Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем [PERSON] знаходилася в зареєстрованому шлюбі з 15.07.2011 року. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO]. Діти перебувають на утриманні позивачки. На теперішній час позивачка не працює, доглядає за донькою і вимушена тимчасово проживати у своїх рідних в м. Києві. Відповідач не працює, проте спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей та непрацездатної дружини. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини, з якою проживає дитина до 3-х років в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів щомісяця до досягнення дитиною. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Так, судом встановлено, що з 2011 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу у них народилися діти: син - [PERSON], [INFO] та донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 10.09.2014 року та серії [NUMBER] від 15.07.2011 року (а.с. 3,6). Судом встановлено, що на даний час сторони не проживають разом, а діти проживають разом із матір'ю. Оскільки діти проживають із позивачкою, а відповідач здатен надавати матеріальну допомогу на утримання дітей так як є працездатним, то у відповідності до положень ст.180та ч.2 ст.181 СК Українивідповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідно до ч.1 ст. 75 СК Українидружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу Українидружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини від доходу відповідача. Оскільки згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК Україниу разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд вважає необхідним задовольнити позов [PERSON] та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей та непрацездатної дружини. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК Українисуд покладає на відповідача витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved