Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з названим позовом та просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на нерухоме майно нежитлову будівлю загальною площею 112,2 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Болградських ополченців, № 36-Г, м. Болград, Одеська область. Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником 34/100 частин нежитлової будівлі, що розташована за адресою: вул. Асена Христєва, № 36, м. Болград, Одеська область. Рішенням виконкому Болградської міської ради цим 34/100 частинам, які належать позивачці, присвоєно поштову адресу: вул. Асена Христєва, 36-Г, м.Болград, Одеська область. Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 25.02.2015 року фактично визнано, що будівля, розташована за адресою: вул. Асена Христєва, 36, яка перебувала у спільній частковій власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], вважається такою, що поділена в натурі між співвласниками за домовленістю між ними, а право спільної часткової власності на цю споруду між співвласниками припинене. На підставі рішення Болградської міської ради Одеської області від 19.02.2016 року за № 112-VII «Про перейменування назв проспекту і вулиць міста Болград Одеської області», вулицю [PERSON] перейменовано на вулицю Болгарських ополченців. При зверненні позивачки до Відділу державної реєстрації, їй було відмовлено в проведенні державної реєстрації права власності на нежитлову будівлю по вул. Болгарських ополченців, 36-Г в м. Болград, Одеської області, у звязку з відсутністю документів, що підтверджують набуття права власності на зазначене майно. З цих причин позивачка змушена звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. Позивачка та її представник підтримали позовні вимоги, наполягали на їх задоволенні. Подали заяву про розгляд справи у їх відсутність (а.с.29, 23). Представник відповідача [PERSON] міської ради Одеської області (а.с.31) в судове засідання не прибув. Подав заяву про визнання позовних вимог, та розгляд справи у його відсутність (а.с.30). Представник третьої особи в судове засідання не прибув, повідомлений належним чином (а.с.27). Будь-яких заяв, пояснень, заперечень на спростування доводів, викладениї в позовній заяві до суду не надав. Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що 28.03.1998 року на підставі договору дарування позивачка отримала у власність 17/100 частин нежитлової будівлі, що розташована за адресою: вул. Асена Христєва, 36, м. Болград, Одеська область (а.с.6). 31.01.2002 року на підставі також договору дарування вона отримала у власність ще 17/100 частин цієї ж нежитлової будівлі за адресою: вул.Асена Христєва, №36, м. Болград, Одеська область (а.с.7). Отже, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме, майно станом на 16.08.2016 року [PERSON] є власником 34/100 частин у спільній частковій власності на нежитлову будівлю за адресою: вул. Асена Христєва, 36, м. Болград, Одеська область (а.с.14). Рішенням виконавчого комітету Болградської міської ради Одеської області № 94 від 19.06.2014 року цим 34/100 частинам нежитлової будівлі, що розташована за адресою: вул. Асена Христєва, 36, м. Болград, Одеська область, які належать на праві власності [PERSON], присвоєно нову поштову адресу: вул. Асена Христєва, 36-Г, м. Болград, Одеська область (а.с.8). Відповідно до ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натури між співвласниками. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 25.02.2015 року (розясненим ухвалою від 12.09.2016 року) фактично визнано, що будівля, розташована за адресою: вул. Асена Христєва, № 36, яка перебувала у спільній частковій власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], після набрання рішенням суду законної сили, вважається такою, що поділена в натурі між співвласниками за домовленістю між ними відповідно до наданої суду документації, а право спільної часткової власності на цю споруду між співвласниками припинене (а.с.17-19, 20-21). Відповідно до положень ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно технічного паспорту на нежитлову будівлю, що розташована за адресою: вул. Асена Христєва, 36-Г, м. Болград, Одеська область, виготовленого КП «Болградське БТІ» станом на 06.06.2014 року вбачається, що загальна площа приміщень цієї будівлі становить 112,2 кв.м. (а.с.10-12). Рішенням Болградської міської ради Одеської області від 19.02.2016 року № 112-VII «Про перейменування назв проспекту і вулиць міста Болград Одеської області», вулицю [PERSON] перейменовано на вулицю Болгарських ополченців (а.с.9). Позивачка [PERSON] звернулась до відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Болградської міської ради з заявою про проведення державної реєстрації права власності на нежитлову будівлю, що розташована за адресою: вул. Асена Христєва, 36-Г, м. Болград, Одеська область. Проте рішенням державного реєстратора виконавчого комітету Болградської міської ради від 13.10.2016 року № 31852102 їй було відмовлено в проведенні державної реєстрації вищезазначеної будівлі у звязку з відсутністю документів, що підтверджують набуття прав власності на зазначене майно (а.с.22). Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч. 4 ст. 182 ЦК України). Відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості регулює Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV, із змінами і доповненнями. Проте, державний реєстратор рішенням від 13.10.2016 року № 31852102 відмовив заявнику у перереєстрації обєкту нерухомості, належного позивачці за окремою поштовою адресою (а.с.22). Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 318 ЦК України встановлено, що усі суб'єкти права власності є рівними перед законом. Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За результатом судового розгляду судом встановлено, що по справі мають місце обставини, передбачені ст. 392 ЦК України, оскільки позивачка будучи власником нежитлової будівлі, що розташована за адресою: вул. Болгарських ополченців, № 36-Г, м. Болград, Одеська область не може перереєструвати названий обєкт нерухомості за новою адресою на підставі рішення виконавчого комітету Болградської міської ради Одеської області, в звязку з чим порушуються її права як власника. За таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги позивачки є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved