Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом до відповідача у якому просила визнати відповідача батьком [PERSON] , [INFO] ; внести зміни до актового запису про народження дитини, де у відомості про батьківство вказати батьком дитини відповідача, виключивши відомості про батька [PERSON] та стягнути аліменти. Позов мотивує тим, що у 2011 році позивачка розпочала працювати бухгалтером в TOB «Промінь Поділля» с. Песець, Новоушицького району. Відповідач на той час також працював в TOB «Промінь Поділля». Вказує, що у період спільної роботи в товаристві, вони здружились, відповідач став приділяти їй увагу, дарував квіти тощо. В подальшому між ними зав`язались близькі стосунки. Відповідач говорив, що сімейне життя в нього не складається, що із дружиною і сином не проживає, а проживає в будинку своїх батьків в с. Вахнівці. У листопаді 2015 році позивачку переведено на роботу на посаду консультанта з бухгалтерського обліку TOB Вінницька філія «Агропросперіс» і вона стала працювати та проживати в місті Вінниця. При цьому позивачка з відповідачем продовжувала підтримувати близькі стосунки, останній регулярно приїздив до неї у місто Вінниця, та залишався ночувати на орендованій квартирі де позивачка на той час проживала разом колегами по роботі, які також працювали в TOB Вінницька філія «Агропросперіс». Фактично вони продовжували підтримувати близькі стосунки. Влітку 2018 року позивачка завагітніла та повідомила про це відповідача, при цьому заперечень з його сторони щодо народження дитини чи його батьківства не було. [INFO] народився син і в честь батька позивачка назвала його [PERSON] . Під час перебування позивачки в лікарні відповідач регулярно відвідував її та сина, здійснював придбання необхідних ліків, забрав їх з лікарні. Реєстрацію народженого сина за домовленістю з відповідачем планували провести в Зеленокуриловецькій сільській раді Новоушицького району, однак він у визначений день на реєстрацію на з`явився і запис про батька дитини було здійснено в порядку ст.135 СК України, за вказівкою позивачки, як [PERSON] , при цьому позивачка свідомо зазначила ім`я та по батькові відповідача « [PERSON] ». Відповідач особисто приймав участь в святкуванні хрестин сина, які провели [INFO] в кафе «Автограф» смт Нова Ушиця, на якому були присутні біля 50 гостей, та взяв всі витрати по святкуванні на себе. Фактично з дня народження сина відповідач постійно цікавився особистим життям позивачки та сина, регулярно відвідував їх, надавав матеріальну допомогу, що підтверджувало фактичне визнання відповідачем свого батьківства та говорив що самостійно внесе зміни в актовий запис про народження сина за його особистою заявою про визнання батьківства. На даний час, відповідач, вже більше п`яти місяців не цікавиться життям сина, будь якої допомоги не надає, що стало причиною подачі даного позову. Ухвалою суду від 09 березня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання та надано відповідачу строк для подачі відзиву. Ухвалою суду від 18 травня 2021 року клопотання позивачки задоволено та призначено у справі судову молекулярно-генетичну експертизу. 16 серпня 2021 року до суду від Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшов лист, згідно із яким виконати ухвалу суду не вдалось, оскільки відбір зразків здійснено не було у зв`язку з тим, що до експертної установи не з`являвся на визначені дати [PERSON] . Ухвалою суду від 17 серпня 2021 року суд поновив провадження у справі. 07 вересня 2021 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду, про що постановлено ухвалу суду та повідомлено учасників справи. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач правом на подання відзиву не скористався, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами. У судове засідання відповідач не з`явився та не повідомив про причини неявки. Від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відділу. Суд, заслухавши позивачку, свідків, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Відомості про батька [PERSON] записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 8). Із поданих із позовом фотокарток видно, що на них зображено, серед інших, позивачка та відповідач (а.с.9-11). Свідоки [PERSON] та [PERSON] надали показання про те, що сторони тривалий час спільно проводили час, як на роботі, так і поза нею, відповідач піклувався про позивачку, забирав дитину із пологового будинку, вони разом святкували христини спільного сина. Згідно із ч.1 ст.126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно ч.1, ч.2, ч.3 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Пленум Верховного Суду України в пункті 4 Постанови «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів»\~від 15\~травня 2006\~року №3 роз`яснив судам, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч.3 ст.128\~СК України, приймаються до судового розгляду, якщо: дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч.1 ст.135\~СК України). Із позовом про визнання батьківства чи материнства можуть звертатися до суду лише особи, зазначені у СК України. В пункті 5 Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. В ч.2 п.9 Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст.212\~ЦПК ( в редакції 2004 року), згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Пунктом 2.13. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом МЮ України від 12 січня 2011 року №96/5», передбачено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства). Відповідно до ст.134\~СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Крім того, той факт, що відповідач є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , підтверджується показами свідків в суді [PERSON] та [PERSON] . У сучасних умовах основним доказом батьківства буде висновок судової генетичної експертизи. Питання щодо походження дитини, суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судової генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст.89 ЦПК України, згідно із якою жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, він оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності і надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Відповідач ухилився від генетичного дослідження дитини на факт батьківства, що підтверджується повідомленням експерта про неможливість проведення експертизи за № СЕ-19/102-21/9206-БД від 09 серпня 2021 року. Відповідно до ч.1 ст.109\~ЦПК України - у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Згідно із ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що відповідач не надав доказів протилежного та не з`явився для проходження генетичної експертизи, що суд розцінює, як ухилення його від проведення експертизи, оскільки без участі відповідача неможливо провести експертизу, а позивачка надала належні та допустимі докази того, що відповідач може бути біологічним батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , суд приходить до висновку, що [PERSON] , [INFO] , громадянина України, жителя [ADDRESS] , слід визнати батьком [PERSON] , [INFO] , та внести зміни в актовий запис про народження № 03 від 18 квітня 2019 року, складеного виконавчим комітетом Зеленокуриловецької сільської ради Новоушицького району Хмельницької області і в графі «Відомості про батька» записати, що батьком дитини є [PERSON] , [INFO] , громадянина України, жителя [ADDRESS] . Відповідно до вимог статті 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Зважаючи, що обов`язок щодо внесення відповідних змін до актового запису про народження для органу державної реєстрації актів цивільного стану встановлений законом, підстави для зобов`язання останнього судом здійснити такі - відсутні. Відтак, враховуючи викладене, вказана вимога підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Так, відповідно до ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, у статті 182 СК України законодавець, з метою захисту та забезпечення права дитини на належне утримання, закріпив, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Також, статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Разом з тим, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. Зважаючи на обставини, викладені вище, а також те, що як позивачка так і відповідач повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для його нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст.41 СК України) стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, суд вважає розумним та достатнім для забезпечення розвитку дитини у цьому віці. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Відповідно до статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. та 908 грн. на користь позивачки.

Outcome: partial