overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулася в суд з даним позовом, в якому просить шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки відповідач зловживає алкогольними напоями, обзиває її брутальними словами. Раніше вона вже зверталася з позовом до суду про розірвання шлюбу, тоді відповідач обіцяв змінитися, однак слова не дотримав. Примирення не бажає. Від даного шлюбу у них є двоє дітей, які проживають з нею та перебувають на її утриманні. \~ \~ \~ \~Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просить його задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Наполягає на розірванні шлюбу. \~ \~ \~ \~Належно повідомлений\~відповідач у\~ судове\~засідання не\~прибув \~без \~повідомлення причин\~неявки.\~Відзиву на\~позов не подавав. \~ \~ \~ \~Суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, проти чого позивачка не заперечувала. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] ( до реєстрації шлюбу Соловій) О.М. 19 травня 1995 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON], який було зареєстровано виконавчим комітетом Заліської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, актовий запис №03 (свідоцтво про шлюб серії І-ИД №161593). \~ \~ \~ \~Від шлюбу у сторін є малолітня дочка [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ИД №293367), яка проживає з позивачкою. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що між сторонами сімейні стосунки не склалися, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. \~ \~ \~ \~Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України).\~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. \~ \~ \~ \~З відповідача в користь позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати на сплату судового збору в сумі 768,40 грн. \~ \~ \~ \~На підставі\~ст.ст.\~105,\~112\~Сімейного кодексу\~України,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з даним позовом, в якому просить шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем, розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки він зловживає алкогольними напоями, влаштовує сімейні скандали, які негативно відбиваються на психологічно-емоційному розвитку їхньої дитини, сина [PERSON], [INFO]. Між ними сформувались чужі і ворожі стосунки, що свідчить про те, що сім'я розпалася і подальше проживання неможливе. Вони з відповідачем припинили спілкування та подружні відносини і шлюб набрав формальних рис, перебування в такому шлюбі суперечить її інтересам та порушує її права. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просить його задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Пояснила, що відповідач не цікавиться проблемами сім'ї, в присутності їхнього малолітнього сина нецензурно лається, не спілкується з дитиною так, як це мав би робити батько. Крім того, відповідач зловживає алкогольними напоями, не дбає про матеріальне забезпечення сім'ї, через що часто виникали сварки і з листопада минулого 2017 року вони припинили подружні відносини, тому вона наполягає на розірванні шлюбу. Належно повідомлений відповідач у судове засідання повторно не прибув без повідомлення причин неявки. Відзиву на позов не подавав. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Позивачка [PERSON] 11 травня 2010 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON], який було зареєстровано Скала-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області, актовий запис №07 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Від шлюбу у сторін є малолітній син [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER]), який проживає з відповідачкою. Судом встановлено, що між сторонами сімейні стосунки не склалися, подружні відносини припинені. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України). Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі ст.ст. 105, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з даним позовом, в якому просить шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та вирішення проблем, що призвело до припинення подружніх стосунків з січня 2018 року. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить її інтересам, оскільки в неї є інший чоловік, з яким вона бажає створити сім'ю. Від даного шлюбу дітей немає, однак відповідач відмовився розривати шлюб в органах РАЦС. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просить позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві, пояснила, що припинила подружні відносини з відповідачем, примирення між ними та подальше збереження шлюбу неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Належно повідомлений відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не прибув без повідомлення причин неявки. Відзиву на позов не подавав. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, проти чого позивачка не заперечувала. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Позивачка [PERSON]. 23 вересня 2017 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON], який було зареєстровано Кам'янець-Подільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №845 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Від даного шлюбу дітей у сторін немає. Судом встановлено, що між сторонами сімейні стосунки не склалися, подружні відносини припинені, позивачка примирення не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України). Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, а позивачка наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі ст.ст. 105, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-01 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з даним позовом, де просить стягувати аліменти із відповідача в її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1800 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення сином повноліття. В обґрунтування позову посилається на те, що 19.10.2012 між сторонами було укладено шлюб, який 17.10.2017 було розірвано. За час проживання в шлюбі народився син [PERSON], [INFO] З відповідачем добровільної згоди про розмір та порядок надання матеріальної допомоги на утримання сина між сторонами не досягнуто. Оскільки відповідач офіційно не працює, є працездатною особою і має неофіційні доходи, а тому спроможний сплачувати аліменти, тому, із посиланням на вимоги ст.ст. 180, 181, 184 СК України просить позов задовольнити. 22 листопада 2018 відкрито провадження у справі. Відповідачу було запропоновано протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Однак у встановлений строк відповідач відзиву не подав. Відповідач клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не подав, у зв'язку з чим згідно з ч.5 ст.279 ЦПК справа розглянута у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). Син перебуває на утриманні позивачки (а.с.10). У відповідності до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На час розгляду справи в суді прожитковий мінімум для дитини від шести до вісімнадцяти років становить 1626 грн. А відтак виходячи вищенаведених правових норм, врахувавши матеріальне становище дитини, матеріальне становище відповідача, який не працює, однак є працездатним, а також стан його здоров'я, суд вважає, що для забезпечення гармонійного розвитку дитини доцільним буде стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі в розмірі по 1800 грн., щомісячно, але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що дасть змогу в достатній мірі забезпечити необхідні потреби дитини для гармонійного її розвитку. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в користь держави 704,80 грн. судового збору. На підставі ст. ст.180,181,182,184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з даним позовом до відповідача. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що під час перебування у шлюбі з відповідачем народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Старша дочка вже повнолітня. На даний час сторони спільно не проживають. Неповнолітня дочка знаходиться на повному утриманні та вихованні позивачки. Відповідач ухиляється від утримання дитини і належної матеріальної допомоги добровільно не надає. Оскільки, відповідач офіційно працює у пансіонаті «Карпатські зорі» і отримує постійну заробітну плату, то просить стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та суду пояснив, що він справді працює кочегаром у пансіонаті «Карпатські зорі» і отримує постійну заробітну плату, згідний сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дочкою повноліття. Вислухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи суд вважає встановленим і доведеним факт обов'язку відповідача, як батька неповнолітньої дитини, надавати кошти для її утримання, а тому позов слід задоволити. Статтею 183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка від заробітку (доходу) матері батька дитини, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, згідно до якої якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.04.2001 року, виданого Троїцькою сільською радою Снятинського району Івано-Франківської області батьком [PERSON], [INFO] є відповідач по справі [PERSON], що підтверджує факт обов'язку відповідача, як батька неповнолітньої дитини, надавати кошти для її утримання. При таких обставинах суд і прийшов до висновку, що позов слід задоволити, оскільки аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно є розумними і достатніми в даному конкретному випадку, чого не заперечують сторони у справі. На підставі ст.ст.181-184, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з даним позовом до відповідача, в якому вказує, що [INFO] помер її батько [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , який до дня смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Після смерті батька відкрилась спадщина на майно, яке належало йому на праві особистої власності, а саме: на легковий пасажирський автомобіль VOLKSWAGEN CADDY, 2007 року випуску, що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] . Зазначає, що в даний час вона звернулася у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих причин, що нею пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини. Вважає причини пропуску вказаного строку поважними, так як не знала визначеного законом порядку для прийняття спадщини. Просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті батька строком на один місяць. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, надала заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. Представник відповідача Скоморохівської сільської ради Сокальського району в судове засідання не прибув, надав заяву в якій вказує, що визнає позовні вимоги, справу просить розглядати у його відсутність. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази в справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову представником відповідача, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Відповідно до п.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні з оглянутої копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [INFO] помер [PERSON] . Із досліджених в судовому засіданні свідоцтв про народження позивачки, встановлено, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Суд визнає, що зазначена позивачем причина пропуску строку для подання заяви прийняття спадщини є поважна, а саме, не знання порядку для прийняття спадщини та вважає, що їй слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з даним позовом до відповідача. Із змісту позовних вимог [PERSON] вбачається, що під час перебування у шлюбі з відповідачем народився син - [PERSON], [INFO]. На даний час сторони спільно не проживають. Син знаходиться на повному утриманні та вихованні позивачки. Відповідач ухиляється від утримання сина і належної матеріальної допомоги добровільно не надає. Оскільки, відповідач не має постійного місця роботи, просить стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 800 грн. щомісячно на утримання неповнолітнього сина, до досягнення ним повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала частково, просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі по 450 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття, так як відповідач ніде не працює і не має додаткових джерел для існування. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти в розмірі по 450 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття, так як він ніде не працює і не має додаткових джерел для існування. Вивчивши матеріали справи суд вважає встановленим і доведеним факт обов'язку відповідача, як батька неповнолітньої дитини, надавати кошти для її утримання, а тому позов слід задоволити. Статтею 183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка від заробітку (доходу) матері батька дитини, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, згідно до якої якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.08.2012 року, виданого виконкомом Вербовецької сільської ради Косівського району Івано-Франківської області батьком [PERSON], [INFO] є відповідач по справі [PERSON], що підтверджує факт обов'язку відповідача, як батька неповнолітньої дитини, надавати кошти для її утримання. Крім того, [PERSON] знаходиться на повному утриманні та вихованні позивачки [PERSON], про що свідчить копія рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області по справі №347/627/14-ц від 03.06.2014 року. При таких обставинах суд і прийшов до висновку, що позов слід задоволити частково, оскільки розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини по 450 грн. на місяць є розумним і достатнім в даному конкретному випадку, як цього і просять сторони у справі. На підставі ст.ст.181-184, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з даним позовом до відповідача. Із змісту позовних вимог вбачається, що рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області №2-285/11 від 16.02.2011 року присуджено до стягнення з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Позивачка [PERSON] не отримувала аліменти від відповідача [PERSON] у період з 01.08.2013 року по 31.01.2014 року. Дочка - [PERSON] народилася [INFO], тобто [INFO] вона досягне повноліття. На даний час [PERSON] є студенткою 1 курсу 2013/14 навчального року Коледжу Буковинського державного медичного університету та навчається на денній формі навчання, за контрактом, за спеціальністю « 5.12010102 - сестринська справа (м.спец.)». [PERSON] знаходиться на повному утриманні позивачки [PERSON], а відповідач добровільно жодної матеріальної допомоги не надає. В судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про підтримання та визнання позовних вимог, просять розгляд справи проводити без їхньої участі. Суд вивчивши матеріали справи вважає, що позов слід задоволити із наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області №2-285/11 від 16.02.2011 року присуджено до стягнення з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Однак, згідно копії довідки ВДВС Косівського районного управління юстиції №145/03-33/05 від 03.02.2014 року позивачка [PERSON] не отримувала аліменти від відповідача [PERSON] у період з 01.08.2013 року по 31.01.2014 року згідно з виконавчим листом №2-285, який видано 17.02.2012 року Косівським районним судом. У відповідності до копії паспорта [NUMBER] виданого 20.11.2012 року Косівським РС УДМС України в Івано-Франківській області [PERSON] народилася [INFO], тобто [INFO] вона досягне повноліття. На даний час [PERSON] є студенткою 1 курсу 2013/14 навчального року Коледжу Буковинського державного медичного університету та навчається на денній формі навчання, за контрактом, за спеціальністю « 5.12010102 - сестринська справа (м.спец.)», про що свідчить довідка Буковинського державного медичного університету №1056 від 29.05.2014 року. Крім того, [PERSON] знаходиться на повному утриманні позивачки [PERSON], що підтверджується довідками виконавчого комітету Рожнівської сільської ради №525/02.2-17 та №1379 від 03.06.2014 року. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Оскільки, у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що відповідач не має змоги сплачувати аліменти, більше того [PERSON] власноручно написав заяву про визнання позовних вимог, то суд і прийшов до висновку, що позов слід задоволити. 2 На підставі ст.ст. 181-183, 199, 200 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved