Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що [INFO] померла її сестра [PERSON] , яка до смерті постійно проживала та була зареєстрована в Бердичівському геріатричному пансіонаті Житомирської обласної ради. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй на день смерті майно, зокрема на право на земельну частку (пай) розміром 4,76 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), у землі, яка перебувала в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства Перше Травня, на яку на ім`я [PERSON] був виданий Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0112833. Позивачка є спадкоємцем після смерті [PERSON] . Ще одним спадкоємцем після смерті [PERSON] був брат померлої [PERSON] , який помер [INFO] . В позасудовому порядку позивачка не в змозі реалізувати свої спадкові права після смерті [PERSON] , а саме на вищевказане право на земельну частку (пай), оскільки не може встановити факт родинних відносин між нею та померлою [PERSON] , а також не може встановити факт прийняття нею спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] . Враховуючи вищезазначене, позивачка просить суд, встановити факт прийняття нею, [PERSON] , спадщини після смерті її сестри [PERSON] , яка померла [INFO] ; встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] і [PERSON] , яка померла [INFO] є рідними сестрами; визнати за нею, [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 4,76 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСП Перше Травня на яку головою Андрушівської районної державної адміністрації 06.08.1997 видано Сертифікат серії ЖТ №0112833, як на спадщину за законом після смерті її сестри [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Андрушівського районного суду Житомирської області від 01 жовтня 2020 року в даній цивільній справі було замінено неналежного відповідача Лебединецьку сільську раду Андрушівського району Житомирської області на належних відповідачів: [PERSON] та [PERSON] . 07 грудня 2020 року від представника відповідачки [PERSON] - адвоката Шмат Р.П. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому останній вказав, що [PERSON] жодних заяв про відмову від прийняття спадщини після смерті сестри [PERSON] не подавав. При цьому, після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина - [PERSON] , після смерті якої спадщину прийняли її діти: [PERSON] та [PERSON] . Крім того, в поданому відзиві представник відповідачки зазначив, що вимога про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] має розглядатися за правилами окремого провадження (а.с.68-71). Позивачка та її представник адвокат Яремчук О.В. в судове засідання не з`явилися. Від представника позивачки на адресу суду надійшла заява в якій він просить розгляд справи провести у його відсутність та у відсутність позивачки, позовні вимоги підтримують, позов просять задовольнити. Крім того, в поданій заяві представник позивачки вказав, що у зв`язку з неможливістю забезпечення явки в судове засідання свідка [PERSON] вони відмовляються від її допиту. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести у її відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Шмат Р.П. в судове засідання не з`явилися. Від представника відповідачки на адресу суду надійшла заява в якій він просить розгляд справи провести у його відсутність та у відсутність [PERSON] . При ухваленні рішення покладаються на розсуд суду. Допитаний в судовому засіданні, яке відбулося [INFO] свідок [PERSON] пояснив, що померла [PERSON] та позивачка по справі [PERSON] є рідними сестрами, також зазначив, що [PERSON] відвідувала померлу [PERSON] за місцем її проживання в Бердичівському геріатричному пансіонаті. У відповідності до положень ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.11). На день смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована в Бердичівському геріатричному пансіонаті Житомирської обласної ради, перебувала на повному державному утриманні та була похована пансіонатом, що підтверджується довідкою виданою Бердичівським геріатричним пансіонатом Житомирської обласної ради від 16.06.2020 №306 та довідкою виданою Бердичівським будинком - інтернатом ветеранів праці від 16.10.2001 №237 (а.с.19,22). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй на день смерті майно, зокрема на право на земельну частку (пай) розміром 4,76 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства Перше Травня, на яку на підставі рішення Андрушівської районної державної адміністрації від 10 лютого 1997 року №25 головою Андрушівської районної державної адміністрації 06 серпня 1997 року на ім`я [PERSON] було видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0112833 (а.с.18). За життя, а саме 24 грудня 1990 року [PERSON] був складений заповіт, посвідчений секретарем Лебединецької сільської Ради народних депутатів Андрушівського району Житомирської області Суботенко П.О., відповідно до положень якого спадкодавиця заповіла належний їй на праві особистої власності жилий будинок з надвірними будівлями в с.Лебединці - [PERSON] та [PERSON] в рівних долях (а.с.13). Згідно повідомлення та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру наданих Бердичівською державною нотаріальною конторою вбачається, що до майна померлої [PERSON] на підставі заяви [PERSON] було заведено спадкову справу №191/2020, свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с.35-36). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.12). Відповідно до повідомлення та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру наданих Андрушівською державною нотаріальною конторою Житомирської області вбачається, що спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] прийняла його дружина - [PERSON] , та на її ім`я держнотконторою 10.10.2008 за реєстровим №2868 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] (а.с.33-34). Відповідно до актового запису про смерть №14 від 14 жовтня 2014 року вбачається, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.109). За життя, а саме 08 листопада 2008 року [PERSON] був складений заповіт, посвідчений секретарем Павелківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області Берладин О.Г., зареєстрований в реєстрі за №428 відповідно до положень якого спадкодавиця заповіла все належне їй на день смерті майно своїм дітям - [PERSON] та [PERSON] (а.с.49). Відповідно до повідомлення та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру наданих Андрушівською державною нотаріальною конторою Житомирської області вбачається, що спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] прийняли її діти - [PERSON] та [PERSON] , і на їх імена держнотконторою були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом по 1/2 частині кожній: на житловий будинок [ADDRESS] , на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , на земельну ділянку площею 0,3600 га для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] , та на земельні ділянки площами 2,0009 га і 1,9577 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Павелківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області (а.с.46-48). Крім того, в матеріалах справи міститься заява [PERSON] адресована голові Лебединецької селищної Ради в якій вона зазначила, що не заперечує проти того, щоб майно належне [PERSON] перейшло у власність [PERSON] (а.с.21). Докази на підтвердження того, що [PERSON] за життя після смерті чоловіка [PERSON] , який помер через двадцять три дні після смерті [PERSON] , в порядку ст.551 ЦК Української РСР, прийняла належну йому частку спадщини після смерті останньої відсутні. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в\~постанові №7\~від 30.05.2008\~Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. \~ Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину або інших спадкових прав. Згідно роз`яснень абз.2 п.2 постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 Про судову практику у справах про спадкування, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,\~прийняття спадщини, яка відкрилась до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Факт родинних відносин померлої [PERSON] та позивачки по справі [PERSON] підтверджується копіями посвідок про народження та копією свідоцтва про одруження позивачки, згідно якого остання при укладенні шлюбу змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.10,15,16). Розбіжності в написанні прізвищ [PERSON] та [PERSON] зумовлені заміщенням продуктивних основ офіційного й розмовного варіанта особового імені Оксент через редукцію ненаголошеного голосного в першому складі та є ідентичними, що підтверджується експертним висновком №056/389-n від 12 серпня 2020 року (а.с.51). Також факт родинних відносин, а саме те, що позивачка [PERSON] та померла [PERSON] є рідними сестрами підтвердив в судовому засіданні свідок. Відповідно до\~ст.524 ЦК Української РСР від 1963 року спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно\~ст.530 ЦК Української РСР від 1963 року при спадкоємстві за законом при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ст.549\~ЦК Української\~РСР від\~1963\~року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 щодо встановлення факту прийняття спадщини, то, враховуючи положення статей 1268, 1269 ЦК України, мова може йти лише про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо спадкові правовідносин виникли після набрання чинності ЦК (після 1 січня 2004 року). Якщо спадщина відкрилась до набрання чинності ЦК, судам слід враховувати, що ст.549 ЦК Української\~РСР було визначено перелік дій, які свідчать про прийняття спадщини - фактичний вступ у володіння та управління спадковим майном. Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14.06.1994 №18/5, що була чинною до 03 березня 2004 року, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин. В ході розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті її сестри [PERSON] , оскільки володіла оригіналом Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0112833, який був наданий суду для огляду представником позивачки адвокатом Яремчуком Олегом Васильовичем. Згідно\~ст.328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п.17 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001, Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікат на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власниками земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Враховуючи вищезазначене, а також те, що встановлення факту прийняття спадщини та факту родинних відносин необхідні позивачці [PERSON] для реалізації спадкових прав після смерті [PERSON] , суд дійшов висновку, що позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Outcome: approved