Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, зазначає, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.03.2003 року, мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з 2008 року, але шлюб не розірваний. Відповідач за твердженням позивачки працює, отримує пенсію, втім, кошти на утримання доньки надає нерегулярно, без врахування розміру пенсії. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки в розмірі ? частки зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, до досягнення дитиною повноліття, щомісячно. Під час проведення судового засідання позивач не була присутня, надала суду заяву, вх.№ від 09.06.2015 року про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позову на зазначених обставинах. Відповідач також подав письмову заяву, вх.№ від 09.06.2015 року, за змістом якої просить розглядати справу без його участі, позов та обставини справи визнає. Судом визнано можливим розглядати справу за відсутності сторін, в загальному порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, суд на підставі ст. 174 ЦПК України приймає визнання позову, яке не суперечить змісту закону та не порушує права сторін, внаслідок чого ухвалює рішення про задоволення позову. Суд виходить з правового змісту ч.1 ст. 180, ч. 2 ст. 182, ч.1 ст. 183 СК України, а саме з наявності законодавчо закріпленого обов'язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено, сторони, які перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.03.2003 року (копія свідоцтва про одруження, а.с.3), мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.3), актовий запис №936 від 30.09.2003 року. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Позов до суду було пред'явлено позивачкою 21.04.2015 року, що підтверджується вхідним штампом на позовній заяві (а.с.1). Сторони мешкають окремо, шлюб не розірваний. Дитина перебуває на утриманні позивачки, мешкає разом з нею (довідка, а.с.4). Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], місце народження: м.Новохоперськ Воронезької області Російської Федерації, РНОКПП [NUMBER], адреса реєстрації за місцем проживання: [ADDRESS], офіційно працевлаштований, має постійний заробіток, отримує пенсійні виплати. На підставі наведеного суд вважає за доцільне стягувати аліменти з відповідача на утримання доньки у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з 21.04.2015 року до досягнення дитиною повноліття. За змістом ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 243,60 грн., від сплати якого позивач була звільнена при пред'явленні позову до суду. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved