Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на факт прийняття спадщини на нерухоме майно, а саме: земельні ділянки площею 1,0950 га, кадастровий номер 3221885600:35:173:0117 для ведення особистого селянського господарства та площею 0,6354 га, кадастровий номер 3221885600:35:171:0213 для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Нижчедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області, в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] батька [PERSON] в порядку правонаступництва після смерті [INFO] матері [PERSON] . У зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на майно порушує питання про визнання за нею права власності на спірні земельні ділянки в порядку спадкування за законом. Позивачка подавала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Представник відповідача подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечив. Третя особа подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як убачається з матеріалів справи, після смерті [INFO] [PERSON] (батька позивачки) відкрилася спадщина на земельні ділянки площею 1,0950 га, кадастровий номер 3221885600:35:173:0117 для ведення особистого селянського господарства та площею 0,6354 га, кадастровий номер 3221885600:35:171:0213 для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Нижчедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області. Вказані земельні ділянки спадкодавцю передано у власність на підставі розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації №2598 від 08 грудня 2009 року. Як вбачається з поземельних книг від 13 травня 2016 року [PERSON] зареєстрований власником земельних ділянок площею 1,0950 га, кадастровий номер 3221885600:35:173:0117 для ведення особистого селянського господарства та площею 0,6354 га, кадастровий номер 3221885600:35:171:0213 для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Нижчедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Разом з тим, за життя [PERSON] уповноважені державні органи не встигли завершити процедуру реєстрації виниклого в нього права власності на земельні ділянки та оригінали державних актів про право власності на них так і не надали, а той їх не отримав. Спадкоємцем після смерті [PERSON] стала його дружина [PERSON] , яка у встановлений ст. 1270 ЦК України строк подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. \~ \~ \~ \~ Зазначене підтверджується матеріалами спадкової справи №325/2010 від 19 травня 2010 року після померлого [PERSON] . Постановою Державного нотаріус Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області від 16 квітня 2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на згадані земельні ділянки у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно померлого. В цьому зв`язку [PERSON] 07 травня 2018 року звернулася до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно після смерті чоловіка [PERSON] . Однак, [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується відповідним свідоцтвом серії [NUMBER] . Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельні ділянки площею 1,0950 га, кадастровий номер 3221885600:35:173:0117 для ведення особистого селянського господарства та площею 0,6354 га, кадастровий номер 3221885600:35:171:0213 для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Нижчедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області. Однак померла [PERSON] не встигла оформити правовстановлюючі документи на успадковане після смерті чоловіка майно. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 23 серпня 2018 року провадження в справі було зупинено до залучення правонаступника [PERSON] 06 червня 2019 року до суду надійшла заява від [PERSON] правонаступника [PERSON] про відновлення провадження у справі у зв`язку тим, що вона прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] . \~ \~ \~ \~ Встановлено, що спадкоємцями після смерті [PERSON] стали її діти [PERSON] та [PERSON] , які у встановлений ст. 1270 ЦК України строк подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. 11 березня 2012 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір про поділ спадщини, згідно п. 4 якого після укладання цього договору у спадщину до [PERSON] переходять, серед іншого, земельні ділянки площею 1,0950 га, кадастровий номер 3221885600:35:173:0117 для ведення особистого селянського господарства та площею 0,6354 га, кадастровий номер 3221885600:35:171:0213 для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Нижчедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області. Проте, постановою Державного нотаріус Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області від 11 березня 2019 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на згадані земельні ділянки у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно [PERSON] . Згідно ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України\~передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як убачається з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Відтак, право на земельні ділянки, яке виникло за життя у спадкодавця, входить до складу спадщини та не припинилося внаслідок смерті [PERSON] . При цьому спадкодавець вчинив всі дії спрямовані на набуття майна у власність (приватизацію земельної ділянки) однак, державні акти про право власності на земельні ділянки з незалежних від волі спадкодавця обставин видано після його смерті. Оскільки померлий [PERSON] не встиг оформити правовстановлюючі документи державні акти на набуте ним майно й, через обставини, які від нього не залежали, за життя виникле в нього право на нього не зареєстрував, зазначене перешкоджає позивачці здійснити право спадкування на нього і отримати свідоцтво про право на спадщину. Вирішуючи цю справу, суд виходить з того, що правовстановлюючі документи на садкове майно виготовлені вже після смерті спадкодавця, а тому це перешкоджає видачі свідоцтва про право власності на спадщину, із яким закон пов`язує здійснення права спадкування на нерухоме майно. Відповідно до статті 1 першого Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права. Згідно зі ст. 8 Конвенції, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Невчасне оформлення майнових прав за особою й неможливість їх успадкування внаслідок цього має розцінюватися як невиправдане втручання в приватну сферу особи, є порушенням її прав, які потребують захисту в судовому порядку, а тому за наявності правовстановлюючого документу на земельну ділянку спадкодавця, ефективним способом захисту, який є адекватним змісту порушеного права і не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України), є саме визнання права власності на спірну земельну ділянку за позивачкою в порядку спадкування за законом. Відтак, за позивачкою слід визнати право власності на згадані земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] в порядку правонаступництва після смерті [INFO] [PERSON] .\~ Питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення майна. Таким чином, заявлене позивачкою право підлягає визнанню, а пред`явлений позов задоволенню.

Outcome: approved