Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, та просить постановити рішення, яким стягнути на її користь в інтересах доньки [PERSON], [INFO] аліменти з батька [PERSON] у розмірі ? частки від усіх видів доходів відповідача, але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку - щомісячно до досягнення донькою повноліття. Дитина знаходиться повністю на утриманні позивачки, добровільно матеріальної допомоги відповідач не надає, хоча має таку можливість. Позивачка в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що в справі є відповідні докази (а.с.20). Надала заяву про розгляд справи у її відсутність в заочному порядку, наполягала на задоволенні позовних вимог (а.с.30). Відповідач до суду не прибув. Про час та місце розгляду повідомлявся за адресою свого постійного місця реєстрації: вул. Кірова, № 166, с. Залізничне, Болградський район, Одеська область (а.с.14, 18). Усі повідомлення повернулися до суду без вручення з відміткою, що адресат за вказаною адресою не проживає (а.с.15-16, 17, 25-26, 27-28). На виконання вимог ч.9 ст.74 ЦПК України, відповідач, фактичне місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликався в суд через оголошення у пресі. Тобто, відповідач був повідомлений через засоби масової інформації шляхом розміщення оголошення в газеті «Одеські вісті» № 72 (4895) від 13.09.2016 року (а.с.29). З опублікуванням оголошення про виклик в засобах масової інформації - відповідач вважається повідомленим належним чином про час і місце розгляду справи. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету [PERSON] Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України (а.с.30). Розглянувши подані документи та матеріали, заяви позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 14.08.2010 року, який було розірвано на підставі рішення Болградського районного суду Одеської області від 30.06.2015 року (а.с.3). 15 лютого 2011 року від цього шлюбу народилася донька [PERSON], батьками якої є позивачка та відповідач по справі, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії 1-ЖД № 257885 (а.с.4). Відповідно до довідки № 2212 від 14.07.2016 року, виданої виконкомом Болградської міської ради Одеської області малолітня [PERSON], [INFO], проживає та повністю знаходиться на утриманні позивачки (а.с.5). Відповідач будь-яких пояснень, заперечень на спростування доводів, викладених в позовній заяві до суду не надав. На підставі досліджених доказів суд вбачає, що позивачка перебуває у скрутному матеріальному становищі та має необхідність в отриманні аліментів. Будь-яких інших доказів в підтвердження передбачених ст. 182 Сімейного кодексу України обставин на підтвердження матеріального стану та стану здоровя як відносно позивачки, так і відносно відповідача суду не надано, крім тих, що досліджені в судовому засіданні, не встановлено таких і при розгляді справи.\~ Мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою ( ч.1 ст. 141 СК України). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З урахуванням обставин, які перелічені в ст. 182 СК України, суд вважає за можливе при визначенні розміру аліментів, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] - аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки від усіх видів доходів відповідача - щомісячно, але не менше 30 % встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення донькою повноліття. У відповідності зі ст.ст. 81, 88 ЦПК України також підлягає стягненню на користь держави з відповідача судовий збір у розмірі 551.20 гривен. На підставі викладеного і

Outcome: approved