Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що вона проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу. 22.06.2016 року народилася [PERSON]. Життя з відповідачем не склалося . Дитина постійно проживає з нею, знаходиться повністю на її утриманні. Подружні відносини з відповідачем припинені з вересня 2018 року , спільне господарство не ведуть, батько дитини проживає окремо. Матеріальної допомоги дитини не надає. Тому вона звернулася до суду і просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі ј заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту звернення до досягнення дитиною повноліття та стягнути на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1 921 (одна тисяча девятсот двадцять одна) грн. 00 коп. (прожитковий мінімумів) починаючи стягнення з моменту звернення до досягнення доньки [PERSON] трирічного віку. Позивачка в судове засідання не зявилася, в наданій суду заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання теж не зявився, причин неявки суду не повідомив, хоча про дату, час і місце розгляду справи був сповіщений належним чином. Суд враховує те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, заяви про розгляд справи за його відсутності чи про відкладення її розгляду. Крім цього, суд бере до уваги те, що позивачка не заперечує проти ухвалення рішення у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Беручи до уваги те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та перевіривши обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними обставинами. Судом встановлено, що позивачкою є [PERSON], [INFO], уродженка і жителька [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER], яка є інвалідом з дитинства 3 гр., що стверджується копією посвідчення серії ААБ № 160236. [PERSON] та [PERSON] проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серія І-БП № 198612 (а.с. 7). Вказані обставини стверджуються матеріалами справи та не були оспорені в судовому засіданні. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно вимог ст. ст. 180 - 183 СК України - батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 2\~ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Статтею 81\~ЦПК\~України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно з ч. 2,4\~ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Суд враховує те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, заяви про розгляд справи за його відсутності чи про відкладення її розгляду. Також суд\~бере до\~уваги,\~що згідно\~вимог ст.\~12,\~81\~ ЦПК\~України цивільне\~судочинство \~здійснюються на\~засадах змагальності\~сторін і\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог чи\~заперечень та\~вважає,\~що в\~судовому засіданні не\~були спростовані\~доводи позивачки\~про її\~незадовільне матеріальне становище, про те що відповідач є повнолітньою, дієздатною особою, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірах, визначених позивачкою. В той же час, відповідачем не було доведено того, що матеріальна допомога надається ним в добровільному порядку, що існують обставини, які виключають необхідність сплати аліментів. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а саме стягнення аліментів на її утримання в розмірі 1 921 грн. до досягнення донькою трирічного віку та стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі ј заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту звернення до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved