Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в обґрунтування якого вказала, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 11.09.2009 року відділом РАЦС Оболонського районного управлінням юстиції м.Києва, актовий запис №1295. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з лютого 2016 року, з того часу сторони остаточно мешкають окремо, не ведуть спільного господарства. Позивачка просила шлюб розірвати з причин відсутності порозуміння у сімї, довіри, різних поглядів на життя, у звязку із чим між подружжям виникло повне непорозуміння один одного. Також позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], у розмірі ? частини від усіх видів доходів відповідача, щомісячно до досягнення ним повноліття, починаючи з моменту подання позовної заяви, обґрунтовуючи це тим, що щомісячно необхідно оплачувати витрати на утримання, лікування та розвиток дитини, тому саме такий розмір аліментів є мінімально необхідною для утримання дитини. Також позивач просила стягнути з відповідача половину витрат понесених нею, у вигляді надання правової допомоги, а саме у розмірі 500 гривень. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, а саме не заперечував щодо вимог по розірванню шлюбу між ним та позивачкою, стягнення аліментів та половини вартості судових витрат, повязаних із наданням правової допомоги. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11.09.2009 року, який зареєстровано відділом РАЦС Оболонського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 1295 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.7), який на теперішній час мешкає з позивачкою. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з лютого 2016 року, подальше подружнє життя та збереження сімї є неможливим, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, сімя розпалась з причини постійних сварок, різних поглядів на життя, відсутності порозуміння між подружжям. Враховуючи вищевикладене та те, що позивачка продовжує наполягати на розірванні шлюбу суд, враховуючи стійке волевиявлення направлене на розірвання шлюбу з відповідачем та обставини справи, вважає за необхідне задовольнити заявлені позовні вимоги та розірвати шлюб, укладений між сторонами. Спір про майно відсутній. Шлюб сторони розривають вперше. Статтею 180 СК України, визначено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно наданої відповідачем довідки він працює у КП «Київський метрополітен» СП «Оболонь» на посаді слюсаря з ремонту рухомого складу та з березня 2015 року по лютий 2016 року отримав заробітну плату у розмірі 78474 гривні 91 копійок. З наданої довідки також вбачається, що інших утримань на сплату аліментів з відповідача не проводиться. У звязку із тим, що відповідач є дієздатним, на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків не має, добровільно матеріальну допомогу не надає, має стабільний дохід, суд вважає, що з нього можуть бути стягнути аліменти на користь [PERSON], [INFO], на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частині від усіх видів доходу, але не менш 30% від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, з моменту звернення до суду з позовом, а саме з 16.03.2016 р. Також з відповідача, у відповідності до ст.88 ЦПК України, на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 551 гривня 20 копійок, та на користь позивача витрати повязанні із наданням правової допомоги у розмірі 500 гривень. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved