Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області та просила визнати за нею право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON], померлої [INFO]. З позову виходить, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина за законом на все її майно. За життя [PERSON] за договором купівлі-продажу від 01.09.1987 року придбала житловий будинок з відповідними надвірними побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Але за життя [PERSON] належним чином не зареєструвала право власності на вказане домоволодіння. Відсутність державної реєстрації права власності спадкодавця на спірний будинок є перешкодою в оформленні спадкових прав позивачки в нотаріальному порядку. Постановою державного нотаріуса № 1102/02-31 від 31.03.2016 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний спадковий будинок на тій підставі, що вказане домоволодіння не зареєстроване органах реєстрації нерухомого майна. Тому позивачка змушена була звернутись до суду з даною позовною заявою. У судове засідання позивачка не з'явилась, представник позивачки по довіреності від 09.11.2015 року [PERSON] надав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі та участі позивачки, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с.18). Представник відповідача - Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання сільська рада повідомлялась належним чином, згідно поданої до суду заяви від 23.05.2016 року за № 395 сільський голова просить справу розглянути без участі їх представника, заперечень проти позову не мають (а.с.19). Представник третьої особи по справі - Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області у судове засідання не з'явився, про причини неявки представника суд не повідомлено. 31.05.2016 року голова Городнянської РДА Ященко С.П. надала письмову заяву про розгляд справи без участі їх представника за наявними в матеріалах справи документами (а.с.29). Відповідно до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в м. Чернігові, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Після її смерті відкрилась спадщина за законом на все належне їй майно. Спадкоємцем першої черги за законом до майна померлої [PERSON] відповідно до ст. 1261 ЦК України є позивачка, як рідна донька померлої, що підтверджується повторним свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] (а.с. 5). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] [INFO], її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.7) Після смерті [PERSON] - позивачка в порядку спадкування за законом 03.11.2015 року звернулась до Першої Чернігівської державної нотаріальної контори. 03.11.2015 року була відкрита спадкова справа №685/2015 року (а.с.31-59). За даними спадкової справи позивачка є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину її матері [PERSON] З дослідженого в судовому засіданні договору купівлі-продажу житлового будинку від 01.09.1987 року встановлено, що 01.09.1987 року [PERSON] продав, а [PERSON] придбала у власність житловий будинок загальною площею 30 кв. метрів, що знаходиться в с. Макишин Городнянського району Чернігівської області, розташований на присадибній ділянці розміром 0,08 га. На даній присадибній ділянці також розташовані сарай з шалівки, кам'яний погріб. Будинок належить [PERSON] на підставі запису в погосподарській книзі [NUMBER] на 1 липня 1987 року. Даний договір посвідчений секретарем Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області Трухан Г.Г., зареєстрований в реєстрі № 17. Вказаний документ не зареєстровано в органах БТІ (а.с.60-61). За даними особового рахунку [NUMBER] погосподарської книги Макишинської сільської ради за 1986-1989 роки головою колгоспного двору будинку вказана [PERSON], яка за договором купівлі-продажу придбала будинок у [PERSON]. (а.с.71-72) Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 25.11.2015 року за № 40 у зв'язку з упорядкуванням документації на домоволодіння по [ADDRESS], яке належало [PERSON], взамін адреси: [ADDRESS] (а.с.9). Згідно рішення третьої сесії сьомого скликання Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 18.02.2016 року [ADDRESS] (а.с.10). Дослідженням інформації Городнянського РГ БТІ від 03.06.2016 року №22 та від 27.06.2016 року №363 встановлено, що станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано. Будинок побудований в 1950 році, процент готовності житла 100%. Вартість будинку станом на 27.06.2016 року становить 94139,0 грн. (а.с.30, 75). За даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на будинок [ADDRESS] не зареєстровано. (а.с. 25) Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме : право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Частина 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Оскільки реєстрація права власності на нерухоме майно в сільській місцевості на момент придбання спірного будинку законодавчо передбачена не була, а за даними погосподарської книги спірний будинок мав статус колгоспного двору, право власності, яке виникло у членів цього колгоспного двору, визнається дійсним і при відсутності його державної реєстрації. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що до припинення цивільної дієздатності [PERSON] являлась власником спірного будинку з господарськими будівлями та спорудами, оскільки на правових підставах, уклавши договір купівлі-продажу спірного будинку, отримала його у власність, однак правовстановлюючий документ не зареєструвала в установленому законом порядку. Стаття 1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Перешкодою в отриманні позивачкою свідоцтва про право на спадщину за законом, є той факт, що правовстановлюючий документ на спадковий будинок не зареєстрований в установленому законом порядку, а враховуючи вимоги ст.47 Закону України «Про нотаріат» дана обставина перешкоджає державному нотаріусу вчинити відповідні нотаріальні дії. Відмова нотаріуса оформлена у встановленому законом порядку (а.с.8) Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки про визнання права власності на спірний будинок в порядку спадкування грунтуються на законі. Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19.03.2013 року, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.04.2013 року № 612/23144, передбачає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (присадибних) житлових будинків, господарських будівель і споруд є технічний паспорт. З виготовленого Городнянським РГ БТІ 27.06.2016 року технічного паспорта на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], встановлено, що спірний будинок складається з наступних будівель та споруд: А-1 житловий будинок, загальною площею 49,0 кв.м., у т.ч. житловою площею 21,6 кв.м., Б-1 сарай, В-1 погріб, 1. ворота з хвірткою (а.с.76-78). Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, та приймає до уваги те, що визнання відповідачем даного позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved