Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

Позивачка звернулась\~до суду\~із позовом\~до відповідача\~про визнання\~права власності\~на спадкове\~майно у\~вигляді:\~земельної ділянки\~розміром 2,39\~га (кадастрові\~номери:\~5124182900:01:0030191;\~5124182900:01:0051018)\~та майнового\~маю члена\~СВК «Новосільське»,\~після смерті\~батька [PERSON]..\~Свої позовні\~вимоги обґрунтовує\~тим,\~що вона\~є спадкоємцем\~за заповітом,\~у встановлений\~законодавством строк\~не звернулась\~із заявою\~про прийняття\~спадщини,\~однак на\~момент відкриття\~спадщини постійно\~проживала із\~спадкодавцем.\~Пізніше,\~28.03.2017\~р.\~позивачка звернулась\~до державної\~нотаріальної контори\~за оформленням\~спадщини,\~однак у\~видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~їй було\~відмовлено у\~звязку з\~відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивачка та її представник [PERSON] (ордер серії ОД № 305256 від 19.03.2017 р.) у підготовче судове засідання не зявились, представник позивача направив до суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача по справі, у підготовче судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, заперечень проти задоволення позову не має. \~ \~ \~ \~ Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть [PERSON], помер 13.05.2007 р.; копія заповіту від 18.04.2000 р., згідно якого [PERSON] все своє майно заповів донці [PERSON]; копія свідоцтва про народження [PERSON], мати [PERSON], батько [PERSON]; копія свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після укладення шлюбу «Гайдарли»; копія свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після розірвання шлюбу «Кокош»; копія державного акту на право власності на земельну ділянку площею 2,39 га на території Новосільської сільської ради (кадастровий номер: 5124182900:01:0030191; 5124182900:01:0051018), цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, власник [PERSON]; довідка про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 2,39 га розташованої на території Новосільської сільської ради Ренійського району Одеської області, складає 88 424,50 грн.; копія свідоцтва про право власності на майновий пай члена СВК «Новосільське» на імя [PERSON] , серія ОД-ХХ № 06153 від 20.12.2005 р.; копія довідки Новосільської сільської ради Ренійського району Одеської області від 23.03.2017 р., згідно якої вбачається, що на момент смерті [PERSON] разом з ним мешкала донька [PERSON]; копія рішення Ренійського районного суду Одеської області від 12.12.2016 р.; копія постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії, підстава відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 13.05.2007 року помер [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді: земельної ділянки розміром 2,39 га (кадастровий номер: 5124182900:01:0030191; 5124182900:01:0051018) на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯБ № 438339 від 06.02.2006 р. та майнового паю члена СВК «Новосільське» на підставі свідоцтва про право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ОД-ХХ № 06153 від 20.12.2005 р.. Під час життя [PERSON] залишив заповідальне розпорядження, у звязку з чим спадкоємство здійснюється за заповітом. Спадкоємцем за заповітом є [PERSON], яка є позивачкою по справі. У встановлений законодавством строк, позивачка не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак на момент відкриття спадщини, постійно проживала разом із спадкодавцем. Ці обставини підтверджуються довідкою Новосільської сільської ради Ренійського району Одеської області від 23.03.2017 р., а також ці обставини встановлені рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 12.12.2016 р. по справі № 510/561/16-ц. Інших спадкоємців, які б мали обовязкову частку у спадщині не має. 28.03.2017 р. [PERSON] звернулась до нотаріуса за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено, у звязку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії. Це пояснюється тим, що спадкодавцем за життя були втрачені оригінали правовстановлюючих документів на земельну ділянку та майновий пай. Ця обставина змусила позивачку звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно. Таким чином, позивачка прийняла спадщину, що залишилася після смерті батька шляхом постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інших спадкоємців, які б мали обовязкову частку у спадщині не має. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до\~вимог ст.\~1268\~ЦК України\~спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її.\~Згідно ч.\~1\~ст.\~1269\~ЦК України, спадкоємець,\~який бажає\~прийняти спадщину,\~але на\~час відкриття\~спадщини не\~проживав постійно\~із спадкодавцем,\~має подати\~нотаріусу або\~в сільських\~населених пунктах\~-\~уповноваженій на\~це посадовій\~особі відповідного\~органу місцевого\~самоврядування заяву\~про прийняття\~спадщини.Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем за заповітом (ст. 1235 ЦК України). Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину шляхом постійного проживанням із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, відмову від спадщини не заявляла. Інших спадкоємців, які б мали обовязкову долю у спадщині, не має. Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак оформити її не може у звязку з обставинами, які не залежать від неї. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивачка є субєктом набуття права власності на нерухоме майно з підстав прийняття спадщини за заповітом в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України. З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Outcome: approved