Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання до суду позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 23.12.2014 року. Від шлюбу у них є малолітня дитина - син [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні. Відповідач не виконує свого батьківського обов'язку, дитину матеріально не утримує, не надає позивачці коштів на утримання дитини. Позивачка у судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував у повному обсязі з тих підстав, що він добровільно утримує дитину. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував. Суд, заслухавши пояснення відповідача, представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, дійшов наступних висновків. Як встановлено в ході судового засідання, сторони перебували у шлюбі, який було розірвано згідно рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 23.12.2014 року. Від спільного подружнього життя у них є малолітня дитина - син [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 28 січня 2008 року Сядринською сільською радою Корюківського району Чернігівської області). Батьком у свідоцтві про народження дитини вказаний відповідач. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Сядринської сільської ради Корюківського району Чернігівської області 04.08.2016 року за № 775. У відповідності до ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, встановлених ст.184 цього кодексу. Суд враховує доводи відповідача про те, що ним добровільно надавалися кошти позивачці на утримання дитини, однак зважає на те, що у відповідності до положень ч.1 ст.180 СК України відповідач не позбавлений такого обов'язку на майбутнє. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі, що відповідатиме вимогам розумності і справедливості - 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України судовий збір по справі слід стягнути з відповідача.

Outcome: partial