Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав, оскільки він, як батько [PERSON], [INFO], ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки. З травня 2009 року батько з сім'єю не проживає, ні словесно, ні письмово не спілкується з дівчинкою, не цікавиться її життям, не проявляє ніякого батьківського піклування, та не надає будь-якої матеріальної допомоги, хоча таку можливість має. З урахуванням викладеного, позивачка вважає, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, наполягала на його задоволенні. Надала пояснення з підстав, зазначених в позові. Представник третьої особи Болградської районної державної адміністрації Одеської області в особі Органу опіки та піклування - Татарова Г.П., яка діє на підставі довіреності від 15.10.2015 року за № 01/01-34/2200 (а.с.23) позовні вимоги підтримала, просила задовольнити у повному обсязі. Стверджувала, що для позбавлення батьківських прав відповідача є всі передбачені законом підстави. Відповідач до суду не прибув, повідомлявся згідно вимог чинного законодавства На виконання вимог ч.9 ст. 74 ЦПК України, відповідач, фактичне місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликався в суд через оголошення у пресі. Тобто, відповідач був повідомлений через засоби масової інформації шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» № 195 (5569) від 21.10.2015 року (а.с.35) та газеті «Одеські вісті» № 91 (4801) від 24.10.2015 року (а.с.36). З опублікуванням оголошення про виклик в засобах масової інформації - відповідач вважається повідомленим належним чином про час і місце розгляду справи. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України (а.с.37). Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступних висновків. В силу п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, яка передбачає підстави позбавлення батьківських прав, зазначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Відповідно до актового запису № 11 від 18 березня 2008 року, складеного Калчівською сільською радою Болрадського району Одеської області батьками [PERSON], [INFO] є відповідач - [PERSON] та позивачка [PERSON], на підставі якого видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] проживає окремо, з донькою не спілкується на протязі 6 років, матеріальної допомоги на її утримання не надає, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовку до самостійного життя, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, взагалі самоусунувся від виховання своєї дитини. Вказані обставини підтверджуються: - характеристикою на ім'я вихованиці дитячого садку «Веселка» [PERSON], з якої вбачається, що вихованням [PERSON] займалася виключно мати [PERSON] (а.с.5); - характеристикою загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів с. Демидівка на сім'ю учениці 1 класу [PERSON]., яка свідчить про те, що дитина проживає з матір'ю , яка займається її вихованням, систематично здійснює контроль над навчальною діяльністю дитини, її поведінкою, взаємодіє зі школою, відвідує всі батьківські збори. Батько взагалі не цікавиться життям дочки, жодного разу не відвідував школи (а.с.6); - позитивними характеристиками Калчівської сільської ради Болградського району Одеської області від 18.06.2015 року на сім'ю [PERSON] (а.с.7, 8); - позитивною характеристикою на сім'ю позивачки, яка свідчить про те, що позивачка [PERSON] проживає разом з дочкою, на території Новоселівської сільської ради в с.Демидівка Любашівського району Одеської області без реєстрації з 2010 року, займається одна вихованням дочки [PERSON], яка знаходиться на її утриманні. Дохід сім'ї складається з заробітків позивачки (а.с.9); - довідкою №45 від 30.06.2015 року про те, що [PERSON] є ученицею 2 класу ЗОШ І-ІІ ст. с.Демидівка Любашівського району Одеської області (а.с.10); - актом обстеження житлово-побутових умов проживання неповнолітньої [PERSON] від 07.07.2015 року, перевіркою встановлено, що за місцем проживання для дитини створені всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку дитини (а.с.11); - довідкою про склад сім'ї позивачки № 968 від 18.06.2015 року (а.с.13); - розрахунком заборгованості по аліментах, державним виконавцем відділу ДВС Болградського РУЮ Одеської області Чаленко В.А., відповідно до якого, сума заборгованості по аліментам, відповідно до виконавчого листа Болградського районного суду Одеської області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], 2008 року народження, станом на 31.05.2015 року складає 28 519.16 гривен (а.с.12). - висновком № 01/Б-529/395 від 27.08.2015 року Органу опіки та піклування Болградської районної державної адміністрації Одеської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітньої доньки [PERSON], тому що з травня 2009 року батько з сім'єю не проживає, дитина виховується матір'ю, яка створює усі умови для її виховання та утримання. На протязі 6 років батько з дитиною не спілкується, матеріально не допомагає, не цікавиться її здоров'ям та життям, утриманям та вихованням. (а.с.15); Представник Органу опіки та піклування Болградської районної державної адміністрації Одеської області підтримав позов [PERSON] про позбавлення батьківських прав та вважає, що [PERSON] має бути позбавлений батьківських прав щодо доньки [PERSON], [INFO]. При цьому представник підтримав висновок органу опіки та піклування № 01/Б- 529/395 від 27.08.2015 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO], відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Отже, своїми діями, відповідач свідомо порушує свої зобов'язання закріплені в статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, а саме: Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і в ст. 180 Сімейного Кодексу України. В принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону вказано, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно статті 12 вищеназваного Закону вказано, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 15 цього ж Закону встановлено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею. При розгляді даної цивільної справи достовірно було встановленою що відповідач, свідомо не виконує своїх обов'язків по вихованню дитини - неповнолітньої [PERSON], [INFO], не спілкується з нею, хоча перешкод в спілкуванні йому з дитиною ніхто не чинив і не чинить. Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлено підстави позбавлення батьківських прав, а саме п.2 ч.1 - ухиляння від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов'язку - виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено виходячи з поведінки відповідача, не дивлячись на те, що перешкод у спілкуванні з дитиною йому ніхто не чинив і не чинить. Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінює докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України. При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачкою відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв'язку у їх сукупності. Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах дитини, суд вважає можливим задовольнити позов і позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: …. п. 6) витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Позивачем надано докази, понесених ним витрат на публікацію в пресі оголошення про виклик відповідача до суду: в газеті «Одеські вісті» в розмірі 80.00 гривен (а.с.29) та в газеті «Урядовий кур'єр» в розмірі 630.00 гривен (а.с.30), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати - 487.20 гривен судового збору.

Outcome: approved