Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON], свої позовні вимоги мотивує тим, що 05.11.2011 р. зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. [INFO] р. у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO] 21.04.2014 р. шлюб між сторонами розірвано. Присуджено стягувати з відповідача аліменти в розмірі по 500 грн. на утримання дочки щомісячно до її повноліття. Після розірвання шлюбу відповідач залишив сім'ю і перейшов проживати до своїх батьків, де він знаходиться на даний час позивачці не відомо. Більше чотирьох років відповідач з дочкою не спілкується, не провідує її, не бере участі у вихованні дитини, жодної допомоги на утримання дочки не надає, аліменти на її утримання не сплачує, не піклується про її духовний і фізичний розвиток, не спілкується з дитиною . Відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків, а тому позивачка звернулася до суду із позовом про позбавлення його батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO] Представник позивачки в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задоволити, згідна на заочний розгляд справи Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був офіційно повідомлений в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, і не повідомив суд про причини своєї неявки, а тому суд вважає, що справу слід розглядати в його відсутності, заочно. Представник служби у справах дітей Снятинської РДА в судове засідання не з'явився, подав до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав та заяву про розгляд справи за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину. Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати та батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З свідоцтва про народження Серія [NUMBER], виданого на [PERSON], [INFO] слідує, що батьками останньої записано [PERSON] та [PERSON] З рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 21.01.2014 р. вбачається, що шлюб між сторонами розірвано та присуджено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно до досягнення дочкою повноліття. З акту обстеження матеріально- побутових умов сім'ї [PERSON] від 26.09.2018 р. №1228, виданого Завальською сільською радою слідує, що [PERSON], 1980 р.н. зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS]. Діти проживають біля матері і перебувають на її утриманні з чоловіком розлучена не веде спільного господарства. Згідно довідки від 02.10.2018 р. виданої Снятинським РВ ДВС загальна заборгованість за виконавчим листом №351/3067/13-ц від 21.01.2014 р. виданого Снятинським районним судом станом на 01.10.2018 р. становить 29 533,3 грн. З висновку від 22.12.2018 р. №321/0/01-27/16 наданого Снятинською РДА вбачається, що в зв'язку із тим, що [PERSON], [INFO] проживає в анексованому Росією Криму, служба у справах дітей Снятинської РДА не може встановити офіційну думку відповідача щодо порушеного питання, не має можливості роз'яснити правові наслідки позбавлення його батьківських прав, не володіє інформацією про стан його здоров'я, матеріальний стан тощо. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до наведеного суд, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач напротязі тривалого періоду часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по догляду за дитиною, забезпеченню та вихованню, а тому суд діючи в інтересах дитини не бере до уваги висновок наданий Снятинською РДА, щодо недоцільності позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки відсутність відповідача та з'ясування думки щодо позбавлення його батьківських прав та роз'ясненя правових наслідків позбавлення батьківських прав, а також відсутність інформації про стан здоров'я та матеріальний стан відповідача не можуть бути вагомою підставою для відмови в позбавленні батьківських прав . Зі змісту ст. 89 ЦПК України слідує, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Позивачкою надано суду належні, достатні та достовірні докази на підтвердження тієї обставини, що відповідача слід позбавити батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO] Тому суд на підставі ст.ст.164, 165, 166 СК України,

Outcome: approved