overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що [INFO] померла її баба- [PERSON]. На випадок своєї смерті баба залишила заповіт, посвідчений 31.03.2008 р. селищним головою селища Єзупіль Тисменицького району, зареєстрований в реєстрі за №211, згідно якого заповіла належне їй майно своїм онукам- їй, позивачці, та відповідачці [PERSON], а саме житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS]- відповідачці, а житловий будинок в [ADDRESS] їй, позивачці. Відповідачка своє спадкове майно прийняла. Вона, позивачка, не звернулася своєчасно із заявою до нотаріуса, оскільки тривалий час перебувала за кордоном. Сестра [PERSON] не заперечує проти прийняття спадщини, нею, позивачкою. Просила визначити їй додатковий строк - два місяці - для прийняття спадщини. Позивачка у судове засідання не з'явилася, у поданій суду заяві просила справу розглянути у її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити. Представник відповідачки [PERSON] в судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути у його відсутності та відсутності відповідачки, позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що [INFO] померла баба позивачки [PERSON]. Згідно заповіту від 31.03.2008 р., який посвідчений селищним головою селища Єзупіль Тисменицького району Івано-Франківської області, за реєстровим №211, спадкоємцем належного спадкодавцю майна, являються позивачка [PERSON] та відповідачка [PERSON] (а.с.3). Зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] заповіла відповідачці, а житловий будинок в [ADDRESS]- позивачці. На час відкриття спадщини позивачка не проживала разом із спадкодавцем, оскільки перебувала нелегально за кордоном. Тому пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. Таким чином, позивачка з поважних причин пропустила передбачений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для подання у Тисменицьку держнотконтору заяви про прийняття спадщини. Тому йому згідно вимог ч.3 ст.1272 ЦК України слід визначити додатково два місяці для подання вказаної заяви. На підставі наведеного, відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що [INFO] померла її бабуся [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно -будинковолодіння по [ADDRESS] право власності якого посвідчується свідоцтвом про право на спадщину за законом. При житті покійна 14 грудня 2000 р. склала заповіт, згідно якого після її смерті все належне їй майно заповіла їй, позивачці. Спадкоємцем за законом першої черги є мій батько [PERSON], про те він не претендує на спадкове майно.Інших спадкоємців за законом чи заповітом , які б в установленому законом порядку прийняли спадщину після смерті [PERSON] не має. На час відкриття спадщини вона фактично не проживала разом із спадкодавцем, однак здійснювала догляд за нею, вважала, що прийняла спадщину шляхом вступу в управління, володіння та розпорядження спадковим майном. Крім того, після відкриття спадщини вона хворіла, що перешкоджало їй у встановленому законом порядку прийняти спадщину. Також вона є юридично неграмотною, тому не знала в який термін необхідно подавати заяву про прийняття спадщини, таким чином пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. Просила визначити їй додатковий строк - три місяці - для прийняття спадщини. Позивачка у судове засідання не з'явилася, у поданій суду заяві просила справу розглянути у її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, у поданй суду заяві просить справу розглянути у його відсутності, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що [INFO] померла бабуся позивачки [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно будинковолодіння по [ADDRESS].право власності якого посвідчується свідоцтвом про право на спадщину за законом. .(а.с.8). Згідно заповіту від 14 грудня 2000 р, посвідченого секретарем виконкому Підпечерівської сільської ради Тисменицького району спадкоємцем зазначеного майна являється позивачка [PERSON].(а.с.5). Інших спадкоємців за законом або заповітом не має. На час відкриття спадщини позивачка не проживала разом із спадкодавцем, однак здійснювала догляд за нею, крім того вона є юридично неграмотною, і не знала в який термін необхідно подавати заяву про прийняття спадщини, тому пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. Таким чином, позивачка з поважних причин пропустила передбачений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для подання у Тисменицьку держнотконтору заяви про прийняття спадщини. Тому їй згідно вимог ч.3 ст.1272 ЦК України слід визначити додатково три місяці для подання вказаної заяви. На підставі наведеного, відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що [INFO] померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно будинковолодіння по [ADDRESS] та земельні ділянки розміром 0,1979га для будівництва та обслуговування житлового будинку і ведення особистого селянського господарства на території Тисменицької міської ради Івано-Франківської області. При житті покійна 25.12.2004р. склала заповіт, згідно якого після її смерті все належне їй майно заповіла їй, позивачці. Інших спадкоємців за законом, чи заповітом не має. На час відкриття спадщини вона не проживала разом із спадкодавцем, вважала, що прийняла спадщину шляхом вступу в управління, володіння та розпорядження спадковим майном. Крім того, після відкриття спадщини вона постійно хворіла, що перешкоджало їй у встановленому законом порядку прийняти спадщину. Також вона є юридично неграмотною, тому не знала в який термін необхідно подавати заяву про прийняття спадщини, таким чином пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. Просила визначити їй додатковий строк - три місяці - для прийняття спадщини. Позивачка у судове засідання не з'явилася, у поданій суду заяві просила справу розглянути у її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити. Представник відповідача- Тисменицької міської ради, в судове засідання не з'явився, у поданому суду листі просили справу розглянути у їх відсутності, проти позову не заперечували. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема: будинковолодіння [ADDRESS] та земельні ділянки розміром 0,1979га для будівництва та обслуговування житлового будинку і ведення особистого селянського господарства на території Тисменицької міської ради Івано-Франківської області. Згідно заповіту від 25.12.2004р., посвідченого державним нотаріусом Тисменицької районної державної нотаріальної контори спадкоємцем зазначеного майна являється позивачка [PERSON].(а.с.5). Інших спадкоємців за законом або заповітом не має. На час відкриття спадщини позивачка не проживала разом із спадкодавцем, крім того вона є юридично неграмотною, і не знала в який термін необхідно подавати заяву про прийняття спадщини, тому пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. Таким чином, позивачка з поважних причин пропустила передбачений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для подання у Тисменицьку держнотконтору заяви про прийняття спадщини. Тому їй згідно вимог ч.3 ст.1272 ЦК України слід визначити додатково три місяці для подання вказаної заяви. На підставі наведеного, відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що [INFO]. померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно в тому числі земельна ділянка розміром 0,88га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Березівської сільської ради Тисменицького району, право власності на які посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку та свідоцтвом про право на спадщину за законом. При житті покійна 20.06.2006р. склала заповіт, згідно якого після її смерті все належне їй майно заповіла їй, позивачці. Інших спадкоємців за законом, чи заповітом не має. На час відкриття спадщини вона фактично не проживала разом із спадкодавцем, однак здійснювала догляд за нею, вважала, що прийняла спадщину шляхом вступу в управління, володіння та розпорядження спадковим майном. Крім того, після відкриття спадщини вона хворіла, що перешкоджало їй у встановленому законом порядку прийняти спадщину. Також вона є юридично неграмотною, тому не знала в який термін необхідно подавати заяву про прийняття спадщини, таким чином пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. Просила визначити їй додатковий строк - три місяці - для прийняття спадщини. Позивачка у судове засідання не з'явилася, у поданій суду заяві просила справу розглянути у її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити. Представник відповідача- Березівської сільської ради, в судове засідання не з'явився, у поданому суду листі просили справу розглянути у їх відсутності, проти позову не заперечували. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що [INFO]. померла мати позивачки [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно, в тому числі земельна ділянка розміром 0,88га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Березівської сільської ради Тисменицького району, право власності на які посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку та свідоцтвом про право на спадщину за законом.(а.с.7-8). Згідно заповіту від 20 червня 2006р, посвідченого секретарем Березівської сільської ради Тисменицького району спадкоємцем зазначеного майна являється позивачка [PERSON].(а.с.5). Інших спадкоємців за законом або заповітом не має. На час відкриття спадщини позивачка не проживала разом із спадкодавцем, однак здійснювала догляд за нею, крім того вона є юридично неграмотною, і не знала в який термін необхідно подавати заяву про прийняття спадщини, тому пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. Таким чином, позивачка з поважних причин пропустила передбачений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для подання у Тисменицьку держнотконтору заяви про прийняття спадщини. Тому їй згідно вимог ч.3 ст.1272 ЦК України слід визначити додатково три місяці для подання вказаної заяви. На підставі наведеного, відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала та пояснила, що після смерті 19.02.2017 року її матері [PERSON] вона є спадкоємцем за заповітом належного їй при житті майна. Звернутись до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину в даний час не може у звязку зі спливом строку для подання заяви про прийняття спадщини. Даний строк пропущено через те, що після смерті матері перебувала за межами України, не була обізнана з порядком прийняття спадщини, тому змушена звертатися до суду, щоб поновити пропущений строк. Просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до заповіту від 06.02.2007 року (а.с.7) позивачка є спадкоємцем належного за життя її матері [PERSON] майна, зокрема, земельних ділянок, що підтверджується державними актами (а.с. 16, 17, 18, 19). Після смерті 19.02.2017 року матері вона не оформила вчасно спадщину у звязку із перебуванням за межами України та недосконалою обізнаністю з порядком прийняття спадщини. Згідно з ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що причина пропуску строку для оформлення прийняття спадщини позивачкою може бути визнана судом поважною, а тому їй слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала та пояснила, що після смерті 28.07.2010 року її батька [PERSON] вона є спадкоємцем за законом належного йому при житті майна. Звернутись до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину в цей час не може у звязку зі спливом строку для подання заяви про прийняття спадщини. Такий строк пропущено через те, що після смерті батька спадщину вона не приймала, оскільки вважала, що у нього було відсутнє майно, яке б можна було успадкувати. В липні 2018 року до неї прийшов підприємець, який орендує земельні ділянки на території села Підгіря Богородчанського району, й попросив продовжити договір оренди земельної ділянки, яка належала батькові на підставі сертифікату на право на земельну ділянку (пай), та надав їй копію сертифікату. Вона звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак у цьому їй відмовлено в звязку із пропуском строку подання заяви про прийняття спадщини. Вважає, що строк вона пропустила з поважних причин, тому просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги позову визнала. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 28.07.2010 року в с.Підгіря Богородчанського району Івано-Франківської області помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть (а.с.4). Позивачка є дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8), й відповідно спадкоємцем належного йому за життя майна, зокрема, земельної ділянки, що підтверджується сертифікатом на право на земельну ділянку (пай) (а.с.7). Після смерті батька вона не оформила вчасно спадщину у звязку із тим, що їй не було відомо про наявність спадкового майна. Згідно з ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що причина пропуску строку для подання позивачкою заяви про прийняття спадщини може бути визнана судом поважною, а тому їй слід визначити додатковий строк, достатній для подання такої заяви. На підставі викладеного, ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про визначення місця проживання дитини. На підставу своїх вимог посилається на те, що вона з відповідачем є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу залишився проживати з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка проживає та працює в м. Звенигородка Черкаської області, має житло, але не має можливості зареєструвати по місцю свого проживання дитину, оскільки відповідач відмовляється дати згоду, а без відповідної реєстрації неможливо оформити дитину в дошкільний навчальний заклад, тому просить суд визначити місце проживання дитини [PERSON] з його матір`ю - позивачкою [PERSON] . Позивачка до початку підготовчого засідання, подала до суду заяву в якій позов підтримала, просила його задовольнити, справу слухати за її відсутності. Відповідач до початку підготовчого засідання, подала до суду заяву в якій позов визнав, просив суд справу слухати за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі та визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, дійшов висновку про те, що відповідно до ст. 160, 161 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків ; якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесений нею судовий збір, що підтверджується квитанцією №5 від 18.06.2020 року в сумі 840 грн. 80 коп. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про визначення місця проживання малолітньої дитини. На підставу своїх вимог посилається на те, що 17.03.2014 рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області шлюб укладений між нею та відповідачем було розірвано. Від сумісного подружнього життя мають сина [PERSON], 12.06.2002 народження, який на момент розірвання шлюбу проживав з відповідачем, але згодом син [PERSON], за власним бажанням повернувся проживати до позивачки, проживає разом з нею на даний час та знаходиться на її утриманні, в звязку з цим позивачка просить суд визначити місце проживання її малолітнього сина [PERSON] разом з нею. Позивачка в попереднє судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити посилаючись на підстави викладені в позовній заяві. Відповідач в попереднє судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти визначення місця проживання його сина [PERSON] з матірю [PERSON] Представник органу опіки та піклування Тальнівської райдержадміністрації, до початку попереднього засідання, подав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти визначення місця проживання [PERSON], 12.06.2002 народження з його матірю [PERSON] Виходячи з наведеного, розглянувши заяви сторін, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що [PERSON], 12.06.2002 народження є спільним сином [PERSON] та [PERSON]. При вирішенні питання про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] у справі № 704/172/14-ц спір про визначення місця проживання дитини не розглядався, оскільки таких позовних вимог сторонами заявлено не було. Тому, враховуючи заяви сторін, заяву представника органу опіки та піклування Тальнівської райдержадміністрації відповідно до ст. 160 СК України, якою визначено що місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини, суд дійшов висновку що можливо визначити місце проживання малолітнього [PERSON], 12.06.2002 народження разом з його матірю [PERSON]. На підставі ст. ст. 160-163 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про виключення відомостей щодо батька з актового запису про народження дитини, мотивуючи тим, що відповідач не являється біологічним батьком дитини. В судовому засіданні позивачка позов підтримала суду пояснила, що 8 серпня 2014 року відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бучацького районного управління юстиції, за спільною заявою її та відповідача, видав їй свідоцтво про народження сина [PERSON], [INFO], в якому вказав, що відповідач є батьком дитини, хоч насправді той не являється біологічним батьком дитини. Тим самим, вона виконала волю своєї родички [PERSON], яка за життя бажала, щоб її син носив прізвище «[PERSON]». За життя [PERSON] призначила спадкоємцем свого майна її сина, але в заповіті зазначила прізвище сина «[PERSON]», що ускладнює оформлення свідоцтва про право на спадщину. В зв'язку з цим виникла необхідність виключити відомості про батька з актового запису про народження сина. При народженні сина вона не перебувала у шлюбі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бучацького районного управління юстиції проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], виданого 8 серпня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бучацького районного управління юстиції у Тернопільській області (актовий запис про народження №3 від 16.03.2000 року), його батьком є [PERSON] Заслухавши сторони, представника третьої особи, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: При народженні сина [PERSON], [INFO], позивачка не перебувала у шлюбі; Між відповідачем, який записаний батьком, та дитиною [PERSON], [INFO], відсутня кровна спорідненість. Дані обставини визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а тому, відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, не підлягають доказуванню. Згідно ст.134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України та видає нове Свідоцтво про народження. За встановлених обставин та визначених відповідно до них правовідносин суд прийшов до переконання, що позов обґрунтований і його слід задовольнити.

Outcome: approved