Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідачки мотивуючи свої вимоги тим, що 26 квітня 2016 року вона домовилась з відповідачкою про придбання у неї квартири [ADDRESS] Вони узгодили всі істотні умови договору купівлі продажу, а саме, визначили ціну квартири - 1000 грн., порядок оплати вартості, порядок передачі майна та порядок нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Цього ж дня позивачка передала відповідачці кошти в сумі 1000 грн., а вона у свою чергу передала їй ключі від квартири, а також склали розписку про отримання коштів. З того часу позивачка користується придбаною квартирою. При зверненні заявницею до бюро технічної інвентаризації з питання оформлення права власності на квартиру, з'ясувалося, що право власності на неї не зареєстровано. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Штепівської сільської ради, квартира [ADDRESS] належить відповідачці. Тому позивачка прохає суд визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири укладений між нею та відповідачкою 26 квітня 2016 року та визнати за нею право власності на вказану квартиру. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, а представник відповідачки позовні вимоги визнала. Проти ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні не заперечили. Представник третьої особи в попереднє судове засідання не з'явився, хоча і був своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але надав заяву в якій прохає суд справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі статей 130 та 174 ЦПК України, за згодою сторін, суд вважає можливим рішення суду постановити при проведенні попереднього судового засідання. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], є обґрунтованими і підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами мають місце цивільні правовідносини, які регулюються ст. 15, 16, 182, 220, 317, 325, 328, 334, 392, 638, 655, 657 ЦК України. В судовому засіданні було встановлено, що дійсно мав місце факт продажу відповідачкою позивачці квартири [ADDRESS] що стверджується розпискою від 26 квітня 2016 року, яка фактично є письмовим договором купівлі продажу (а.с. 7). З довідки Штепівської сільської ради Лебединського району Сумської області від 14 липня 2016 року № 702 вбачається, що квартира [ADDRESS] дійсно належить [PERSON] (а.с. 10) З довідки ФОП [PERSON], від 19 липня 2016 року вбачається, що за інвентаризаційними даними квартира [ADDRESS] не зареєстрована (а.с.11). З технічного паспорта на квартиру [ADDRESS], вбачається, що квартира складається з двох житлових кімнат площею 24,1 кв.м., у тому числі: одна кімната 10,4 кв.м., друга кімната - 13,7 кв.м., а також кухні, площа якої становить 11,2 кв.м., вбиральні площею 3,7 кв.м., коридора площею 9,7 кв.м. та веранди площею 9,3 кв.м. Загальна площа квартири становить 58 кв.м. (а.с. 8-9). Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У відповідності до ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона ( продавець ) передає або зобов'язується передати майно ( товар ) у власність другій стороні ( покупцеві ), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно ( товар ) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до вимог ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що між позивачкою та відповідачкою фактично був укладений договір купівлі-продажу квартири, так як позивачка оплатила її вартість, а відповідачка прийняли кошти. У свою чергу відповідачка передала квартиру, а позивачка прийняла її. Згідно зі ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Суд вважає, що згідно ст. 328 ЦК України право власності на квартиру позивачка набула на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочину і маються підстави для визнання за нею цього права. На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані, визнані відповідачкою і тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved