Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом в суд до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини- Гоца [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що 16 червня 2010 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Після розлучення син проживає з нею та перебуває повністю на її утриманні. Між нею та відповідачем не досягнуто згоди про утримання та виховання дитини. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі- 1000 грн. на дитину щомісячно і до досягнення ним повноліття. Крім того, просить стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу в розмірі 500 грн. Позивачка у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги уточнила, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі- 650 грн. на дитину щомісячно і до досягнення ним повноліття, просить позов задовольнити. Тому суд вважає, що справу слід слухати у відсутності позивача на підставі наявних у справі доказів . У судове засідання відповідач та його представник не зявилися, представник відповідача подала до суду заяву про слухання справи у їх відсутності, проти позову не заперечують, відповідач згідний слачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина- Гоца [PERSON], [INFO] в розмірі 650 грн. щомісячно, просить позов задовольнити. Тому суд вважає, що справу слід слухати у відсутності відповідача та його представника, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, зясувавши дійсні обставини справи, суд позов задовольняє з таких підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі /а.с.5/, в якому у них народився син: [PERSON], [INFO] /а.с. 4/. При визначенні розміру аліментного забезпечення суд, вирішуючи справу у межах заявлених вимог (ст. 11 ЦПК України), та відповідно до вимог ст. 182 СК України враховує стан здоровя дітей, нормальний стан здоровя та матеріальне становище як платника, так і одержувачів аліментів. У відповідності до положень ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з вимогами ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до положень ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд оже присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками свого обов'язку з утримання неповнолітніх дітей, зокрема, сплати аліментів залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості, той із батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду із відповідним позовом і в такому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч.8 ст.7 СК України), а також зобовязує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст.142 цього ж Кодексу) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст.7 СК України). В судовому засіданні встановлено, що заробіток відповідача носить тимчасовий характер, відповідач підтвердив ці обставини /а.с.24/, а тому, враховуючи, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено на 2015 рік прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2015 року - 1176 гривень, з 1 грудня - 1330 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення:дітей віком до 6 років: з 1 січня 2015 року - 1032 гривень, з 1 грудня - 1167 гривень., а також усі вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити, стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі- 650 грн., однак не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29.04.2015 року. Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць. Крім того в силу вимог ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60грн. та 500 грн. понесених витрат на правову допомогу, що підтверджується документально (а.с.8-10).

Outcome: approved