Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просить припинити за [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,0602 га [ADDRESS], мотивуючи тим, що вона є власником житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16 лютого 2005 року. На підставі рішення виконкому Ізмаїльської міської ради № 558 від 24 березня 1998 року земельна ділянка площею 0,0602 га [ADDRESS] була передана для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель безоплатно у спільну сумісну власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], які вже не є власниками житлового будинку. Державний акт вищезазначені особи на дану земельну ділянку так і не отримали, можливість оформити належним чином право власності ними втрачена. Оскільки право власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] на земельну ділянку посвідчено рішенням виконкому, про що внесений запис у земельно-кадастрові документи, це позбавляє позивача можливості отримати земельну ділянку у власність. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов. Представник відповідача Ізмаїльської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти задоволення позову. Вислухавши позивачку та представника відповідача, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ч.1 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16 лютого 2005 року, виданого виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради. На підставі рішення виконкому Ізмаїльської міської ради № 558 від 24 березня 1998 року земельна ділянка площею 0,0602 га [ADDRESS] була передана для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель безоплатно у спільну сумісну власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], які вже не є власниками житлового будинку, державний акт на дану земельну ділянку вони так і не отримали, можливість оформити належним чином право власності ними втрачена. Оскільки [PERSON], [PERSON], [PERSON] земельна ділянка [ADDRESS] була надана в спільну сумісну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, власниками яких вони на даний час не є, однак право власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] на дану земельну ділянку посвідчено рішенням виконкому, про що внесений запис у земельно-кадастрові документи, через ще позивачка [PERSON], яка є власником розташованого на даній земельній ділянці будинку та відповідно до ч.1 ст.120 ЗК України та ч.1 ст.377 ЦК України з набуттям права власності на розміщений на даній земельній ділянці житловий будинок до неї перейшло право власності й на земельну ділянку, не має можливості оформити право власності на неї, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved