Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 22.02.2014 року померла її баба [PERSON], яка на день смерті проживала та була зареєстрована в [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за вищезазначеною адресою, в тому числі і ? частка, яку [PERSON] успадкувала після смерті свого чоловіка, [PERSON], який помер 27.01.2002 року. За життя остання склала заповіт, в якому все своє майно заповіла їй. Спадщину після її смерті вона прийняла, подавши заяву до Бобровицької районної державної нотаріальної контори, однак у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено. Як вбачається з довідки про технічний стан нерухомого майна, право власності на вищевказаний житловий будинок не зареєстроване. Тому просить визнати за нею право власності на житловий будинок загальною площею 59,9 кв.м., житловою площею 29,7 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами в с.Браниця Бобровицького району Чернігівської області по вул. Набережній, 60 по праву спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Позивачка в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.35). Відповідач, до суду також не з'явився, в поданій через канцелярію суду заяві, просить справу розглядати за відсутності його представника, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с. 36). Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що сторони до суду не зявились, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.247 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку, виходячи із слідуючого. Судом встановлено, що 27.01.2002 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Браницькою сільською радою Бобровицького району Чернігівської області (а.с.9), який на день смерті та постійно проживав та був зареєстрований в [INFO]. Разом з ним на день смерті та протягом шести місяців після смерті проживала [PERSON], яка фактично прийняла спадщину після його смерті (а.с.13,14) Згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ №229764, [PERSON] померла 22.02.2014 року (а.с.8). За життя вона склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Браницької сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, [PERSON] 18.02.2003 року, в якому все своє майно заповіла [PERSON], позивачці в справі (а.с.10). Після її смерті відкрилася спадщина на належний її житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с.Браниця Бобровицького району Чернігівської області по вул. Набережній, 60. Як вбачається з довідки Бобровицької районної державної нотаріальної контори №1109/01-16 від 16.04.2018 року, 08.08.2014 року було заведено спадкову справу після смерті [PERSON] [PERSON] заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулася [PERSON], із заявою про відмову від обовязкової частки у спадщині звернулася [PERSON] У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [PERSON] нотаріусом було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно (а.с. 31, 17). Згідно з довідки про технічний стан нерухомого майна від 16.03.2018 року № 164, виданої КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації», право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами не зареєстроване (а.с.18). Оскільки нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, позивачка не може в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за нею права власності на спадкове майно, реалізувати своє право на спадщину. Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. Відповідно до вимог ст. ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків( спадщини) від фізичної особи, яка померла( спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Згідно з приписами ст. 1223 ЦК України право спадкування за заповітом мають особи , визначені у заповіті. Враховуючи те, що спадкодавиця [PERSON] померла, спадкоємцем за заповітом після її смерті є [PERSON], яка не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на вищевказане спадкове майно, так як відсутні правовстановлюючі документи і єдиними шляхом реалізації її права на спадщину є рішення суду, тому суд вважає, що вимоги позивачки про визнання права власності на нерухоме майно є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved