Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачів, в якому просила стягнути з останніх на її користь аліменти на утримання неповнолітніх синів [PERSON] та [PERSON], в твердій грошовій сумі в розмірі по 100 грн. з кожного щомісячно. В обґрунтування позову зазначила, що призначена опікуном над хлопчиками, відповідачі - ухиляються від надання матеріальної допомоги на дітей, які повністю знаходиться на її утриманні. Сторони в судове засідання не прибули. Позивачка надіслала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Враховуючи те, що про час та місце судового розгляду відповідачі були повідомлені вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомили, заперечення проти позову не подали, суд, за згодою позивачки, вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] /а.с. 14, 15, 16/, які знаходиться на утриманні позивачки /а.с. 11/. Розпорядженнями голови Червоноармійської районної державної адміністрації № 221 від 06.11.2014 року [PERSON] та [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування /а.с. 13/. Відповідно рішення виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області № 332 від 25.12.2014 року, [PERSON] призначено опікуном малолітніх онуків [PERSON] та [PERSON] (а.с 12). З довідки виданої Комунальною установою «Центральна районна лікарня Червоноармійської районної ради». Вбачається, що відповідач, [PERSON], є інвалідом ІІ групи, не в змозі виховувати та утримувати своїх дітей /а.с. 5/, перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення з 26.03.2014 року та отримує допомогу, як інвалід /а.с. 6/. Відповідно до довідки Червоноармійського РВ УМВС України № 3503 від 22.09.2014 року, відповідачка, [PERSON], перебуває у державному розшуку як особа, що безвісно зникла з 01.12.2012 року і по теперішній час її місце невідоме /а.с. 4/. Відповідно до ст. 247 СК України встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на отримання пенсії, аліментів та інших соціальних виплат, призначених дитині відповідно до законів України, а також права власності дитини на ці виплати. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Зміст глави 15 СК України вказує на обов'язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідачі заперечення проти позову не подали, іншіх утриманців не мають, відповідачу протипоказана фізична праця, однак він отримує пенсію, як інвалід 2 групи, тому суд приходить до висновку, що вони спроможні сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові, що буде відповідати як інтересам самих дітей, зокрема, для задоволення їх мінімальних життєвих потреб, так і матеріальному становищу та стану здоров'я платників аліментів. Також суд стягує з відповідачів в дохід держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved