Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], у якому просить стягнути з нього аліменти на дочку [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. на місяць з індексацією відповідно до закону з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги вона мотивує тим, що за рішенням Кролевецького районного суду від 05 жовтня 2010 року шлюб між ними розірвано. Вони є батьками двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. З моменту припинення подружніх відносин (серпень 2010 року) вона разом з дочками покинула збудований за кошти подружжя будинок по [ADDRESS] та винаймає житло. Відповідач залишився проживати в даному будинку. Вона працює, стабільно отримує заробітну плату, але лише її коштів недостатньо для створення їхнім дітям належних умов для проживання та розвитку. Крім того вона змушена нести значні витрати в зв'язку з наймом житла. На підставі рішення суду з відповідача стягуються аліменти на дочку [PERSON] (справа розглядалася ще до народження другої дитини). В добровільному порядку відповідач відмовляється надавати кошти на утримання двох дітей. Він постійної роботи не має, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, але періодично їздить на заробітки до Росії. Наскільки їй відомо, інших дітей відповідач не має, аліменти нікому не сплачує, має добрий стан здоров'я. На її думку він може і мусить дбати про матеріальне забезпечення їхніх дітей і може сплачувати кошти на дочку [PERSON] в розмірі 1000 грн. на місяць. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Відповідач під час розгляду справи позовні вимоги визнав частково і згодний сплачувати аліменти лише в розмірі 380 грн. При цьому він пояснив, що офіційно не працевлаштований, їздить на заробітки в Росію і отримує за місяць близько 10-15 тисяч російських рублів, інших утриманців у нього немає, дочкам він купує одяг та інші необхідні речі, залишає своїй матері кошти на утримання дочок. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивачка і відповідач є батьками двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти народилися у шлюбі, який відповідно до рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 05 жовтня 2010 року розірвано (а.с.8). Як вбачається з пояснень сторін відповідач проживає окремо від дітей і періодично надає кошти на їх утримання, а діти проживають з позивачкою і перебувають на її утриманні. Позивачка працює і отримую заробітну плату приблизно 1200 грн. на місяць, що підтверджується довідкою про її доходи (а.с.11). Відповідач є працездатною особою, має задовільний стан здоров'я, постійного заробітку (доходу) не має. З довідки, виданої Кролевецьким районним управлінням юстиції, вбачається, що відповідач у 2013 році сплачував за виконавчим листом позивачці аліменти на старшу дочку у розмірі 392 грн. 49 коп. щомісячно, однак за січень і лютий 2014 року нараховані аліменти відповідно 420 грн. 97 коп. і 423 грн. 63 коп. ще не сплачені (а.с.10) Сторони не можуть дійти згоди щодо розміру коштів, які необхідні для утримання дочки [PERSON]. Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд бере до уваги, що позивачка, зазначаючи, що відповідач має можливість сплачувати аліменти саме у розмірі 1000 грн. не надала доказів на підтвердження цієї обставини. Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів судом враховуються ті обставини, що дохід відповідача є нерегулярним і мінливим, як вбачається з його пояснень він заробляє в місяць від 10 до 15 тисяч російських рублів (в перерахунок на гривні становить близько від 2700 грн. до 4100 грн.), розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь старшої дочки, дохід позивачки і те що вона самостійно займається утриманням дітей, забезпеченням їм належних умов проживання і розвитку, а також розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» (з 1 січня 2014 - 1286 грн.). За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на дочку [PERSON] у твердій грошовій сумі - 700 гривень щомісяця до досягнення дочкою повноліття, з індексацією відповідно до закону. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити за безпідставністю. Оскільки відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, то стягнення аліментів з відповідача підлягають стягненню з 06 березня 2014 року. У відповідності до ч.3 ст.88 та п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., та допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за місяць. Відповідно до ст.ст.141, 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial