Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, вказавши, що вона працювала у фізичної особи підприємця [PERSON] з січня 2013 року на посаді бухгалтера. 24 листопада 2015 року нею було подано заяву про звільнення з посади бухгалтера з 30 листопада 2015 року за ст. 38 КзпП України у звязку з невиконанням ФОП [PERSON] вимог законодавства України про працю. Враховуючи її заяву та факт ненадання їй тривалий час (більше двох років) щорічної планової відпустки, що є грубим порушенням законодавства про працю, відповідачка зобовязана була звільнити її 30 листопада 2015 року на підставі її заяви, надати копію наказу про звільнення та провести повний розрахунок, що не було зроблено ФОП [PERSON] На день її звільнення відповідачка повинна була виплатити їй заробітну плату за період часу з 01 січня 2013 року до 30 листопада 2015 року, компенсацію за невикористані щорічні планові відпустки за 2013-2015 роки за 70 календарних днів та компенсацію за невикористані додаткові відпустки, як матері одиначці, що виховує дитину віком до 15 років, за 30 календарних днів. 22 грудня 2015 року вона направила на адресу відповідача заяву, яку останній отримав 25.12.2015 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, з вимогою провести розрахунок та надати наказ про звільнення і довідку про заборгованість із заробітної плати із зазначенням середнього заробітку, проте вказаних документів їй не було надано. На день її звільнення відповідач мав нарахувати та виплатити їй заробітну плату за період з 01 січня 2013 року до 30 листопада 2015 року в сумі 34 450,79 грн., компенсацію за невикористані щорічні відпустки за 70 календарних днів, що становить 2958,20 грн., компенсацію за додаткові відпустки як одинокій матері за 30 календарних днів в сумі 1267,80 грн. Просила суд стягнути з фізичної особи підприємця [PERSON] на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 34 450, 79 грн., середній заробіток за весь час затримки по день звернення до суду в сумі 1476,37 грн., компенсацію втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати в сумі 17 091,25 грн., компенсацію за невикористані щорічні відпустки за період з 2013 -2015 роки в сумі 2958,20 грн., компенсацію за додаткові відпустки, як матері одиначці, що виховує дитину віком до 15 років в сумі 1267,80 грн., всього в сумі 57 244,41 грн., допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з ФОП [PERSON] на її користь щомісячної заробітної плати в сумі 1380 грн. В судовому засіданні позивачка та її представник збільшили заявлені позовні вимоги на суму середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 4 878,44 грн. по день розгляду справи в суді, в іншій частині позовні вимоги підтримали в тому ж обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнала, пояснивши суду, що [PERSON] не перебувала в трудових відносинах з ФОП [PERSON], тому у відповідачки не виникло жодних зобовязань відносно позивача щодо виплати заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, компенсації за невикористані щорічні та додаткові відпустки. Підтвердженням відсутності трудових відносин є довідка з Новокаховського міського центру зайнятості відповідно до якої з вересня 2002 року до грудня 2014 року трудовий договір між позивачем та відповідачем не зареєстровано. Позивачка не надавала ФОП [PERSON] трудову книжку для внесення запису про прийом та звільнення з роботи. Позивачка, в своєму листі від 22.12.2015 року, наполягаючи звільнити її з роботи 30 листопада 2015 року на підставі її заяви від 24 грудня 2015 року, вимагаючи надати копію наказу та провести повний розрахунок, не надає доказів про надіслання такої заяви відповідачу. Позивач стверджує про невиплату їй заробітної плати протягом трьох років та ненадання їй щорічної та додаткової відпустки протягом всього часу перебування в трудових відносинах з ФОП [PERSON] , проте жодного разу не зверталася до роботодавця з приводу виплати їй заробітної плати, а також до уповноважених органів щодо вжиття відповідних заходів. Водночас, у звязку із встановленням відповідачем фактів вчинення позивачем правопорушень, за ознаками злочинів, передбачених ст. 190,191,353,358 КК України, ФОП [PERSON] звернулася з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення до правоохоронних органів, оскільки позивачка допустила дії щодо розтрати майна, яке було їй ввірене, шляхом перерахування грошових коштів без наявності будь - яких первинних документів, які є підставою для списання грошових коштів з банківського рахунку субєкта господарювання. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 22 грудня 2015 року [PERSON] надіслала фізичній особі підприємцю [PERSON] заяву, в якій вказала, що нею 24 листопада 2015 року подана заява про звільнення з посади бухгалтера з 30 листопада 2015 року за ст. 38 КзпП України в звязку з невиконанням ФОП [PERSON] законодавства України про працю. Просила надати їй наказ про звільнення, виплатити заборгованість по заробітній платі, надати довідку про заборгованість по заробітній платі, нарахувати та виплатити середній заробіток за період затримки розрахунку та компенсацію за невикористані щорічні та додаткові відпустки. Вказана заява отримана відповідачем 25.12.2015 року. З розрахунку, зробленого позивачкою слідує, що розмір компенсації за невикористані щорічні відпустки за період роботи з 01.01.2013 року по 30.11.2015 року становить 2958,20 грн., компенсація за невикористані додаткові відпустки за 2013-2015 рік 1267,80 грн., середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку складає 1476,37 грн., компенсація у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати становить 17 091,25 грн. Позивачкою на підтвердження перебування в трудових відносинах з відповідачем надані звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до фіскальних органів за 1, 9-12 місяці 2013 року, 1-12 місяці 2014 року, 1-11 місяці 2015 року, які надавалися до Новокаховської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області фізичною особою підприємцем [PERSON], в яких зазначено про сплату за [PERSON] як за найманого працівника без трудової книжки єдиного соціального внеску, що вираховувався із мінімальної заробітної плати протягом повного календарного місяця. В звіті за 11 місяць 2015 року зазначено про звільнення [PERSON] 30 листопада 2015 року за ст. 38 КзпП Ураїни (поважні причини). Звіт сформований 21.12.2015 року. Із звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів Пенсійного фонду України, за 2-8 місяці 2013 року, наданих суду позивачкою, що надавалися ФОП [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка, слідує, що фізична особа підприємець [PERSON] сплачувала за [PERSON] як за найманого працівника без трудової книжки єдиний соціальний внесок, що вираховувався із мінімальної заробітної плати, на зазначених звітах вказана керівником та бухгалтером [PERSON], вони не підписані самою ФОП [PERSON], на них відсутня печатка фізичної особи-підприємця, звіти подавалися в електронному вигляді. З розрахунково-платіжних відомостей працівника [PERSON] , найменування роботодавця ФОП [PERSON] за січень 2013-листопад 2015 року, підписаних позивачкою як бухгалтером слідує, що за весь вказаний період [PERSON] як бухгалтеру фізичної особи-підприємця [PERSON] нараховувалася заробітна плата за повний робочий день, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на вказаний період, утримувалися податки та обовязкові платежі, станом на 11 місяць 2015 року заборгованість по заробітній платі складає 34 450,79 грн. Зазначені відомості підписувала [PERSON] На підтвердження факту перебування в трудових відносинах з ФОП [PERSON], позивачка надала до суду довідку видану [PERSON] про доходи, яка займала посаду адміністратора готелю, що підписана [PERSON] та головним бухгалтером [PERSON], а також відомість розподілу чисельності працівників, річного фактичного обсягу реалізованої продукції за видами економічної діяльності за 2014 рік. Ухвалою слідчого судді Новокаховського міського суду Херсонської області від 05 лютого 2016 року, надано дозвіл старшому слідчому на проведення обшуку у [PERSON] з метою відшукання та вилучення документів з питань бухгалтерського та податкового обліку ФОП [PERSON] 08 січня 2016 року ФОП [PERSON] звернулався із повідомленням про вчинення кримінального правопорушення [PERSON], стосовно зникнення та переведення грошових коштів з власного банківського рахунку на рахунки інших осіб, в якому зазначила, що між нею та [PERSON] було укладено цивільно-правовий договір, за яким остання допомагала складати бухгалтерську та податкову звітність та мала доступ до документації, печатки, електронних ключів, але самостійно здійснювала собі нарахування заробітної плати, єдиного внеску на загальнообовязкове державне страхування, подавала щодо себе як найманого працівника, звітність до податкової інспекції та пенсійного фонду, здійснюючи відповідне перерахування грошових коштів. При цьому про вказані факти ФОП [PERSON] не знала та не надавала згоди, жодних документів з цього приводу не підписувала. Сума грошових коштів безпідставно перерахованих до пенсійного фонду та державного бюджету склала 23 132,75 грн. З пояснень свідка [PERSON] слідує, що [PERSON] не працювала в ФОП «[PERSON]В.» бухгалтером, вона працювала головним бухгалтером ТОВ «Премєр» і допомагала з нарахуванням заробітної плати та підготовкою і здачею звітності по ФОП «[PERSON]В.», звіти, що складала [PERSON] вона не перевіряла, вони здавалися нею самостійно в електронному вигляді, електронний ключ знаходився на одній флешці з електронними ключами ТОВ «Премєр» та ФОП «[PERSON]П.», до яких [PERSON] мала доступ. Коли вона працювала в ТОВ «Премєр» комірником, [PERSON] запропонувала створити ФОП «[PERSON]В.» щоб спростити оподаткування та запропонувала свою допомогу в веденні бухгалтерської документації та податкової звітності. Домовленості про оплату її роботи як бухгалтера ФОП «[PERSON]В.» між ними не існувало, трудовий договір не укладався, документація ФОП «[PERSON]В.» зберігалася в кабінеті головного бухгалтера ТОВ «Премєр» [PERSON] Про безпідставне перераховувала [PERSON] податків та обовязкових платежів і нараховування заробітної плати як бухгалтеру ФОП «[PERSON]В.» вона дізналася, коли було заведене кримінальне провадження. З пояснень свідка [PERSON] слідує, що коли її прийняли на роботу в ТОВ «Премєр», то [PERSON] їй представили як головного бухгалтера, [PERSON] зверталася до неї з питань бухгалтерського обліку, вона допомагала ФОП «[PERSON]В.» вести облік матеріальних цінностей по бару та ресторану, складала калькуляцію, за це їй доплачували кошти, хоча вона прийнята на роботу бухгалтера в ТОВ «Премєр», трудовий договір з ФОП «[PERSON]В.» нею не укладався. [PERSON] на прохання [PERSON] складала звіти та нараховувала заробітну плату, вся документація ФОП «[PERSON]В.» знаходилася в кабінеті, де працювала [PERSON] як головний бухгалтер ТОВ «Премєр». Електронний ключ надавався [PERSON] [PERSON] в разі необхідності для здійснення перерахунків. З пояснень свідка [PERSON] слідує, що вона працювала в ТОВ «Премєр» з 2011 до 2015 року, до її повноважень входила кадрова робота, також вона допомагала робити накази по ФОП [PERSON] та оформлювати трудові договори з найманими працівниками. З [PERSON] ФОП [PERSON] трудовий договір не укладала, їй вказівок про оформлення трудового договору не надавала, табель обліку робочого часу [PERSON] вела особисто, [PERSON] не була включена до табелю, заяви від [PERSON] про прийняття на роботу, надання відпустки не надходило. Всі накази по працівникам ФОП [PERSON] [PERSON] працювала головним бухгалтером ТОВ «Премєр», на прохання [PERSON] допомагала їй вести бухгалтерську та податкову звітність. З пояснень свідка [PERSON] слідує, що [PERSON] працювала головним бухгалтером ТОВ «Премєр» і у ФОП [PERSON], до [PERSON] за характером своєї роботи вона зверталася за допомогою, готельний фонд умовно поділявся на ТОВ «Премєр», ФОП «[PERSON]П.» та ФОП «[PERSON]В.», тому вона як адміністратор готелю видавала документи від різних юридичних осіб, була працевлаштована на ТОВ «Премєр». Вказівки їй надавав і [PERSON] і [PERSON] З пояснень свідка [PERSON] слідує, що [PERSON] працювала головним бухгалтером ТОВ «Премєр», про перебування її в трудових відносинах з ФОП «[PERSON]В.» їй нічого не відомо, бухгалтерська документація ФОП «[PERSON]В.» знаходилася в одному кабінеті з документацією ТОВ «Премєр». [PERSON] доручень [PERSON] не надавала, один раз на місяць [PERSON] складала звіти по ФОП «[PERSON]В.» електронний ключ був виписаний на [PERSON] Вона ([PERSON]В.) набирала платіжні документи по ФОП «[PERSON]В.», а [PERSON] їх відправляла. Обсяг бухгалтерської роботи по ФОП «[PERSON]В.» невеликий, займав час 2-3 год. на тиждень. З пояснень свідка [PERSON] слідує, що вона працювала бухгалтером в ТОВ «Премєр», та надавала допомогу ФОП «[PERSON]В.», [PERSON] знає як головного бухгалтера ТОВ «Премєр». [PERSON] не говорила їй, що [PERSON] є головним бухгалтером ФОП «[PERSON]В.», З висновку про результати перевірки ФОП [PERSON] з питання безпідставного нарахування заробітної плати [PERSON] за період з 01.02.2013 року до 30.11.2015 року від 22.12.2015 року слідує, що ФОП [PERSON] фактично не є працедавцем по відношенню до [PERSON], так як не укладала трудового договору з фізичною особою [PERSON] і не реєструвала його в центрі зайнятості відповідно до чинного законодавства, тобто заробітна плата [PERSON] нараховувалася неправомірно і безпідставно. Фактичну виплату та отримання [PERSON] заробітної плати встановити неможливо з причини відсутності відомостей на виплату заробітної плати [PERSON] Сума грошових коштів безпідставно перерахована до пенсійного фонду та до державного бюджету склала 23 132, 75 грн. 19.02.2016 року ФОП [PERSON] звернулася до Новокаховського відділу поліції Головного управління Найфональної поліції в Херсонській області з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, зазначивши, що [PERSON] допомагала складати бухгалтерську та податкову звітність ФОП [PERSON], користуючись довірою, мала доступ до усієї документації, печатки, електронних ключів для подання звітності, намагається у незаконний спосіб, шляхом вчинення обману та донесення до суду неправдивих відомостей стягнути грошові кошти за допомогою створених нею неправдивих документів, створення та видання за дійсні розрахунки по неіснуючій заробітній платі. 22.12.2015 року [PERSON] звернулася до ФОП [PERSON] з заявою про виплату їй заборгованості по заробітній платі за період з 01.01.2013 року до 30.11.2015 року, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, компенсації за невикористані щорічні відпустки, на що ФОП [PERSON] надано відповідь про існування цивільно правових відносин, якими не передбачено виплати заробітної плати та виникнення права на щорічну відпустку. З витягу з кримінального провадження № 1201623007000051 від 08.01.2016 року слідує, що [PERSON] звернулася із повідомленням про те, що [PERSON] в період часу з 01.01.2014 року до 14.12.2015 року, через розрахунковий рахунок банку безпідставно здійснювала розтрату майна. З податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них, ФОП [PERSON] за період 2013-2015 року слідує, що вони підписані в графі головний бухгалтер [PERSON], підпис ФОП [PERSON] відсутній. Зі звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів доходів та зборів за період 2013-2015 року, страхувальник [PERSON], вбачається, що в розділі 6 Відомості про нарахування заробітної плати (доходу) застрахованих особам зазначено про нарахування заробітної плати [PERSON], вони підписані [PERSON] в графі керівник [PERSON] її підпис відсутній. У зазначених відомостях нарахована заробітна плата [PERSON] за повний календарний місяць виходячи з мінімальної заробітної плати. З висновку судової економічної експертизи від 11 квітня 2016 року слідує, що включення до розрахунково-платіжних відомостей ФОП [PERSON] даних про нараховану [PERSON] заробітну плату в сумі 42 410 грн. і платежі ЄСВ до органів доходів і зборів в сумі 15 216,51 грн. не підтверджується укладенням трудового договору між ФОП [PERSON] і [PERSON], даними первинних документів про відпрацьований [PERSON] робочий час, штатними розписами про встановлення посадового окладу [PERSON] Вказане суперечить вимогам ст. 94 Кодексу законів про працю України, ст. 2 Закону України «Про оплату праці», ст. 4,5,7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», ст. 44 Податкового Кодексу України. З оглянутих в судовому засіданні оригіналів відомостей виплати заробітної плати працівникам ФОП [PERSON] за 2012-2013, 2014-2015 роки слідує, що відомості по заробітній платі за весь період, в тому числі і за 2012 рік складалися і перевірялися та підписувалися [PERSON], її прізвище в зазначених відомостях відсутнє. Відповідно до ст. 21 КзпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ст.24 КзпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим: 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 235 КзпП України, при винесенні рішення про оформлення трудових відносин з працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу, у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про нарахування та виплату такому працівникові заробітної плати у розмірі не нижче середньої заробітної плати за відповідним видом економічної діяльності у регіоні у відповідному періоді без урахування фактично виплаченої заробітної плати, про нарахування та сплату відповідно до законодавства податку на доходи фізичних осіб та суми єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за встановлений період роботи. Відповідно до п.2 Постанови КМУ від 3 квітня 1993 р. N 245 із змінами «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій», робітники, спеціалісти і службовці державних підприємств, установ і організацій мають право працювати за сумісництвом, тобто виконувати, крім своєї основної, іншу роботу на умовах трудового договору. На умовах сумісництва працівники можуть працювати на тому ж або іншому підприємстві, в установі, організації або у громадянина у вільний від основної роботи час. Тривалість роботи за сумісництвом не може перевищувати чотирьох годин на день і повного робочого дня у вихідний день. Загальна тривалість роботи за сумісництвом протягом місяця не повинна перевищувати половини місячної норми робочого часу. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»відповідно до якої загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які працюють у фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності та інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи за договорами цивільно-правового характеру. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», згідно зі ст.24 КЗпП укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника підприємства, установи, організації чи уповноваженого ним органу. Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином робота провадилась за розпорядженням чи відома власника або уповноваженого ним органу. Відповідно до п. 2 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 року № 260, укладений у письмовій формі трудовий договір між працівником і фізичною особою у трьох примірниках фізична особа повинна подати на реєстрацію до державної служби зайнятості за місцем свого проживання у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи. У разі коли інтереси фізичної особи представляє дорученням уповноважена нею особа, така особа повинна подати на реєстрацію укладений між працівником і фізичною особою трудовий договір до державної служби зайнятості за місцем проживання фізичної особи. При реєстрації трудового договору сторони повинні пред'явити паспорт В своїй позовній заяві [PERSON] зазначає, що працювала за сумісництвом в ФОП «[PERSON]В.» на посаді бухгалтера з 01.01.2013 року до 30.11.2015 року, проте їй не виплачена заробітна плата за весь період трудових відносин та під час звільнення, а також компенсація невикористаних щорічних та соціальних відпусток. Проте, суд дослідивши докази в їх сукупності встановив, що трудовий договір між [PERSON] та ФОП «[PERSON]В.» не укладався, в центрі зайнятості не реєструвався, штатний розпис в фізичної особи підприємця відсутній, заяв від [PERSON] про прийняття її на роботу бухгалтером до ФОП «[PERSON]В.» не надходило, посадовий оклад їй не встановлювався, табель обліку робочого часу по [PERSON] відсутній, наказів та розпоряджень стосовно прийняття [PERSON] на посаду бухгалтера ФОП «Алябєвою Г.В. » не видавалося, заяв від [PERSON] про надання їй відпусток не надходило, у відомостях про виплату заробітної плати працівникам ФОП «[PERSON]В.» [PERSON] відсутня. Позивачка в своїх поясненнях зазначає, що працювала в ФОП «[PERSON]В.» протягом 8 год. робочого часу, відведеного для роботи головного бухгалтера ТОВ «Премєр», зазначити скільки годин вона виконувала роботу для ФОП «[PERSON]В.» кожного дня вона не може, її робоче місце знаходилося там, де й робоче місце головного бухгалтера ТОВ «Премєр», свідки допитані в судовому засіданні пояснили, що [PERSON] допомагала ФОП [PERSON] складати звіти та нараховувати заробітну плату працівникам, іншу бухгалтерську роботу виконувала [PERSON], яка теж працювала в ТОВ «Премєр» і на прохання [PERSON] допомагала їй. Графіку роботи для бухгалтера ФОП «[PERSON]В.» не встановлено, посадова інструкція не розроблялася, штатний розпис у фізичної-особи підприємця [PERSON] відсутній. Свідок [PERSON] пояснила, що не приймала позивачку на роботу бухгалтером ФОП «[PERSON]В.», в неї відсутній бухгалтер, свідок [PERSON] зазначила, що обєм бухгалтерської роботи в ФОП «[PERSON]В.» невеликий, для її виконання достатньо декількох годин на тиждень. Суд вважає, що звітність до фіскальних органів та пенсійного фонду, в якій зазначено про утримання податків із заробітної плати [PERSON] та єдиного соціального внеску не є беззаперечним доказом перебування [PERSON] в трудових відносин з ФОП «[PERSON]В.» як і відповіді Управління ПФУ в м. Нова Каховка Херсонської області та Новокаховської обєднаної державної податкової інспекції про здавання звітів ФОП [PERSON] із зазначенням дати прийняття та припинення трудових відносин з [PERSON], довідка та відомість розподілу чисельності працівників, оскільки вказану звітність складала саме вона, на ній зазначений лише електронний підпис ФОП «[PERSON]В.», до якого вона мала доступ як головний бухгалтер ТОВ «Премєр», [PERSON] допитана в судовому засіданні заперечувала проти існування трудових відносин з позивачкою, жодного разу не перевіряла зазначену звітність та досконало її не вивчала, бо довіряла [PERSON], не заперечувала, що просила [PERSON] як головного бухгалтера ТОВ «Премєр» допомогати їй з веденням бухгалтерського обліку. З приводу незаконного перерахування коштів та утримання податків і нарахування заробітної плати [PERSON] відповідачка звернулася до правоохоронних органів, за вказаною заявою порушене кримінальне провадження. Окрім, того документальною перевіркою та судово-економічною експертизою встановлено факт незаконного та безпідставного перерахування грошових коштів до пенсійного фонду та до державного бюджету в сумі 23 132,75 грн. Виходячи з того, що трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, або фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін, позивачкою не доведено факту постійного виконання нею посадових обовязків бухгалтера ФОП «[PERSON]В.» з підпорядкуванням правилам внутрішнього трудового розпорядку, а її посилання на допуск її до роботи як підтвердження факту укладення трудового договору спростовується тим, що вона не мала окремого робочого місця, їй не надавалася документація ФОП «[PERSON]В.», її не було ознайомлено з будь-якими наказами відповідача, не надавалися конкретні завдання керівником фізичної особи підприємця, вона надавала допомогу по складанню звітності, бо працювала головним бухгалтером ТОВ «Премєр», в приміщенні якого існували та співпрацювали ФОП «[PERSON]П.» та ФОП «Алябьєва Г.В. », як і інші працівники ТОВ «Премєр», які в своїй діяльності були повязані між собою, бо існували в межах одного розважального комплексу «Премєр». Таким чином, суд вважає, що між [PERSON] та ФОП «[PERSON]В.» фактично існували цивільно-правові відносини, що підтверджується поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та самою відповідачкою, [PERSON] працювала за сумісництвом головним бухгалтером в ТОВ «Премєр», за табелем робочого часу 8 год. щодня, що унеможливлювало виконання нею посадових обовязків бухгалтера ФОП «[PERSON]В.» та ФОП «[PERSON]П.» за сумісництвом. Таким чином, суд не встановивши наявності трудових відносин між позивачкою та ФОП «[PERSON]В.», не вбачає підстав для стягнення з ФОП «[PERSON]В.» на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі, компенсації невикористаної щорічної основної та додаткової (соціальної відпустки), оскільки зазначені виплати передбачені лише в разі існування трудового договору. Позовна вимога про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні відповідно до ст. 117 КзпП України є похідною від позовних вимог про стягнення заробітної плати та компенсації невикористаних відпусток, в задоволенні якої судом відмовлено, тому теж не підлягає задоволенню. З цих підстав позов [PERSON] не підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 21, 24, 235 КЗпП України, п.2 Постанови «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій», 11 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», п. 7 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів»,

Outcome: dismissed