Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить: · Визнати спільною сумісною власністю [PERSON] до [PERSON], домоволодіння з надвірними будівлями, що складається з: житлового будинку, літера «А-1», житловою площею 100 кв.м., загальною площею 146,90 кв.м., житлового будинку, літера «Б-1», житловою площею 26,6 кв.м., загальною площею 41,40 кв.м., та надвірних споруд: сарай літ. «В», вбиральня літ. «Г», гараж літ. «Д», літня кухня літ. «Є», сарай літ. «Ж», сарай літ. «З», погріб літ. «І», вбиральня літ. «Л», сарай літ. «М», погріб літ. «Н», сарай літ. «О», навіс літ. «П», баня літ. «Р», огорожа 1-6, зливна яма літ. «Я», колодязь літ. «К», розташованих за адресою: [ADDRESS], згідно Договору купівлі-продажу від 07 грудня 2006 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1894, приватним нотаріусом ХРНО Харківської області [PERSON], та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку зазначеного домоволодіння; · Встановити факт проживання однією сім'єю без шлюбу [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з червня 2004 року; · Витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача. В обґрунтування позову [PERSON] вказувала, що вона спільно проживає з відповідачем [PERSON] як подружжя, але без реєстрації шлюбу, з червня 2004 року та ведуть спільне господарство. За час спільного проживання вони разом, за спільні гроші, придбали в грудні 2006 року домоволодіння з надвірними будівлями за адресою: . [ADDRESS], яке було зареєстровано лише на ім'я відповідача. У 2007 році разом з відповідачем вони провели в будинку ремонт за спільні кошти, тому вказане домоволодіння є їх сумісною власністю. Але на даний час між ними немає згоди щодо добровільного поділу будинку. Також у позивача виникають підстави вважати, що відповідач може здійснити відчуження спірного домоволодіння, через що вона буде позбавлена права власності на частину домоволодіння. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. В доповнення до обставин, викладених у позові, [PERSON] пояснив, що [PERSON] дійсно проживає в м. Люботин з [PERSON] як подружжя, та не має змоги проживати за адресою реєстрації м. Харкові, оскільки житлове приміщення там належить її сестрі та в ньому немає умов для належного проживання. Про свої наміри продати домоволодіння відповідач неодноразово висловлювався під час сімейних сварок, які виникали останнім часом, а тому позивачка стурбована за вкладені у купівлю будинку гроші. Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги та викладені у позові обставини визнав повністю та підтвердив суду, що у 2002 році познайомився з [PERSON], з якою в той час працював разом з одному кафе. З червня 2004 року вони почали проживати разом, як подружжя, в його квартирі в [ADDRESS], мали близькі стосунки, спільний побут та вели спільне господарство. Також [PERSON] підтвердив суду, що в грудні 2006 року за рахунок їх з [PERSON] спільних коштів вони придбали для себе домоволодіння за адресою: м. [ADDRESS], яке було оформлено на його ім'я. В подальшому вони проводили в ньому ремонт теж за спідні кошти та спільними зусиллями. З вимогою про визнання за позивачкою права власності на 1/2 частину домоволодіння [PERSON] погодився, пояснивши, що погоджується з таким поділом, оскільки позивачка має на це відповідне право, та це не суперечить його інтересам. З огляду на висловлену відповідачем позицію стосовно позовних вимог, судом роз'яснено [PERSON] положення та зміст ст. 174 ЦПК України щодо визнання ним позову. Відповідач [PERSON] пояснив суду, що розуміє надані йому роз'яснення та наслідки такого визнання, після чого повторно висловив усне визнання заявлених [PERSON] позовних вимог та обставин, якими вони обґрунтовані. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, в судовому засіданні суд встановив наступне. Як вбачається з технічного паспорту, виготовленому Люботинським БТІ 18 грудня 2007 року, спірним майном є домоволодіння, яке складається з житлового будинку, літера «А-1», житловою площею 100 кв.м., загальною площею 146,90 кв.м, житлового будинку, літера «Б-1», житловою площею 26,6 кв.м, загальною площею 41,40 кв.м, та надвірних будівель: сараїв літ. «В, Ж, З, М, О», вбиральні літ. «Г», гаражу літ. «Д», літньої кухні літ. «Є», погребів літ. «І, Н», вбиральні літ. «Л», навісу літ. «П», бані літ. «Р», зливної ями літ. «Я», колодязю літ. «К», огорожі 1-6, та знаходиться за адресою: Харківська область, . [ADDRESS]. Вказане домоволодіння в цілому зареєстроване на праві власності на ім'я [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 07 грудня 2006 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1894, посвідченого приватним нотаріусом ХРНО Харківської області [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26 червня 2014 року. Сторонами у справі підтверджується та не заперечується, що [PERSON] та [PERSON] почали проживати однією сім'єю як жінка та чоловік з червня 2004 року, мали спільний побут та вели спільне господарство. Але на час початку спільного проживання [PERSON], як про це свідчить відмітка в його паспорті, перебував в зареєстрованого шлюбі з [PERSON], який було розірвано лише 27 травня 2005 року. Згідно ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які перуть участь у справі. Обставини, визнані сторонами у справі не підлягають доказуванню. Суд вважає встановленим той факт, що [PERSON] та [PERSON], як особи, які не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, проживали однією сім'єю з червня 2005 року та за спільні кошти в грудні 2006 року придбали спірне домоволодіння. Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Згідно зі ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, обсяг спільно нажитого [PERSON] та [PERSON] майна складає домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS], яке має належати сторонам в рівних частках, тобто по 1/2 кожному. Доказів на підтвердження необхідності визначення іншого розміру часток у спірному майна сторонами не надано. З огляду на викладене, суд задовольняє позов частково і визнає за позивачкою право власності на 1/2 частину домоволодіння, оскільки майно зареєстровано на ім'я відповідача. Щодо вимоги позивачки про покладення судових витрат у справі на відповідача, суд відмовляє в її задоволенні, оскільки метою [PERSON] при зверненні з позовом до суду є реалізація свого права на набуття власності, а не захист свого права, порушеного відповідачем. На підставі викладеного,

Outcome: partial