Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні та виселення з приватного житлового будинку, посилаючись на те, що вона [PERSON] та її син [PERSON], володіють правом приватної власності на житловий будинок, що розташований в с. Калини по вул. Шевченка №35 на підставі рішення суду від 14.12.2011 року, де зазначено, що власниками житлового будинку є [PERSON]Ю ? частина та [PERSON] ? частина, що зареєстровано Тячівським РПТІ від 07.02.2012 року за реєстраційним номером 35956291. Разом з ними у вказаному будинку проживає [PERSON]. Відповідно до рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 20 серпня 2014 року за позовом позивачі до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виселення з приватного житлового будинку без надання іншого житла позов задоволено. Відповідно до акту Державного виконавця від 26.11.2014 р. державним виконавцем відділу ДВС Тячівського РУЮ [PERSON], встановлено, що боржники виконали рішення суду в самостійному порядку та Постановою про виконавче провадження від 26.12.2014 р. ВП №45429182 виконавче провадження з примусового виконання закінчено. Так як, виселення проводилось 26.11.2014 р., це була зима і [PERSON] дозволила [PERSON] проживати в будинку до 01 травня 2015 року про що відповідачка зобовязалася 01.05.2015 року висилитися. Відповідно до відповіді Дубівського відділення Поліції Тячівського відділу ВП ГУНП в Закарпатській області № 398/106/29/3-2016 від 13.06.2016 року, [PERSON] було винесено офіційне застереження, про неприпустимість протиправної поведінки відносно них. Однак, не дивлячись на неодноразові виклики в міліцію, застереження про не припустимість протиправної поведінки, відповідачка ніяких висновків не зробила та продовжує порушувати порядок створюючи неможливі умови для проживання, а тому позивачі просять суд виселити відповідачку із вказаного будинку без надання іншого житла. Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просять їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачка [PERSON], в судове засідання не зявилася, причини своєї неявки суду не повідомила, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у її відсутності. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] та її син [PERSON], володіють, по ? частині, на праві приватної власності житловим будинком, що розташований в с. Калини по вул. Шевченка №35, що стверджено витягом про державну реєстрацію прав № 33095863 від 07.02.2012 року. У вказаному будинку проживає [PERSON]. Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 20 серпня 2014 року [PERSON] виселено з вказаного будинку, однак остання із дозволу власників продовжила проживати в ньому, а також продовжила зловживати алкогольними напоями, влаштовує сварки, принижує позивачів перед сусідами та родичами і з цього приводу їм доводилось звертатись в міліцію, хоча просила не висиляти її і цього робити не буде. Так, відповідно до відповіді Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області № 398/106/29/3-2016 від 13.06.2016 року [PERSON] було винесено офіційне застереження про неприпустимість протиправної поведінки, відносно них. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.157 ЖК України членів сімї власника жилого будинку може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. У відповідності до ч.1 ст.116 ЖК України, якщо наймач, члени його сімї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Як встановлено в судовому засіданні, не дивлячись на неодноразові виклики в міліцію, застереження про не припустимість протиправної поведінки, відповідачки ніяких висновків не зробила та продовжує порушувати порядок створюючи неможливі умови для проживання, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити висиливши [PERSON] з належного [PERSON], [PERSON] на праві приватної власності житлового будинку № 35 по вул. Шевченка в с. Калини, Тячівського району без надання іншого житла. Щодо вимог позову в частині зобовязання у майбутньому не чинити перешкод в користування житловим будинком то в задоволенні їх слід відмовити, оскільки суд не може вирішити з спір на майбутнє..

Outcome: partial