Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 5 жовтня 2017 року вона отримала спадщину за заповітом після смерті 1 січня 1999 року [PERSON], який прийняв спадщину шляхом спільного проживання після смерті дружини [PERSON], яка померла 7 травня 1996 року у власності якої був сертифікат на земельну частку (пай), на землю яка перебуває в колективній власності КСП «Нива» Лебединського району Сумської області , в розмірі 3,28 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). На підставі свідоцтва про право на спадщину 20.09.2017 року Розпорядженням голови Лебединської РДА за № 363-ОД»Про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та виділено йому, як власнику, в натурі (на місцевості) земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Лебединського району відповідно до технічної документації із землеустрою, а саме: рілля площею 2,1661 га кадастровий номер 5922986900:06:002:0063, сіножаті площею 0,6612 га кадастровий номер [NUMBER]: 05:002:0198, пасовища площею 0,1394 га кадастровий номер 5922986900:05:003:0653. При отриманні витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, було встановлено, що вже на підставі рішення Лебединського районного суду Сумської області від 19.10.2012 року було визнано спадщину [PERSON], що складається з вищевказаної земельної ділянки, відумерлою та передано у власність територіальної громади Московськобобрицької сільської ради Лебединського району Сумської області, вже видані та зареєстровані Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а також у 2015 році ТОВ «Мартинівське» , було зареєстровані відповідні договори оренди зазначених земельних ділянок. На підставі цього, відділ у Лебединському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області їй було відмовлено у державні реєстрації прав власності на зазначені вище земельні ділянки. Тому позивачка просить скасувати право власності та державну реєстрацію права власності Московськобобрицької сільської ради Лебединського району Сумської області на земельну ділянку (пай) загальною площею 2,9667 га, що складається з земельної ділянки площею 2,1661 га кадастровий номер 5922986900:06:002:0063, земельної ділянки площею 0,6612 га кадастровий номер 5922986900:05:002:0198 та земельної ділянки площею 0,1394 га кадастровий номер 5922986900:05:003:0653 що розташовані на території Московськобобрицької сільської ради Лебединського району Сумської області. Визнати недійсними договори оренди землі орендар товариство з обмеженою відповідальністю «Мартинівське» та скасувати рішення про їх державну реєстрацію із вилученням реєстраційних записів із державних реєстрів : - договір оренди від 27.08.2015 року земельної ділянки ділянку площею 2, 1661 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Московськобобрицької сільської ради Лебединського району Сумської області, кадастровий [NUMBER] :06:002:0010; - договір оренди від 27.08.2015 року земельної ділянки ділянку площею 0,6612 га , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Московськобобрицької сільської ради Лебединського району Сумської області, кадастровий 5922986900:05:002:0198; - договір оренди від 27.08.2015 року земельної ділянки ділянку площею 0,1394 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Московськобобрицької с/ ради Лебединського району Сумської області кадастровий 5922986900:05:003:0653. Представник позивачки в судове засідання не зявилася, надала заяву в якій ствердила позовні вимоги в повному обсязі, просить провести розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав заяву в якій просить провести розгляд справи у його відсутності, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Представник третьої особи ТОВ «Мартинівське» в судове засідання не зявився. У судовому засіданні були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: [PERSON] 25 жовтня 2017 року було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, реєстровий № 3252 (а.с. 9) на право на земельну частку (пай), яка перебуває в колективній власності КСП «Нива» в розмірі 3,28 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належала [PERSON], що померла 7 травня 1996 року на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0208755, яку успадкував її чоловік [PERSON], що помер 1 січня 1999 року. Факт того, що померлі були подружжям стверджується копією свідоцтва про одруження серія ІІ-ЯК № 0937502 (а.с. 8). На підставі вищевказаного свідоцтва 06.11.2017 року Розпорядженням голови Лебединської районної державної адміністрації за № 451-ОД (а.с. 11) Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), а саме [PERSON] було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі. Рішенням Лебединського районного суду від 19 жовтня 2012 року у справі № 1810/2692/12 (а.с. 47) визнано спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] померлої 07.05.1996 року, а саме земельну частку (пай) розміром 3,50 га, вартістю 60889 грн., розташовану на території Московськобобрицької сільської ради Лебединського району Сумської області відумерлою та передано її у власність територіальної громади Московськобобрицької сільської ради Лебединського району Сумської області. З копії спадкової справи встановлено, що після смерті [PERSON] померлого 1 січня 1999 року заведена спадкова справа № 273/2012 від 26.06.2012 року та видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.10.2017 року за реєстровим № 3252 на імя [PERSON] (а.с. 99), та за реєстровим № 3254 (а.с. 100) на імя [PERSON], що складається з права на земельну частку (пай) яка перебуває в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Нива» с. Московський Бобрик Лебединського району Сумської області в розмірі 3,28 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлому [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ №028754. Крім того, з копії спадкової справи встановлено, що до складу спадкового майна входять лише два сертифіката на право на земельну частку (пай). 25.10.2017 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір про поділ спадкового майна, зареєстрований в реєстрі за № 3251 (а.с. 75), відповідно до якого [PERSON] переходить право на земельну частку (пай), яка перебуває в колективній власності КСП «Нива» в розмірі 3,28 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належала [PERSON], що померла 7 травня 1996 року яку успадкував її чоловік [PERSON], який не оформив своїх спадкових прав та помер 1 січня 1999 року. Право власності на земельну ділянку площею 2,1661 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Московськобобрицької сільської ради Лебединського району Сумської області кадастровий [NUMBER] : 06 : 002: 0063 зареєстровано належним чином за Московськобобрицькою сільською радою. Та вищевказана земельна ділянка на підставі договору оренди землі від 27.08.2015 року (а.с. 124-125) використовується ТОВ Мартинівське, що стверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5906425422017. Право власності на земельну ділянку площею 0,6612 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Московськобобрицької сільської ради Лебединського району Сумської області кадастровий [NUMBER] : 05 : 002: 0198 зареєстровано належним чином за Московськобобрицькою сільською радою. Та вищевказана земельна ділянка на підставі договору оренди землі від 27.08.2015 року (а.с. 118-119) використовується ТОВ Мартинівське, що стверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5906425252017 (а.с. 15-17). Право власності на земельну ділянку площею 0,1394 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Московськобобрицької сільської ради Лебединського району Сумської області кадастровий [NUMBER] : 06 : 002: 0381 зареєстровано належним чином за Московськобобрицькою сільською радою. Та вищевказана земельна ділянка на підставі договору оренди землі від 27.08.2015 року (а.с. 113-114) використовується ТОВ Мартинівське, що стверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5906425512017 (а.с. 12-14). Відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст.1296 цього ж кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обовязок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само, як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обовязку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке повязується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (ст.ст.1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК ). На підставі рішення суду про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, спадкоємець повинен у визначений судом строк звернутися до нотаріальної контори та подати відповідну заяву, після чого він буде вважатися таким , що прийняв спадщину. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності відповідно до ст.392 ЦК України. Позивачем у зазначених спорах в порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно вимог ст.ст. 1268-1270ЦК України. Відповідно до п. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» , державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для реєстрації права що посвідчують виникнення , перехід, припинення речових прав на нерухоме майно,обмежень цих прав є, зокрема, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно і обмежень цих прав, що набрали законної сили. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування, на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Вивчивши матеріали справи суд доходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved