overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, вказавши, що 2,5 років перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Посилаючись на те, що проживають вони нарізно, дитина знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи з дня подання позовної заяви, до повноліття дитини, а також кошти на особисте утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. У судовому засіданні позивач підтримала позов, посилаючись на наведені у ньому обставини, відповідач позов визнав. Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, на підставі такого. Відповідно до ст.ст.180, 181, 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; якщо сторони не дійшли згоди щодо способу виконання батьком свого обовязку утримувати дитину, частка його заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст.182 того ж Кодексу, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до ст.84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька своєї дитини до досягнення дитиною трьох років. З відповідного свідоцтва судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. З довідки, виданої 03.08.2015 р. КП БЦМР ЖЕК №1, вбачається, що дитина - [PERSON] проживає разом з позивачем та знаходяться на її повному утриманні. Судом встановлено також, що сторони не досягли між собою згоди щодо способу виконанням батьком свого обовязку утримувати дитину та її матір. У судовому засіданні відповідач позов визнав. Судом встановлено, що визнання позивачем позову не суперечить закону у не порушує прав, інтересів та свобод інших осіб, що, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, є підставою для задоволення позову. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, вказавши, що від шлюбу з відповідачем мають повнолітню дочку - [PERSON], яка є студенткою Білоцерківського гуманітарно-педагогічного коледжу. Термін навчання з 01.09.2014 року по 30. 06.2018 року. Процес навчання потребує значних матеріальних витрат по утриманню дочки, як на навчання, купівлю одягу, харчування, проїзд до місця навчання, підручники та багато іншого. Позивачка посилається на те, що їй одній важко утримувати дитину, а відповідач самоусунувся від своїх обов»язків, матеріальну допомогу після досягнення дочкою вісімнадцятирічного віку припинив надавати. Також вказує що відповідач працює, тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи з дня подання позовної заяви, до досягнення нею 23-х років за умови що вона буде продовжувати навчання. У судове засідання сторони не прибули, про місце та час розгляду справи повідомлені належно. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала. Суд ухваливши про заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, на підставі такого. Відповідно до ст.ст.98-201СК України, якщо повнолітні дочка син продовжують навчання і у зв»язку з цим портребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст.200 того ж Кодексу, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище сина або дочки, а також стан здоровя та матеріальне становище відповідача по справі. Істотне значення можуть мати й інші обставини, на які посилатиметься позивач чи відповідач як на підставу для визначення більшого чи меншого розміру аліментів. З відповідного свідоцтва судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки. З відповідної довідки Білоцерківського гуманітарно-педагогічного коледжу від 15.02.2017 року за №51 судом встановлено, що [PERSON] дійсно є студенткою Білоцерківського гуманітарно-педагогічного коледжу І го р.а. денної форми навчання 3 курсу, відділення «Початкова освіта (основи інформатики)».Термін навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2018 р. Судом встановлено також, що сторони не досягли між собою згоди щодо способу виконання батьком свого обовязку утримувати дітей. Доказів того, що стан здоровя та матеріальне становище відповідача чи наявність інших обставин перешкоджають йому платити аліменти у розмірі, який зазначила позивач, останній суду не надав. З урахуванням наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, вказавши, що від шюбу з відповідачем мають повнолітню дочку - [PERSON], яка є студенткою Погребищенського медичного коледжу (2 го р.а.) денної форми навчання 3-го курсу відділення «Лікувальна справа» за державним замовленням. Процес навчання потребує значних матеріальних витрат по утриманню дочки, як на навчання, купівлю одягу, харчування, проїзд до місця навчання, підручники та багато іншого. Позивачка посилається на те, що їй одній важко утримувати дитину, а відповідач самоусунувся від своїх обов»язків, матеріальну допомогу після досягнення дочкою вісімнадцятирічного віку припинив надавати.Також вказує що відповідач працює на Білоцерківському підприємстві «Маревен Фуд України», тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи з дня подання позовної заяви, до досягнення нею 23-х років за умови що вона буде продовжувати навчання. У судове засідання сторони не прибули, про місце та час розгляду справи повідомлені належно, подали до суду заяви про розгляд справи в їх відсутності, позивач позов підтримала, відповідач позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, на підставі такого. Відповідно до ст.ст.98-201СК України, якщо повнолітні дочка син продовжують навчання і у зв»язку з цим портребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст.200 того ж Кодексу, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище сина або дочки, а також стан здоровя та матеріальне становище відповідача по справі.Істотне значення можуть мати й інші обставини, на які посилатиметься позивач чи відповідач як на підставу для визначення більшого чи меншого розміру аліментів. З відповідного свідоцтва судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки. З відповідної довідки Погребищенського медичного коледжу від 29.05.2017 року за № 01-36/274 судом встановлено, що [PERSON] дійсно є студенткою Погребищенського медичного коледжу І го р.а. денної форми навчання 3 курсу, відділення лікувальна справа за державним замовленням.Термін навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2018 р. Судом встановлено також, що сторони не досягли між собою згоди щодо способу виконання батьком свого обовязку утримувати дітей. Доказів того, що стан здоровя та матеріальне становище відповідача чи наявність інших обставин перешкоджають йому платити аліменти у розмірі, який зазначила позивач, останній суду не надав. З урахуванням наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, вказавши, що вона з 04 серпня 2009 року працювала в ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод» на посаді начальника бюро аналізу гарантійного обслуговування у відділі контролю. 23 квітня 2015 року наказом № 127-н звільнена за угодою сторін. На день звільнення відповідач нарахував їй заробітну плату в розмірі 11998,30 грн. але не виплатив її. У зв'язку з чим вона просить суд стягнути з відповідача на її користь зазначену заборгованість по заробітній платі. В судове засідання позивачка не з'явилась у адресованій суду заяві просила справу розглядати у її відсутність позовні вимоги підтримала з зазначених підстав, та просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, хоча про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді цивільної справи, що відповідає вимогам ст. ст. 224 - 226ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 04 серпня 2009 року [PERSON] працювала в ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод» на посаді начальника бюро аналізу гарантійного обслуговування у відділі контролю. 23 квітня 2015 року наказом № 127-н звільнена за п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін. Відповідно до довідки виданої ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод» розмір заборгованості по заробітній платі [PERSON] складає 11998 грн. 30 коп. Відповідно до ст.115 КзпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст.116 КзпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. За таких підстав, оскільки відповідач в судовому засіданні не оспорював заявлені проти нього позовні вимоги, крім того позивача було звільнено з займаної посади 23 квітня 2015 року на підставі п. 1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін, проте остаточного розрахунку з працівником не проведено, враховуючи данні зазначенні в довідці виданої відповідачем, суд вважає, за необхідне позов про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по заробітній платі в розмірі 11998 грн. 30 коп. задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, вказавши, що вона з 28 травня 2014 року працювала в ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод» у технічному відділі провідним інженером-технологом. 30 квітня 2015 року її звільнено за угодою сторін. На день звільнення відповідачем їй нарахована заробітну плату в розмірі 11 624,99 грн., але не виплачено, у звязку з чим вона просить суд стягнути з відповідача на її користь зазначену заборгованість по заробітній платі. В судове засідання позивачка не зявилась у адресованій суду заяві просила справу розглядати у її відсутність позовні вимоги підтримала з зазначених підстав, та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник відповідача в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, хоча про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді цивільної справи, що відповідає вимогам ст. ст. 224 - 226ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 травня 2014 року [PERSON] прийнято на роботу до ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод» у технічний відділ провідним інженером-технологом. 30 квітня 2015 року наказом №31у від 30 квітня 2015 року позивачку звільнено з займаної посади на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін. Відповідно до розрахункового листу за квітень 2015 року розмір заборгованості по заробітній платі [PERSON] складає 11 624,99 грн. Відповідно до ст.115 КзпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст.116 КзпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. За таких підстав, оскільки відповідач в судовому засіданні не оспорював заявлені проти нього позовні вимоги, крім того позивача було звільнено з займаної посади 30 квітня 2015 року на підставі п. 1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін, проте остаточного розрахунку з працівником не проведено, враховуючи данні зазначенні в розрахунковому листі за квітень 2015 року виданого на імя [PERSON], суд вважає, за необхідне позов про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по заробітній платі в розмірі 11 624,99 грн. задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, вказавши, що з 01.08.1998 р. по 15.05.2014 р. перебувала у шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають двох дочок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Посилаючись на те, що в даний час вони спільно не проживають, дочки знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на їх утримання не надає, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, починаючи з дня подання позовної заяви, до повноліття дітей. У судове засідання сторони не прибули, про місце та час розгляду справи повідомлені належно, подали заяву про розгляд справи в їх відсутності, позивач позов підтримала, відповідач позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, на підставі такого. Відповідно до ст.ст.180, 181, 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; якщо сторони не дійшли згоди щодо способу виконання батьком свого обов'язку утримувати дитину, частка його заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст.182 того ж Кодексу, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. З відповідних свідоцтв судом встановлено, що відповідач є батьком доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З довідки, виданої 26.06.2014 р. КП БЦМР ЖЕК №1, вбачається, що дочки проживають разом з позивачем та знаходяться на її повному утриманні. Судом встановлено також, що сторони не досягли між собою згоди щодо способу виконанням батьком свого обов'язку утримувати дітей та дружину. Доказів того, що стан здоров'я та матеріальне становище відповідача чи наявність інших обставин перешкоджають йому платити аліменти у розмірі, який зазначила позивач, відповідач суду не надав. Враховуючи наведені норми та встановлені обставини, суд вважає, що вимоги позивача грунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, вказавши, що з 02.08.2008 р. перебувала у шлюбі з відповідачем. [INFO] у них народився син [PERSON]. Посилаючись на те, що вони проживають окремо, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини, яка проживає з нею, не надає, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи з дня подання позовної заяви, до повноліття дитини. У судовому засіданні позивач підтримала позов, посилаючись на наведені у ньому обставини, та пояснила, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.03.2015 р., яке набуло чинності, їх шлюб розірвано. Відповідач позов визнав частково, пояснив, що від попереднього шлюбу має сина [PERSON], 2004 року народження, а тому не заперечував сплачувати аліменти на сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини свого заробітку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, на підставі такого. Згідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.60, ч.1 ст.61 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; обставини, визнані сторонами, доказуванню не підлягають. Відповідно до ст.ст.180, 181, 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; якщо сторони не дійшли згоди щодо способу виконання батьком свого обов'язку утримувати дитину, частка його заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст.182 того ж Кодексу, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Зі свідоцтв про народження судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сторонами визнається, що син [PERSON] знаходиться на утриманні у позивачки. Судом встановлено також, що згоди щодо способу виконанням батьком свого обов'язку утримувати сина [PERSON] сторони між собою не досягли. З урахуванням наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що відповідач довів обґрунтованість своїх заперечень, а тому позов підлягає частковому задоволенню з урахуванням наявності у відповідача іншої малолітньої дитини. На підставі наведеного суд стягує з відповідача аліменти на сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), однак не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст..88 ЦПК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, вказавши, що з 02.09.2006 р. перебуває у шлюбі з відповідачем. [INFO] у них народилась дочка [PERSON]. Посилаючись на те, що вони проживають окремо, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини, яка проживає з нею, не надає, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку, починаючи з дня подання позовної заяви, до повноліття дитини. У судове засідання сторони не прибули, про місце та час розгляду справи повідомлені належно, подали заяви про розгляд справи в їх відсутності, позивач позов підтримала, відповідач позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, на підставі такого. Відповідно до ст.ст.180, 181, 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; якщо сторони не дійшли згоди щодо способу виконання батьком свого обов'язку утримувати дитину, частка його заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст.182 того ж Кодексу, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. З відповідного свідоцтва та довідки судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні у позивачки. Судом встановлено також, що сторони не досягли між собою згоди щодо способу виконанням батьком свого обов'язку утримувати дитину. Доказів того, що стан здоров'я та матеріальне становище відповідача чи наявність інших обставин перешкоджають йому платити аліменти у розмірі, який зазначила позивач, останній суду не надав. З урахуванням наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі та стягує з відповідача аліменти на дочку [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), однак не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Позивачка \\~звернулась до суду із зазначеним позовом,\\~вказавши, що з 12 червня 2009 року перебувала\\~ у шлюбі з відповідачем по справі [PERSON] . Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON] \\~ [INFO] , який проживає з нею. \\~ Посилаючись на те, що дитина знаходиться на її утриманні, відповідач\\~ матеріальну допомогу на їх утримання не надає, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи з дня подання позовної заяви, до повноліття дитини. У судове засідання сторони не прибули, про місце та час розгляду справи повідомлені належно, подали до суду заяви про розгляд справи в їх відсутності, позивач позов підтримала, відповідач позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, на підставі такого. Відповідно до ст.ст.180,181,183 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; якщо сторони не дійшли згоди щодо способу виконання батьком свого обовязку утримувати дитину, частка його заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст.182 того ж Кодексу, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність в нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. З відповідного свідоцтва\\~ встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] [INFO] , який знаходиться на утриманні позивачки.\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~ Судом встановлено також, що сторони не досягли між собою згоди щодо способу виконання батьком свого обовязку утримувати дітей. Доказів того, що стан здоровя та матеріальне становище відповідача чи наявність інших обставин перешкоджають йому платити аліменти у розмірі, який зазначила позивач, останній суду не надав. З урахуванням наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі та стягує з відповідача аліменти на одну дитину в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), однак не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\\~\\~\\~\\~

Outcome: approved