Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, який підтримала в судовому засіданні вона та її представник та свої вимоги мотивує тим, що житловий будинок за адресою [ADDRESS] належить їй на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27 січня 2007 року. Після смерті чоловіка вона дозволила доньці [PERSON] разом з чоловіком, дітьми мешкати в даному будинку, які були зареєстровані в ньому. Відносини між членами сім`ї погіршилися, донька та онука систематично порушують правила співжиття, роблять неможливим для неї [PERSON] проживання з ними в одному будинку. Тому просять суд визнати протиправною поведінку [PERSON], [PERSON], які роблять неможливим для [PERSON] проживання з ними в одному будинку та виселити з будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] [PERSON], [PERSON]. Відповідачі: [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, оскільки вони аморальний спосіб життя не ведуть, спиртними напоями не зловживають, громадський порядок не порушують, сплачують комунальні послуги, не перешкоджають [PERSON] у користуванні житлом, що підтверджується рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.11.2012р., яке ухвалою апеляційного суду Сумської області від 13.12.2013р. залишено без змін. Крім того зазначили, що разом з ними проживає малолітній син [PERSON] - [PERSON], [INFO]. Просять відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи - служби у справах дітей Сумської міської ради, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, у письмовому клопотанні просив розглянути справу без його участі, при вирішенні питання поклався на розсуд суду. Третя особа - [PERSON], який є батьком сина відповідачки [PERSON] - [PERSON], в судовому засіданні пояснив, що його цивільна дружина [PERSON] та її донька [PERSON] - [PERSON] не ображали, та правил співжиття не порушують. Стосунки між ними були нормальні, але на протязі року [PERSON] не проживає у [ADDRESS], мешкає у сусідки. Він пропонував зробити окремий вихід з будинку та щоб мати з донькою поживали у відокремлених кімнатах, але [PERSON] не бажає цього. Вважає, що її позовні вимоги надумані та не підлягають задоволенню. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], суду пояснила, що вона є сусідкою сторін та чула, як [PERSON] кричала та кляла [PERSON] яка є її матерью. [PERSON] не ночує у себе вдома більше року, з її слів їй відомо, що дочка та онука її ображають, і вона з ними боїться знаходитись в одному будинку. Свідок [PERSON] суду пояснив, що тривалий час знає сторони, [PERSON] проживає у сусідки більше року, її дочка [PERSON] у грубій формі вигнала мати з будинку, між ними неприязні стосунки. Свідок [PERSON] суду пояснила, що з [PERSON] вона знайома з дитинства, в подальшому поселились на одній вулиці, в будинку [PERSON] вона бувала не часто, один раз була у будинку та побачила, що [PERSON] жити ніде, кімната прохідна, у її дочки та онуки є окремі кімнати, а у господарки будинку своєї кімнати немає, та вона їй порадила продати будинок та придбати однокімнатну квартиру, в якої вона буде проживати окремо від дочки. [PERSON], донька [PERSON] ображає свою мати, кричить на неї, вона намагалась їх помирити, але все марно, пропонувала розподілити будинок між ними. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона мешкає по сусідству зі сторонами по справі, та охарактеризувала їх, як хороших та нормальних осіб, обидві, що мати, що донька привітливі та життєрадісні, криків та сварок між ними вона не чула. Після смерті батька у [INFO] [PERSON] проживає зі своєю родиною у будинку її матері [PERSON], на протязі року мати виганяє з будинку дочку та онуку, але сама у будинку не проживає, мешкає у сусідки. Свідок [PERSON], суду пояснив, що він мешкає по сусідству та знає, що [PERSON] у своєму будинку не мешкає, проживає у сусідки, щоб вона ходила побита він не бачив. Дільничний приходив опитував сусідів, але про сварки у сусідів йому не відомо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він знає [PERSON] та [PERSON], як гарних господинь, цивільний чоловік [PERSON] робив ремонт у будинку по [ADDRESS] щоб були придатні умови для проживання його неповнолітнього сина [PERSON]. [PERSON] ніхто не бив, йому відомо, що вона сама пішла з будинку та мешкає по сусідам. Свідок [PERSON] суду пояснив, що у двір будинку [ADDRESS] він раніше приходив часто до сварок між донькою та матерью. [PERSON] мешкає окремо від доньки, він особисто не чув скандалів між ними, про те, що донька виганяє мати з будинку йому не відомо. Заслухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок А-1, жила площа якого складає 44,9 кв. м. за адресою [ADDRESS] розташованого на приватизованій земельній ділянці з господарчими та побутовими будівлями.(а.с. 4) Відповідно до копії будинкової книги за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а. с. 5-7) З матеріалів справи, слів відповідачів, свідків, вбачається, що позивачка вселила відповідачів добровільно. Спочатку у жовтні 2004 року для отримання субсидії по оплаті комунальних послуг вона зареєструвала онуку [PERSON], тимчасово до 01.07.2008 року, до закінчення нею навчання, а з вересня 2008 року зареєструвала її на постійне проживання. Пізніше, з дозволу позивачки до вказаного будинку вселилася відповідачка [PERSON] з цивільним чоловіком і сином, у вересні 2008 року відповідачка зареєструвалась у вказаному будинку як член сім`ї. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.11.2012 року [PERSON] було відмовлено у задоволенні позову до [PERSON], [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Сумської міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю. Зазначене рішення ухвалою апеляційного суду Сумської області від 13.12.2012р. залишено без змін.(а.с. 22-24) Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються Житловим Кодексом Української РСР. Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Згідно зі ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника квартири, у тому числі й колишні, користуються жилим приміщенням нарівні з власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч. 4 ст. 311 ЦК України, ч. 3 ст. 9 та ст. 157 ЖК України членів сім`ї власника квартири може бути виселено в судовому порядку без надання іншого житла у випадках, передбачених ч. 1 ст. 116 ЖК України. Згідно ч. 1 ст. 116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом при розгляді справи № 1806/8450/12 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Сумської міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю та під час винесення рішення по справі, встановлено, що відповідачі не ображають позивачку, зробили ремонт в будинку, зареєстровані в будинку як члени сім`ї, договору найму не укладали, аморальний спосіб життя не ведуть, спиртними напоями не зловживають, громадський порядок не порушують, сплачують комунальні послуги, не перешкоджають у користуванні житлом позивачці, до того ж спірний будинок має жилу площу 44,9 кв.м., що при необхідності є цілком достатнім для одночасного проживання як позивачки, так і відповідачів. Зазначені обставини підтверджуються також поясненнями свідків. З огляду на положення ст. 116 ЖУ України позивач не довела того факту, що відповідачі ситематично руйнуют та псують жиле приміщення, використовують його не за призначенням, порушують правила співжиття, що роблять неможливим проживання в одному будинку. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають за необґрунтованістю.

Outcome: dismissed