Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову та продовжуючи до досягнення дитиною повноліття. Посилається на те, що в добровільному порядку відповідач допомогу на утримання дитини не надає. У судове засідання позивачка не з»явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. У судове засідання відповідач не з»явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечував щодо позовних вимог, обґрунтовуючи тим, що обтяжений аліментними зобов»язаннями на утримання сина [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 19.12.2014 року, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. На даний час відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON] не надає. Відповідач також сплачує аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] від минулого шлюбу на користь [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується довідкою про доходи [PERSON] від 01.07.2016 року, виданої за місцем роботи, довідкою - розрахунком аліментів, виданої Шевченківським ВДВС м. Полтави ГТЮ у Полтавській області від 27.09.2016 року та листом Шевченківського ВДВС м. Полтави ГТЮ у Полтавській області від 27.09.2016 року. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі. Частина 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд враховує ту обставину, що відповідач обтяжений аліментними зобовязаннями, а тому визначає аліменти на користь позивачки в розмірі 1/6 частини його доходу. Питання судового збору суддя вирішує на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стягнувши з відповідача 551,20 грн. в дохід держави пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial