overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 28 липня 1973 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей вони не мають. Посилаючись на те, що сімейне життя не склалося, оскільки відповідач не проявляв належної поваги до неї, зловживає спиртними напоями, погрожує їй фізичною розправою та зневажливо ставиться до неї, що на грунті неприязних відносин між ними часто виникали сварки, вони мають різні погляди на ситуацію, яка склалася в державі, до того ж шлюб існує лише формально, тому що з лютого 2008 року по червень 2014 року проживали окремо, позивачка прохала розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що спільне життя з відповідачем не склалося через те, що він постійно пиячить, погрожує їй фізичною розправою, ображає нецензурними словами, принижує її гідність. Раніше терпіла заради дітей, але діти стали дорослі і вона так жити більше не може. А тому на примирення не згідна і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про одруження № 394987, між сторонами було укладено шлюб 28 липня 1973 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони тривалий час проживали окремо, але з червня 2014 року відновили сімейні відносини, але це не призвело до збереження сім`ї, оскільки відповідач свого ставлення до сім`ї не змінив, в результаті чого між сторонами склалися неприязні відносини, у зв`язку з чим позивачка на примирення не згідна, як, мабуть, і відповідач, так як на виклики суду не з`являвся та заходів для примирення не вживав, з чого слідує, що збереження сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити позивачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто «Кузьмина», за її проханням. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 28 січня 2012 року. Від даного шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають протилежні погляди на життя та сімейні обовязки, через що часто виникали сварки, які призвели до того, що вони стали чужими людьми і сімю зберегти вже немає можливості до того ж з серпня 2016 року вони проживають окремо, позивачка прохала розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що причиною розпаду сім`ї стало те, що вони мають різні погляди на сімейне життя і ведення господарства, а також невлаштований побут. Неодноразово вони намагалися примиритися, але це не дало позитивного результату і примирення між ними не досягнуто. А тому вона наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнав та пояснив суду, що він згідний з причинами розпаду сімї, вказаними позивачкою. Їхня сімя розпалася остаточно близько 4 місяців тому, оскільки вони не в змозі надалі проживати разом. В зв`язку з тим, що вони дійшли згоди щодо розірвання шлюбу, то на примирення він теж не згідний. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про шлюб № 080356, між сторонами було укладено шлюб 28 січня 2012 року. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони на даний час не підтримують подружніх відносин та відновлювати їх не бажають, примирення між ними не досягнуто, до того ж між ними склалися такі відносини, за яких подальше спільне проживання є неможливим, з чого слідує, що збереження даної сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст. 113 СК України, суд вважає можливим залишити позивачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто «Гондя», за її проханням. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 28 травня 2012 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що на протязі останніх трьох років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин і кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, що вони намагалися зберегти сім'ю, але і народження сина не допомогло це зробити, позивачка прохала розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, пояснивши суду, що вже три роки як вони не підтримують сімейних відносин, хоча проживають в одному будинку. У кожного з них різні погляди на життя, що призводило до частих сварок. Відповідач приділяв увагу лише своїм друзям, а вона хоче, щоб була сім'я. Гроші, які вони заробляють, кожен тратить на свої потреби. А тому на примирення вона не згідна і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнав та пояснив суду, що вони дійсно три роки проживають окремо і він згідний з тим, що говорить позивачка. У зв`язку з цим проти розірвання шлюбу не заперечує, не погоджуючись на примирення. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про шлюб № [NUMBER], між сторонами було укладено шлюб 28 травня 2012 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони на протязі тривалого часу не підтримують подружніх відносин та відновлювати їх не бажають, з чого слідує, що збереження даної сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Виходячи з цього, суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2 березня 1997 року. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що сім`я розпалася через різні погляди на сімейне життя, влаштовування відповідачем сварок в присутності дітей, що негативно впливає на їх психологічний стан, нехтування ним сімейними цінностями, ведення аморального способу життя і зловживання спиртними напоями, у зв`язку з чим вони не проживають разом як сім`я та не ведуть спільного господарства, позивачка прохала розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що вони з відповідачем не проживають разом як сім`я більше місяця, оскільки сімейні відносини не склалися через різні погляди на життя та зловживання відповідачем спиртними напоями, а також останній не цікавився життям дітей, не забезпечував їх матеріально. А тому на примирення вона не згідна і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився і про причини своєї неявки суд не повідомив. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу № 287735, між сторонами було укладено шлюб 02.03.1997 року. Як встановлено судом, сторони на даний час не проживають однією сім'єю і відновлювати подружні відносини позивачка не бажає, з чого слідує, що збереження сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити позивачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто «[PERSON]», за її проханням. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2 березня 2006 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем виявилося невдалим, оскільки останній не проявляв належної уваги та поваги до неї, не цікавився інтересами сімї, а також вони мають різня погляди на життя та різні характери, вони не розуміють один одного і втратили взаємне почуття любові та поваги, до того ж відповідач знайшов собі іншу жінку, з якою на даний час проживає, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними подружніх відносин з червня 2016 року, позивачка прохала розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що між ними не склалися відносини, у зв`язку з чим близько двох років вони не проживають разом, до того ж відповідач залишив сім`ю і став проживати з іншою жінкою. А тому на примирення вона не згідна і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіславши до суду телеграму про розгляд справи без його участі, вказавши, що він не заперечує проти розірвання шлюбу. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом і вбачається з свідоцтва про шлюб № 013041, між сторонами було укладено шлюб 2 березня 2006 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони тривалий час проживають окремо і відновлювати подружні відносини не бажають, до того ж відповідач, судячи з показів позивачки, перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, з чого слідує, що збереження даної сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно та зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити позивачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто «Чалик», за її проханням. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 30 жовтня 2004 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що сімейне життя між ними не склалося через різність характерів та поглядів на життя, у зв`язку з чим шлюбні відносини фактично припинені більше двох років тому і вони проживають як сторонні один одному особи, не маючи спільних інтересів і не бажаючи відновлювати сімейні стосунки, позивачка прохала розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що спільне життя з відповідачем не склалося через те, що він ніколи не мав до неї поваги. На даний час вона проживає з іншим чоловіком і вважає, що відновити сімейні відносини неможливо. За наданий судом строк який був наданий їм на примирення відповідач не вживав ніяких заходів для того, щоб помиритися, але навіть якби він і вживав заходи для примирення, то вона не згідна і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов спочатку не визнав, прохаючи надати строк для примирення, та пояснив суду, що однією з причин розпаду сім`ї є те, що він втратив роботу і тривалий час не міг знайти роботу по спеціальності, через що не міг достатньо забезпечувати сім'ю. Однак в даному судовому засіданні відповідач пояснив, що намагався помиритися з позивачкою, спілкувався з дитиною та оплачував квартиру, в якій вони проживають, але позивачка на примирення не згідна, у зв`язку з чим він не заперечує проти розірвання шлюбу. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про шлюб № [NUMBER], між сторонами було укладено шлюб 30 жовтня 2004 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони на протязі тривалого часу не підтримують подружніх відносин та відновлювати їх не бажають, з чого слідує, що збереження сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Більше того за наданий судом строк вони не помирилися і обоє наполягають на розірванні шлюбу. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно та зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити позивачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто «[PERSON]», за її проханням. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2003 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим,оскільки він не проявляв належної уваги та поваги до неї, не цікавився інтересами сімї, інколи вживав спритні напої, через що в сімї виникали непорозуміння та сварки, що вони мають різні погляди на життя та втратили взаємне почуття любові один до одного, у зв`язку з чим з березня 2016 року вони не проживають однією сім`єю, позивачка прохала розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що причиною розпаду сім`ї стало те, що відповідач постійно перебуває на заробітках і вдома його практично немає, інтересами сім`ї не цікавиться, матеріально не допомагає, участі у вихованні дитини не приймає, через що всі питання їй приходиться вирішувати самій. А тому на примирення вона не згідна і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнав та пояснив суду, що він згідний на розірвання шлюбу, оскільки перебуває у відносинах з іншою жінкою, які має намір оформити офіційно. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про шлюб № 080861, між сторонами було укладено шлюб 30 серпня 2003 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони на даний час не підтримують подружніх відносин та відновлювати їх не бажають, до того ж відповідач планує створити нову сімю, з чого слідує, що збереження даної сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити позивачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто «Ковальова», за її проханням. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 3 вересня 2005 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що причиною розпаду сім`ї стали їх різні характери та погляди на життя, що відповідач постійно нехтує сімейними цінностями і з його ініціативи між ними весь час виникають сварки, свідком яких неодноразово була дитина, що впливає на її психічний стан, у зв`язку з чим на даний час шлюб носить лише формальний характер, позивачка прохала розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що з відповідачем вони не проживають однією сім'єю через різні погляди на життя та відсутність в неї до нього почуттів. А тому на примирення вона не згідна і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов спочатку не визнав, прохаючи надати строк для примирення, та пояснивши суду, що сім'я розпалася через те, що він був 10 років на заробітках та не мав можливості приділити належної уваги сім'ї, що призвело до зради зі сторони позивачки, але він її пробачив і хоче зберегти сім'ю. Однак в даному судовому засіданні відповідач позов визнав та пояснив, що вони з позивачкою не помирилися, у зв`язку з чим він теж згідний на розірвання шлюбу. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про шлюб [NUMBER], між сторонами було укладено шлюб 3 вересня 2005 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони на даний час не підтримують подружніх відносин та відновлювати їх не бажають, з чого слідує, що збереження сім`ї буде суперечити їхнім інтересам, до того ж постійні сварки між подружжям можуть негативно вплинути на стан здоров`я та на виховання їх малолітньої дочки. Також суд бере до уваги, що за наданий судом строк вони не помирилися і обоє наполягають на розірванні шлюбу. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно та зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити позивачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто «[PERSON]», за її проханням. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 3 вересня 2006 року. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що сімейне життя не склалося через їхню психологічну несумісність, що вони мають різні погляди на життя і на цьому підґрунті весь час виникають непорозуміння, що негативно впливає на кожного з них, в звязку з чим подружні відносини між ними припинилися з 25 вересня 2016 року, позивачка прохала розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони проживали в двокімнатній квартирі з його батьками, через що між ними виникали непорозуміння, сварки, а також відповідач поводить себе, як мала дитина, що негативно впливає на виховання синів. Вона намагалася зберегти сім`ю, але відповідач змінюватися не бажає. А тому на примирення вона не згідна і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про шлюб № 037260, між сторонами було укладено шлюб 3 вересня 2006 року. Відповідно до ч.2 ст.112СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони проживають окремо і відновлювати подружні відносини не бажають, оскільки відповідач ніяким чином не відреагував на вказаний позов та не вжив заходів для збереження сім`ї, з чого слідує, що збереження даної сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити позивачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто «Кундіс», за її проханням. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 3 грудня 2012 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем виявилося невдалим і на грунті неприязних відносин між ними постійно виникали конфліктні ситуації, що призводило до сварок, а також зловживання відповідачем спиртними напоями та його неодноразове застосування фізичної сили до неї, безвідповідальне ставлення до своєї поведінки в сімї, що проявлялося в його небажанні поважати її як дружину та дитину, що стало причиною припинення подружніх відносин в травні 2015 року, позивачка прохала розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що спільне життя з відповідачем не склалося через те, що останній зловживає спиртними напоями, у зв`язку з чим між ними постійно виникали сварки та доходило до того, що відповідач застосовував до неї фізичну силу. З травня 2015 року вони разом не проживають. А тому на примирення вона не згідна і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов спочатку не визнав, прохаючи надати строк для примирення, та пояснивши суду, що він дійсно зловживає спиртними напоями і були випадки, коли бив позивачку, але він хоче змінитися і зберегти сімю. Однак в даному судовому засіданні відповідач пояснив, що вони з позивачкою не помирилися, у зв`язку з чим він теж згідний на розірвання шлюбу. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про шлюб № 093371, між сторонами було укладено шлюб 3 грудня 2012 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони на протязі тривалого часу не підтримують подружніх відносин та відновлювати їх не бажають, з чого слідує, що збереження сім`ї буде суперечити їхнім інтересам, до того ж постійні сварки між подружжям та неналежна поведінка відповідача в сім`ї можуть негативно вплинути на виховання їх малолітнього дочку. Також суд бере до уваги, що за наданий судом строк вони не помирилися і обоє наполягають на розірванні шлюбу. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно та зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити позивачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто «Білоус», за її проханням. На підставі викладеного та,

Outcome: approved