Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 29 вересня 2009 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №131. В період шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося і в кінцевому результаті це призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Вони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб і сім`ю. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у неї та сім`ї, не здатен підтримувати нормальну атмосферу, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Позивачка просить суд врахувати ту обставину, що фактично шлюб уже не існує, спільного господарства вони з відповідачем не ведуть, шлюбних відносин не мають, потягом останніх трьох років проживають окремо. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Позивачка [PERSON] у судове засідання 29 квітня 2021 року не з`явилася. Заявою просила розглянути справу за її відсутності. Позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Пояснила, що сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинені з 2017 року. Спір про поділ майна, місце проживання та утримання дитини відсутній (а.с.17). Відповідач [PERSON] , який про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 14,21), в судове засідання 29 квітня 2021 року не з`явився, причини неявки не повідомив. До суду повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Відповідно до п. 99? Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270, рекомендовані листи з позначкою Судова повістка, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Судова повістка. Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою Судова повістка, працівник поштового зв`язку робить позначку, яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду. У разі відсутності адресата\~або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. Пунктом 117 Правил передбачено, що після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику. Відповідно до п.4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки, зокрема, про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Оскільки судові повістки, направлені судом відповідачу за адресою, за якою зареєстровано його місце проживання, не одержані, повернуті суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», тому суд вважає відповідача таким, що був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Ухвалою суду від 29 квітня 2021 року постановлено здійснювати розгляд справи в порядку заочного провадження. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26 вересня 2009 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №131 (а.с.5). В період шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Спільне життя подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння, що призвело до втрати почуттів між ними. Сімейно-шлюбні стосунки між подружжям припинені з квітня 2017 року. Спір про поділ майна, місце проживання та утримання дитини - відсутній. Примиритися сторони не бажають, про що свідчить та обставина, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з квітня 2017 року та не поновили їх. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).\~\~ За таких підстав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача так і відповідача, а тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст.105, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір у розмірі 908 гривень 00 копійок, сплачений нею під час звернення з позовом до суду (а.с. 3). На підставі викладеного, ст.ст. 105, 112 СК України,

Outcome: approved