Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалось, подружні стосунки не підтримують. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Позивачка у підготовче судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, у підготовче судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: копія довідки про реєстрацію [PERSON] громадянином України від 24.03.2008 р.; копія довідки про реєстрацію [PERSON] громадянином України від 30.03.2009 р.; копія свідоцтва про народження [PERSON] мати - [PERSON] , батько - [PERSON] ; копія довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON] ; копія витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання [PERSON] ; копія посвідки на проживання [PERSON] ; свідоцтво про шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] від 17.01.2006 р., прізвище дружини після укладення шлюбу - « [PERSON] Судом в ході судового розгляду справи було встановлено, що 17.01.2006 р.. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ренійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 05. Після укладання шлюбу прізвище позивачки змінено на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] та доньку - [PERSON] , [INFO] .. Позивачка у позовній заяві зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні цінності, сімейні обов`язки та ведення спільного господарства. Вже декілька місяців сторони проживають окремо, не ведуть спільне господарство. На сьогоднішній день сім?я фактично розпалась, шлюбні відносини не підтримуються, спільне господарство не ведеться. Позивачка не бажає зберегти шлюб, примирення не можливе, тому подальшого сенсу у збереженні шлюбу немає. Згідно ст.. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ст.. 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась, примирення неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально - правові підстави шлюбу.

Outcome: approved