Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовною заявою до відповідача, в якій вказала, що 22 травня 2000 року помер її батько [PERSON]. Після смерті [PERSON] позивачка фактично вступила в управління та розпорядження спадковим майном. Одержати у нотаріуса свідоцтво про право власності за законом на право на земельну частку (пай), що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Новоушицького району Хмельницької області після смерті [PERSON] не може у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на майно, тому вимушена звернутися до суду. Представник позивачки в судове засідання не зявився, подав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позов підтримує. Представник відповідача [PERSON] селищної ради надав суду заяву, в якій позов визнає, просить розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч.2\~ст.158 ЦПК України\~особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2\~ст.197 ЦПК України\~ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального\~\~технічного\~\~засобу не\~\~здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи позовної заяви, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, суд встановив таке. [PERSON] помер 22 травня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БВ №265871 виданого повторно 29 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №12. Позивачка являється донькою померлого [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БВ №069762 виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану [PERSON] районного управління юстиції. Факт зміни прізвища позивачки з Німа на [PERSON] підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ №143040 виданим повторно 29 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] районного управління юстиції у Хмельницькій області. [PERSON] сільської ради №311, 312 від 02 березня 2016 року, виданої [PERSON] селищною радою, [PERSON] до дня смерті був зареєстрований та проживав в [INFO]. Фактично в управління та розпорядження спадковим майном після смерті [PERSON] вступила [PERSON] Відповідно до повідомлень відділу Держгеокадастру №Ч-167/0-150/19-15 від 02 грудня 2015 року та № 99-28-99.4-320/17-16 від 16 лютого 2016 року [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка на території [PERSON] сільської ради Новоушицького району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, нормативно грошова оцінка земельної ділянки 40154,02 грн. та видано сертифікат серії ХМ №0314728 на земельну частку (пай) площею 1,44 га. За списком громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, що є додатком до державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ №007, виданого КСП «ім.Ватутіна», прізвище [PERSON] прописано за №444. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] від 03 лютого 2016 року №149/02-31 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Новоушицького району Хмельницької області після смерті [PERSON], який помер 22 травня 2000 року в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на вищезазначене майно. Згідно з повідомлень приватного нотаріуса [PERSON] та Хмельницького обласного державного нотаріального архіву спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена. Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК Української РСР, спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Згідно зі ст.549 ЦК Української РСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками визначено Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 08 серпня 1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в томі числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. У разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами спадкування. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами цивільного кодексу, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, серед іншого, шляхом визнання права та застосування інших, передбачених законом, способів. Зважаючи на викладене, суд вважає, що встановлені обставини по справі дають право позивачці на успадкування права на земельну частку (пай) після смерті [PERSON], оскільки спадкодавець був включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю та набув права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Відповідно до ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва на право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадкове майно, а згідно зі ст.16 ЦК України засобом захисту свого права є визнання права. Крім того, відповідач позов визнав. Згідно з ч.4\~ ст.174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності на те законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб та приймаючи до уваги, що відповідно до вимог діючого законодавства позивач має право на спадкування за заповітом на майно, яке належало спадкодавцю, в установленому законом порядку спадщину прийняв, іншого порядку визнати за ним права власності на земельну частку (пай) чинним законодавством не передбачено, суд приймає визнання відповідачами позову та виносить рішення про його задоволення. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач є інвалідом І групи інвалідності з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави. На підставі наведеного та

Outcome: approved