Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обгрунтування заявлених позовних вказувала, що після розірвання шлюбу з відповідачем, вона проживає з дочкою [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу вони з колишнім чоловіком прийшли згоди про утримання дитини, за якою він щомісячно надавав матеріальну допомогу. На даний час дочка знаходиться на утриманні позивачки і потребує матеріальної підтримки в зв'язку із тим, що не працює, а навчається на денному факультеті в Черкаському державному технологічному університеті. [PERSON] інших дітей не має, працює в «Національній горілчаній компанії», але з березня 2017 року відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дочки. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 25% з усіх доходів відповідача і до закінчення навчання, а такж заборгованість за минулий період - з березня 2017 року по 25%, а за січень та лютий поточного року по 288 грн., які він не доплатив за попередньою домовленістю. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 25% з усіх доходів відповідача та до закінчення навчання, а також винклу заборгованість. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та не заперечував проти його задоволення щодо утриманні дитини, яка продовжує навчання. Стосвно заборгованості пояснив, що не мав можливості сплатити вчасно визначені за домовленістю кошти, проте, за наявності фінансової можливості, буде допомагати дитині. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає наступне. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 600 від 16 грудня 2009 рок ( свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER]). [PERSON] народилася [INFO] року, батьками записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Відповідно до довідки № 54 від 04.05.2017 [PERSON] навчається в Черкаському державному технолоігічному університеті на третьому курсі денної форми терміном з 01.09.2014 до 30.06.2018 року. [PERSON] надавав матеріальну допомогу на утриминання дитини до досягнення нею повноліття за домовленістю сторін. Рішення суду з цього питання не постановлялося. На даний час відповідач працює у «Національній горілчаній компанії», отримую щомісячно заробітну плату. Інших утриманців немає. За ст.198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Частиною першою ст.199 Сімейного кодексу України передбачено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. (ч.2 ст.200 Сімейного кодексу України) Як роз'яснено в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов»язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов»язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв»язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З огляду на викладе, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. До стягнення з відповідача підлягають аліменти на користь позивачки [PERSON] на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 10.05.2017 року і до закінчення навчання (01.07.2018), але не більш як до досягнення [PERSON], [INFO] 23 років. Вимоги щодо стягнення заборгованості по аліментних платежах за минулий період до задоволення не підлягають, оскільки не грунтуються на нормах сімейного законордавства, за яким таке стягнення допускається у випдаках стягнення аліментів за іршенням суду. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, він підлягає до стягнення з відповідача.

Outcome: partial