Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до суду посилаючись на наступне: 07.09.2015 р. [PERSON] позичила в борг [PERSON] грошові кошти у розмірі 10 385,00 грн. на строк до 08.12.2015 р., про що відповідачкою було складено розписку від 07.09.2015 р. У визначений сторонами строк до 08.12.2015 р., відповідачка грошові кошти у сумі 10 385,00 грн. не повернула позивачці, та повідомила, що не має таких грошей. Відповідачка й до сьогодні грошові кошти не повернула. Згідно з розпискою відповідач зобов'язалась повернути позивачу до 08.12.2015 р. грошові кошти в розмірі 10 385,00 грн. Також згідно ст. 625 ЦК України, відшкодування інфляції, а саме: січень 2016 р. (сума боргу - 10 385,00 грн., індекс інфляції - 100,9 грн., витрати від інфляції - 93,47 грн.); люти 2016 р. (сума боргу - 10 385,00 грн., індекс інфляції - 99,6 грн., витрати від інфляції - 41,54 грн); березень 2016 (сума боргу - 10 385,00 грн., індекс інфляції - 101 грн., витрати від інфляції - 103,85 грн); квітень 2016 (сума боргу - 10 385,00 грн., індекс інфляції - 103,5 грн., витрати від інфляції - 363,48 грн), що дорівнює - 519,26 грн. Також згідно розрахунку 3% річних за користування чужими грошима у відповідності до ст. 625 ЦК України: за період з 08.12.2015 р. по 31.05.2016 р. = 10 385,00 грн.* 3%=311,55 грн. (за рік) / 365 = 0,853 грн. (за день) * 175 днів (з 08.12.2015 по 31.05.2016 р.) = 149,37 грн. Разом станом на 13.02.2015 р. відповідач повинен повернути позивачу суму позики у розмірі 10 385,00, інфляційні витрати в розмірі 519,26 грн., 3% річних за користування чужими грошовими коштами у розмірі 149,37 грн., що разом складає 11 053,63 грн. На підставі зазначеного позивач просить суд: стягнути з [PERSON], [INFO], РНОКПП - [NUMBER] грошові кошти в розмірі 1 1053, 63 грн. та судовий збір. Представник позивача в судовому засіданні підтвердила обставини викладені в позовній заяві та на задоволенні позовних наполягала. Відповідачка в судовому засіданні визнала позов в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги пояснення представника позивача та відповідача, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, Відповідно 07.09.2015 р. [PERSON] позичила в борг [PERSON] грошові кошти у розмірі 10 385,00 грн. на строк до 08.12.2015 р., про що відповідачкою було складено розписку від 07.09.2015 р. У визначений сторонами строк до 08.12.2015 р., відповідачка грошові кошти у сумі 10 385,00 грн. не повернула позивачці, та повідомила, що не має таких грошей. Відповідачка й до сьогодні грошові кошти не повернула. Згідно з розпискою відповідач зобов'язалась повернути позивачу до 08.12.2015 р. грошові кошти в розмірі 10 385,00 грн.(а./с. 8) Також згідно ст. 625 ЦК України, відшкодування інфляції, а саме: січень 2016 р. (сума боргу - 10 385,00 грн., індекс інфляції - 100,9 грн., витрати від інфляції - 93,47 грн.); люти 2016 р. (сума боргу - 10 385,00 грн., індекс інфляції - 99,6 грн., витрати від інфляції - 41,54 грн); березень 2016 (сума боргу - 10 385,00 грн., індекс інфляції - 101 грн., витрати від інфляції - 103,85 грн); квітень 2016 (сума боргу - 10 385,00 грн., індекс інфляції - 103,5 грн., витрати від інфляції - 363,48 грн), що дорівнює - 519,26 грн. Також згідно розрахунку 3% річних за користування чужими грошима у відповідності до ст. 625 ЦК України: за період з 08.12.2015 р. по 31.05.2016 р. = 10 385,00 грн.* 3%=311,55 грн. (за рік) / 365 = 0,853 грн. (за день) * 175 днів (з 08.12.2015 по 31.05.2016 р.) = 149,37 грн. Разом станом на 13.02.2015 р. відповідач повинен повернути позивачу суму позики у розмірі 10 385,00, інфляційні витрати в розмірі 519,26 грн., 3% річних за користування чужими грошовими коштами у розмірі 149,37 грн., що разом складає 11 053,63 грн Відповідачка підтвердив те, що підписала розписку про надання позики. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України; у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики; договір позики вважається безпроцентним, якщо: він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов'язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України та інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору на підставі ст. 88 ЦПК України. Прийнявши до уваги визнання позову відповідачем, відповідно до положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд вважає можливим задовольнити позов в повному обсязі оскільки це не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved