Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою [PERSON], приватного акціонерного товариства «Міська страхова компанія» про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, в якій просила суд стягнути з відповідачів на її користь матеріальну шкоду в розмірі 43 916,60 грн., відшкодування моральної шкоди в розмірі 30 000 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивачка послалася на такі обставини. 21 серпня 2010 року приблизно о 13 годині 25 хвилин позивачка, керуючи автомобілем «Hyundаі» д/н [NUMBER], дуже повільно, на мінімальній швидкості, передбаченій встановленими знаками 5 км/год., рухалася по проїзду паркувального комплексу магазину «Обі-Реал», дивлячись по сторонам, намагалася знайти вільне місце для парковки автомобіля. Вказаний автомобіль 2008 року випуску, який позивачка придбала новий в травні місяці 2009 року у спеціалізованому автомагазині, належить їй на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] виданого 19.05.2009 року. Закінчуючи проїзд нерегульованого перехрестя, [PERSON] почула сильний удар в середню частину свого автомобіля і зупинилася. Здійснив вказаний наїзд автомобіль «ВАЗ-21074», д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який не переконавшись в тому, що при виїзді на перехрестя не створить перешкоду або небезпеки іншим учасникам руху, не зважив на розмітку, яка дозволяла йому повертати направо або наліво, а не прямо, значно перевищив дозволену дорожнім знаком швидкість, що й призвело до ДТП. Вийшовши із автомобіля, [PERSON] став вибачатися, посилаючись на те, що на мить зволікся від керування автомобілю. Крім того, працівники ДАІ, які приїхали на місце пригоди, зафіксували, автомобіль ВАЗ під керуванням [PERSON] рухався зі швидкістю 45-50 км. на годину, чим порушив Правила дорожнього руху. По даному факту відносно нього був складений протокол про адміністративне порушення, а також схема ДТП. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 16 травня 2011 року по справі № 3-3998/2011 встановлено, що 21 серпня 2010 року приблизно о 13 годині 25 хвилин [PERSON] керував належним йому автомобілем «ВАЗ-21074», д/н [NUMBER] по території паркувального комплексу магазину «Обі-Реал», розташованого в с. Фонтанка, Комінтернівського району, Одеської області. Не вибравши безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку перед початком виконання маневру проїзду перехрестя, не впевнився в безпеці своїх дій, у результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Hyundаі Соuре» д/н. [NUMBER] під керуванням [PERSON], в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Таким чином, вина [PERSON] встановлена судовим рішенням по адміністративній справі і відповідно до ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України є обставиною, яка не доказується при розгляді інших справ. Під час оформлення вказаної ДТП було визначено, що водій [PERSON] має поліс обов'язкового страхування №ВС 8601331 код 090 із ЗАТ «Міська страхова компанія» м. Одеси, яка є відповідачем по справі, про що працівники ДАІ зробили відмітку на зворотній стороні довідки про пошкодження автомобіля позивачки. Але відповідачі відмовилися добровільно відшкодувати заподіяну шкоду. Для визначення вартості заподіяної матеріальної шкоди позивачка звернулася до судового експерта Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз з метою проведення автотоварознавчої експертизи. 08 вересня 2010 року була проведена експертиза в присутності позивачки, учасника ДТП [PERSON] та представника ЗАТ «Міська страхова компанія» [PERSON] У результаті ДТП позивачці, власнику автомобілю «Hyundаі Соuре» д/н. [NUMBER], 2008 року випуску, відповідно до висновку експерта визначена сума матеріальної шкоди, яка складає 37 916 грн. 60 коп. Позивачка змушена була постійно користуватися юридичною допомогою, за що нею сплачено 6000 гривень. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачці заподіяна моральна шкода. Перш за все, пошкодження її практично нового автомобіля, який був у керуванні всього рік (його пробіг становив 22833 км), стало причиною її моральних страждань. Вона постійно нервувала, втратила душевний спокій, багато часу витратила на оформлення необхідних документів, був повністю змінений її установлений стабільний образ життя, складно було знайти нові запчастини для заміни пошкоджених, я змушена була користуватися загальним транспортом, що було для мене незручним, вона не змогла прийняти участь у щорічній автовиставці, до якої готувала свій автомобіль, вона змушена була відстоювати свою невинуватість у п'яти судових справах. Все це негативно вплинуло на її стан здоров'я, через що вона була постійно знервована та збуджена. Заподіяну їй моральну шкоду вона оцінює в 30000 гривень. Позивачка та її представник у судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити. Представник ПрАТ «Міська страхова компанія» у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 серпня 2010 року приблизно о 13 годині 25 хвилин [PERSON] керував належним йому автомобілем «ВАЗ-21074», д/н [NUMBER] по території паркувального комплексу магазину «Обі-Реал», розташованого в с. Фонтанка, Комінтернівського району, Одеської області та зіткнувся з автомобілем марки «Hyundаі Соuре» д/н. [NUMBER] під керуванням [PERSON], в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Працівники ДАІ склали протоколи про адміністративне правопорушення відносно обох учасників ДТП. Відповідно до копії Постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 02.11.2010 р. по справі № 3-6406/2010, провадження по справі по обвинуваченню [PERSON] по ст. 124 КУпАП - закрито із-за відсутності в її діях складу правопорушення. Згідно копії Постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 16.05.2011 року по справі № 3-3998/2011, провадження по адміністративній справі відносно [PERSON] за вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП у зв'язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності - закрито. Враховуючи викладене вина сторін у адміністративному порядку не визначена і суд не може прийняти твердження позивача, що вина відповідача доведена. Також на підставі цього у ПрАТ «Міська страхова компанія» не виникло обов'язку виплатити страхове відшкодування так як вина жодного з учасників у адміністративному порядку не була визнана та не було притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідно до Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, у п. 1.10 вказано, що автомобільна дорога, вулиця (дорога) - частина території, в тому числі в населеному пункті, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, і обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу. Цей термін включає також спеціально побудовані тимчасові дороги, крім довільно накатаних доріг (колій); головна дорога - дорога з покриттям відносно грунтової або та, що позначається знаками 1.22, 1.23.1-1.23.4 і 2.3. Наявність на другорядній дорозі покриття безпосередньо перед перехрестям не прирівнює її за значенням до перехрещуваної; дати дорогу - вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість; стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов'язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу; перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території. П. 16.12 ПДР передбачено, що на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч. Враховуючи все вищевикладене, суд робить висновок, що [PERSON] рухаючись на автомобілі «Hyundаі Соuре» д/н. [NUMBER] між рядами стоянки «Обі-Рівьєра» повинна була надати перевагу у русі автомобілю «ВАЗ-21074», д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався праворуч від неї, тому, що стоянка не відноситься до поняття автомобільна дорога, але суд вважає, що можливо застосувати аналогію закону і прийняти до уваги п. 16.12 ПДР для врахування правила роз'їзду на перехресті між автомобіля. З вказаних обставин, суд вважає, що вина [PERSON] не доведена. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до змісту ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода,завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У зв'язку з тим, що вина [PERSON] не доведена, суд відмовляє позивачці у стягненні на її користь з відповідачів матеріальну шкоду в розмірі 43 916,60 грн. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Враховуючи те що не доведена вина [PERSON] не підлягає і задоволенню вимоги позивачки про стягнення з відповідачів відшкодування моральної шкоди в розмірі 30 000 грн.

Outcome: dismissed