Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, з тих підстав, що з 08.05.2007 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У шлюбі у них народилось троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Вказує, що протягом останніх кілька років сім'я фактично розпалась, вони проживають окремо, сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, життям другого з подружжя не цікавляться, у них різні характери та погляди щодо подальших відносин. Також відповідач не цікавиться життям дітей, не приймає у часті у їх вихованні, матеріальної допомоги не надає, що змусило її у 2012 році звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів. Подальше збереження шлюбу є недоцільним, примирення між ними неможливе, а тому просить шлюб розірвати, місцем проживання дітей визначити її місце проживання та після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Також просила судові витрати по справі покласти на відповідача. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак до суду подала письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує, просила його задовольнити та розгляд справи провести без її участі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 224 ЦПК України, з врахуванням того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а позивачка подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони 08.05.2007 року зареєстрували шлюб у Олешанській сільській раді Тлумацького району Івано-Франківської області, актовий запис № 5 (а.с. 4). У шлюбі у них народилось троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 5, 6, 7). Подружнє життя у сторін не склалося, сім'я фактично розпалась, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивачка просила залишити їй шлюбне прізвище, а відповідач в судове засідання не з'явився та жодних заперечень на позов не подав, суд вважає, що після розірвання шлюбу позивачці слід залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за згодою батьків та самої дитини. Згідно довідки Олешанської сільської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № 804 від 20.09.2017 року [PERSON] (позивачка) проживає разом з дітьми: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], по [ADDRESS] (а.с. 8). Враховуючи те, що позивачка просила місцем проживання дітей визначити її місце проживання, а відповідач в судове засідання не з'явився та жодних заперечень на позов не подав, суд, вважає, що місцем проживання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], слід визначити місце проживання їх матері - [PERSON] (позивачки). Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн. (квитанція № 0.0.872861136.1 від 18.10.2017 року а.с. 1). На підставі ст.ст. 110, 112, 113, 160 СК України,

Outcome: approved