Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем вони проживали у зареєстрованому шлюбі з 25 жовтня 2002 року, від якого у них народився син, [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Позивачка вказує, що не отримує від батька дитини, - відповідача по справі, матеріальної допомоги, він ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України обов'язку утримувати свою дитину, через що вона звернулась до суду і просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частки заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі та задоволення позовних вимог. Відповідач також в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України : « У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється». Як встановлено судом, сторони по справі одружились 25 жовтня 2002 року, місце реєстрації шлюбу- Відділ реєстрації актів громадянського стану Білопільського районого управління юстиції в Сумської області, актовий запис № 94. (а.с.4). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 25 жовтня 2002 року, син сторін, [PERSON], народився [INFO], його батьком є [PERSON], відповідач по справі. (а.с.5). Позивачка по справі, згідно довідки виконкому Білопільської міської ради Сумської області від 26.08.2014 року дійсно проживає в [ADDRESS] та на її утриманні знаходиться син [PERSON], 2002 року народження (а.с.6). Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає, через що позивачка звернулась з даним позовом до суду. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані матеріально забезпечувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до п.17 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: «Вирішуючи питання щодо розміру аліментів,суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів,наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.» Але розмір аліментів не може бути меншим, ніж зазначено в ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України-не меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач має можливість надавати аліменти на утримання сина, так як працює електромеханіком СЦБ Сумської дистанції сигнгалізації та зв'язку Південної залізниці. На підставі викладеного,

Outcome: approved