Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідачів про визнання права власності на спадщину за правом представлення, посилаючись на те, що [INFO] року померла бабуся позивачки, [PERSON], якій на підставі приватної власності належав будинок [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги за законом повинні були бути сини померлої, [PERSON] та [PERSON]. Однак [INFO] року [PERSON], батько позивачки, помер. Іншою донькою [PERSON] є відповідачка, [PERSON] Після смерті [PERSON] спадщину після смерті останньої прийняли відповідачі. Позивачка натомість у передбачений законом строк для прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернулась, бо перебувала у цей час у місцях позбавлення волі. На підставі наведеного просила суд визнати її спадкоємицею першої черги за правом представлення та визнати за нею право власності на 1/3 частину будинку [ADDRESS]. У подальшому позивачка змінила заявлені нею позовні вимоги, на підставі чого просила суд встановити їй додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. В судове засідання [PERSON] не з'явилась, надавши суду заяву з проханням вирішити вказаний спір у її відсутність. Відповідач, [PERSON], до судового засідання не з'явився за невідомих суду причин, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Представник відповідача, [PERSON], який діє на підставі довіреності, [PERSON], до судового засідання не з'явився, надавши суду заяву з проханням вирішити вказаний спір у його відсутність. Відповідачка, [PERSON], до судового засідання не з'явилась повторно за невідомих суду причин, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, від якої не надходило заяви з проханням вирішити спір у її відсутність. На підставі переліченого, суд, вивчивши письмові докази, вважає змінені позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі за текстом рішення - ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1261 ЦК в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ч. 1 ст. 1266 ЦК внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. На підставі ч. 5 ст. 1266 ЦК, якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну. Згідно до ст. 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності із ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, яка подається ним особисто. На підставі ст. 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ч. 2 ст. 1272 ЦК відповідно до письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Згідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК у разі пропуску з поважних причин встановленого законодавцем шестимісячного строку для прийняття спадщини, суд може визначити спадкоємцю додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1280 ЦК, якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці, вона підлягає перерозподілу між ними. Згідно ст. 1296 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. На підставі ст. 1297 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. При цьому на підставі п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину в наданий судом додатковий строк, має право звернутися до суду з вимогами про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, якщо спадкоємці, які прийняли спадщину, не дають згоду на внесення нотаріусом за місцем відкриття спадщини цих змін. На підставі рішення суду нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину. У судовому засіданні було підтверджено, що [INFO] року померла [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про смерть, виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1409 від 2 листопада 2013 року (а. с. 9). Згідно до копії актового запису про смерть № 802 від 21 червня 2013 року, виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, вбачається, що [PERSON] помер [INFO] року (а. с. 38). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 4 червня 2014 року, виданого приватним нотаріусом, [PERSON], [PERSON], реєстр № 521, вбачається, що після смерті [PERSON] спадкоємці останньої, [PERSON] та [PERSON], в рівних частках успадкували 1/2 частку домоволодіння [ADDRESS], що належала спадкодавцю (а. с. 5, 8). Натомість свідоцтво про право на спадщину [PERSON] нотаріусом не видавалось (а. с. 5). На підставі витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] оформив за собою право власності на 1/4 частину домоволодіння 33 по вулиці Лютневій в місті Маріуполі (а. с. 6-7). Зі свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського райвиконкому міста Маріуполя 23 січня 1990 року, вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] року, батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] (а. с. 11). Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 725 від 11 серпня 2007 року, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, після чого прізвище дружини було змінено на «[PERSON]» (а. с. 13). Відповідно до копії актового запису про народження № 1012 від 28 липня 1962 року, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] року, батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] (а. с. 37). Натомість зі свідоцтва про смерть, виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1633 від 20 листопада 2010 року, вбачається, що [INFO] року [PERSON] помер (а. с. 10). Таким чином у судовому засіданні було встановлено спорідненість [PERSON] із [PERSON], яка померла [INFO] року, внаслідок чого померла приходилась бабусею позивачці. Також в судовому засіданні було встановлено, що батько [PERSON] помер до моменту відкриття спадщини після смерті [PERSON] На підставі переліченого право спадкування спадкового майна, що залишилось після смерті [PERSON], за правом представлення внаслідок смерті [PERSON], спадкоємця першої черги, набула донька померлого, [PERSON] Однак у передбачений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивачка заяву до нотаріальної контори не подала. На підставі довідки про звільнення вбачається, що [PERSON] з 23 листопада 2013 року по 15 серпня 2014 року перебувала у місцях позбавлення волі, Приазовській виправні колонії № 107, відбуваючи призначене судом покарання у вигляді позбавлення волі (а. с. 14). В судовому засіданні між сторонами по справі не було встановлено згоди на подання заяви [PERSON] про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини після смерті [PERSON] Однак суд вважає, що в судовому засіданні [PERSON] довела суду поважність з об'єктивних причин пропуску нею шестимісячного строку для прийняття спадщини, оскільки позивачка була позбавлена можливості подати особисто заяву про прийняття спадщини після смерті [INFO] року своєї бабусі, [PERSON], бо перебувала в місцях позбавлення волі. Таким чином суд зазначає, що оскільки після відкриття спадщини спадкоємцю необхідно вчинити певні дії, які б свідчили про прийняття спадкоємцем спадщини, якими визнається подача заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, то позивачка була позбавлена можливості звернутись із заявою до нотаріуса для прийняття спадщини на спадкове майно після смерті [PERSON] Враховуючи, що шестимісячний строк для прийняття спадщини для позивачки після смерті її бабусі сплив, та на підставі поважності пропуску вказаного строку суд вважає, що [PERSON] можливо визначити додатково двомісячний строк, який буде достатнім для подання нею заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Внаслідок наведеного змінені позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, тому відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів у рівних часках підлягає стягненню на користь [PERSON] сплачений позивачкою судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved