Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги обгрунтовує тим, що з 2005 року вона підтримувала з відповідачем фактично шлюбні стосунки. [INFO] у них народився син [PERSON]. 04.03.2006 вона з відповідачем зареєстрували шлюб, який в подальшому був розірваний. З початку 2007 року вони мешкають окремо. Син проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на виховання дитини не надає. Матеріальне становище та стан здоров`я останнього дозволяє йому утримувати сина, але добровільно, своєчасно та в достатньому розмірі він цього робити не бажає. Стан здоров'я дитини незадовільний, протягом 2011-2014 років йому було зроблено три операції, у зв'язку з чим він потребує посиленого дієтичного харчування, періодичних обстежень у лікарів, санаторно-курортного лікування, що в свою чергу потребує додаткових затрат. Тому просить стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини від його доходу (заробітку) до досягнення ним повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 25 ). Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про отримання повістки про виклик до суду (а.с. 24 ). Причини неявки суду не повідомив та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності. Отже, відповідач не з'явився до суду без поважних причин, що дає суду, відповідно до вимог ст. 224 ч.1 ЦПК України право ухвалити заочне рішення на підставі наявних і достатніх у справі доказів. Враховуючи неявку сторін, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку, виходячи з слідуючого. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є сторони по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]а.с. 3). З 04.03.2006 року по 12.04.2007 рік сторони перебували шлюбі, зареєстрованому виконкомом Сингаївської сільської ради Коростенського району Житомирської області (а.с. 9, 10). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину не залежить від віку батьків. При визначенні розміру аліментів, у відповідності до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан того з батьків, з якого вони будуть стягуватися, а також враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, яких він зобов'язаний утримувати відповідно до Сімейного Кодексу України, та інші обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи всі обставини, зокрема те, що сторони проживають окремо, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча даний обов'язок покладений на нього законом, в судове засідання для дачі особистих пояснень, заперечень та доказів не з`явився, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/3 частки з його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка звільнена від його сплати при подачі позову до суду.

Outcome: approved