органу опіки та піклування Великоберезнянської РДА Костик Г.В. також у судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій вказала, що позов визнає, оскільки на теперішній час відпала причина через яку малолітні діти були відібрані в позивачки. Остання створила належні умови для проживання та виховання дітей, про що свідчить акт обстеження умов проживання. З урахуванням зазначеного, орган опіки та піклування вважає за доцільне повернути малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] на виховання їх матері [PERSON] Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і підлягаючим до задоволення з наступних підстав. У судовому засіданні належними доказами встановлено, що на підставі рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 09 квітня 2014 року від позивачки [PERSON] було відібрано її малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], без позбавлення батьківських прав щодо них, у зв'язку з її хворобою. На сьогоднішній час, як вбачається з довідки поліклінічного відділення В.Березнянської райлікарні № 04-05/287 від 11.07.2014 року, [PERSON] є незаразною і може опікуватись своїми дітьми. - 2 - Відповідно до акту обстеження умов проживання сім'ї [PERSON] від 08.08.2014 року встановлено, що для виховання та розвитку дітей створені належні умови. Будинок електрифіковано, опалення пічне. На момент обстеження в будинку було чисто, прибрано, наявна достатня кількість продуктів харчування, засобів гігієни та дитячого одягу. Частиною 3 статті 170 Сімейного кодексу України передбачено, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Згідно ч.1 п.5 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала. На підставі наведеного,

Outcome: approved