Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з 30.08.2003 року відповідачі перебували у шлюбі. Від шлюбу [INFO] народився син [PERSON]. Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 23.07.2013 року шлюб між відповідачами було розірвано. [PERSON] є рідним онуком позивачки [PERSON], яка фактично з його народження займалась його вихованням та розвитком, а батьки інтересів до дитини не виявляли. Онук мешкав постійно у позивачки в [ADDRESS] а батьки жили поруч. Онук не розмовляв з народження, потребував занять з логопедом. В 2007 році позивачка поїхала жити до Києва. В 2011 році позивачка вимушена була повернутися в Луганську область, оскільки їй зателефонували викладачі зі школи онука та повідомили, що хлопчиком ніхто з батьків не займається, він не розмовляє, йому необхідна спеціальна школа і нагляд логопеда. [PERSON] повернулась до Луганської області, влаштовувала онуку зайняття із логопедом, а в 2014 році забрала онука до Києва і почала займатися медичним обстеженням дитини. В Києві позивачка влаштувала онука до Київської спеціалізованої загально¬освітньої школи інтернату №6, де він навчається й досі, а проживає у позивачки і перебуває на її повному фінансовому утриманні. Батьки сином не цікавляться, фінансово не підтримують, самостійно відповідачі не телефонують, а онук також зацікавленості до спілкування із батьками не виявляє. Позивачка сама забезпечує гідні умови проживання та гармонійну атмосферу онуку. Між нею та онуком склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Відповідачі знають про місцезнаходження дитини, позивачка ніколи не створювала перешкод у спілкуванні дитини з ними та прийманні ними участі у вихованні, але вони не бажають виконувати відносно дитини батьківські обов'язки. Нехтування батьківськими обов'язками з боку батьків, на думку позивачки, принижує гідність онука, а наявність людей, які юридично мають права батьків, але фактично залишаються чужими, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору. На сьогоднішній день онук все це усвідомлює. Позивачка просить позбавити [PERSON] і [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] і стягнути з кожного з відповідачів на утримання неповнолітнього [PERSON] аліменти в розмірі по 1/4 частині з усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття дитини на р/р [NUMBER], відкритий [PERSON] в АТ «Ощадбанк» для нарахування коштів для [PERSON], а також судові витрати покласти на відповідачів. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з тих же підстав, просила позов задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про причини неявки не повідомили, тому суд вважав за можливе розглядати справу за їх відсутності і ухвалити заочне рішення. Представник органу опіки і піклування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні з позовом погодився і просив позов задовольнити. Вислухавши позивачку, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 30.08.2003 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] і [PERSON]. [INFO] в них народився син [PERSON] (а.с.17-копія свідоцтва про народження). 23.07.2013 року рішенням Білокуракинвського районного суду Луганської області розірвано шлюб між [PERSON] і [PERSON] (а.с.11-копія рішення). [PERSON] є бабусею [PERSON]. З 25.05.2014 року [PERSON], [INFO] проживає разом з бабусею в [ADDRESS] (а.с.14, 18-копії довідок за 2015 рік про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи). [PERSON], [INFO] навчається у Київській спеціалізованій загально¬освітній школі-інтернаті №6, оскільки має загальний недорозвиток мовлення (а.с.12, 13-копії витягу з протоколу засідання психолого-медико-педагогічної консультації від 20.08.2014 року та довідки школи). Як пояснила в судовому засіданні позивачка, онук майже з народження проживав з нею в [ADDRESS] вона опікувалась дитиною, займалась його вихованням та розвитком, а батьки фактично дитиною не цікавилися. В 2007 році дитина залишилась з батьками, а вона поїхала жити до Києва, але у 2011 році змушена була повернутися в Луганську область, оскільки їй зателефонували викладачі зі школи онука і повідомили, що батьки ним не займаються, він не розмовляє, йому необхідна спеціальна школа і нагляд логопеда. В 2014 році вони з онуком переїхали проживати до м. Києва. [PERSON] знаходиться на її утриманні і вихованні, вона займається його розвитком, слідкує за станом здоров'я. Батьки хлопчика знають, що він проживає в Києві з бабусею, але дитиною не цікавляться, матеріальну допомогу не надають, спілкуються з сином по скапу за наполяганням бабусі. Ці обставини підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] і [PERSON] Вказані обставини підтверджуються також довідкою Нещеретівської сільської ради Білокуракинського району Луганської області за №228 від 11.03.2014 року (а.с.16), в якій зазначено, що [PERSON], [INFO] проживає з бабусею [PERSON] в [ADDRESS] і знаходиться на її утриманні. Як зазначено в характеристиках на [PERSON], [INFO] (а.с.64-66) з Нещеретівської школи, Київської школи-інтернату №6 та КДНЗ «Берізка» Білокуракинської районної ради Луганської області, вихованням дитини переважно займалася і займається бабуся [PERSON], яка приводила дитину на заняття до логопеда, стежила за його зовнішнім виглядом, контролювала і допомагала у навчанні, мала позитивний вплив на його поведінку. Батьки хлопчика не приділяли уваги дитині, жодного разу до школи-інтернату №6 не з'явилися. Як вбачається з листа Подільської районної в м. Києві державної адміністрації за №518/02-444 від 16.02.2016 року (а.с.67), психолог Дрізо В.В. провела консультативну зустріч з [PERSON] в присутності бабусі [PERSON] Хлопчик розповів про обставини свого життя, навчання, стосунків з однолітками, зазначив, що до батьків їхати не хоче, своє майбутнє пов'язує з родиною [PERSON] З акту обстеження умов проживання від 12.05.2016 року (а.с.63), складеного службою у справах дітей Подільської районної в м. Києві райдержадміністрації, вбачається, що за адресою - [ADDRESS] проживають бабуся [PERSON], дідусь [PERSON], [PERSON], [INFO], тітка [PERSON] та малолітній [PERSON], [INFO]. Стосунки між ними дружні, санітарно-гігієнічні умови проживання відповідають нормі. [PERSON] займає кімнату разом з бабусею і дідусем, в кімнаті наявне все необхідне для його повноцінного розвитку, навчання та відпочинку. У висновку щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] орган опіки та піклування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації зазначив, що вважає за доцільне позбавити їх батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.59). Згідно із ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З огляду на викладене вище, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню сина [PERSON], а тому вони мають бути позбавлені батьківських прав. Частиною 3 ст.166 СК України передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як пояснила позивачка в суді, відповідачі грошові кошти на утримання сина не надають. Відповідачі твердження позивачки не спростували, доказів не надали, в тому числі щодо поганого стану здоров'я і взагалі неспроможності сплачувати аліменти. А тому, суд вважає, що відповідачі спроможні сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини доходів. Доказів протилежного відповідачі суду не надали. З огляду на викладене, суд вважає, що з відповідачів підлягають стягненню аліменти в розмірі по 1/4 частині доходів з кожного на утримання сина [PERSON] на користь особи, якій буде передана дитина. У разі якщо законні представники дитини відмовляться отримувати аліменти від відповідачів, аліменти слід перераховувати на особистий рахунок [PERSON] [NUMBER], відкритий [PERSON] в АТ «Ощадбанк» для нарахування коштів для [PERSON] З огляду на викладене вище, суд вважає, що позов в судовому засіданні доведений, а тому підлягає задоволенню. Стягненню з відповідача підлягає судовий збір. На підставі наведеного, ст.ст. 164, 165, 166, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved