Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкову земельну ділянку, посилаючись на те, що 02 січня 2007 року померла [PERSON], яка доводилась їй рідною тіткою. Позивачка має право спадкування за законом після смерті тітки. На підставі вимог ст. 1268 ЦК України вона прийняла її спадщину. На час смерті тітки позивачка з нею спільно проживали в одному господарстві на вул. Ковпака, 37 в с. Борщова Новоархангельського району Кіровоградської області. Позивачка доглядала тітку, що перебувала вже у престарілому віці. Після звернення до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом,нотаріусом було виявлено наступне, що в обсяг спадкового майна спадкодавиці входить земельна ділянка № 164 на території [PERSON] сільради Новоархангельського району Кіровоградської області. Право власності [PERSON] на описану земельну ділянку підтверджувалося державним актом серії ІІІ-КР № 031149. Померла спадкодавиця втратила цей документ за невідомих обставин. Нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку №164. Зокрема нотаріус зазначив, що згідно з Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України від 22 лютого 2012 року № 282/20595 за змінами від 26.12.2012 року за № 1951/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання оригіналів правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Позивачка вважає, що вичерпала всі можливості розшуку втраченого документа. Цікавилась місцем знаходження документа в [PERSON] сільській раді, розпитувала сусідів, з якими спілкувалася тітка, виясняла про долю акта у орендаря землі, опублікувала оголошення про недійсність утраченого державного акта. Навіть після оголошення в газеті «Колос» про місцезнаходження документа ніхто не заявив і державний акт, про належність земельної ділянки не знайшовся. Вдалося тільки отримати ксерокопію державного акта у орендаря земельної ділянки, з яким тітка колись укладала договір оренди землі. З приводу відновлення документа позивачка цікавилася у відділі Держгеокадастру у Новоархангельському районі, але їй пояснили, що для поновлення документа потрібна заява самого власника. Власниця землі вже багато років як померла і відповідно не може подати заяви. Таким чином неможливо поновити державний акт померлої. Вважає, що має право на цю земельну ділянку на підставі закону, але зміни та прогалини в земельному законодавстві перешкоджають в адміністративному порядку отримати документ про її право. Зважаючи на все вищевикладене просила суд визнати за нею право власності на спадкову земельну ділянку № 164 площею 2,59 га на території відповідача за правом спадкування за законом. Позивачка в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву в якій просила справу слухати у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської областів судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи відділу Держгеокадастру у Новоархангельському районі в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутності, також не заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи Новоархангельської районної державної адміністрації Кіровоградській області в судове засідання не зявився про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі наявних письмових доказах. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно світлокопії свідоцтва про смерть серії І-ОЛ № 038421 від 04.01.2007 року [PERSON] померла 02.01.2007 року в с. Борщова Новоархангельського району Кіровоградської області /а.с.6/. Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 14 вересня 2016 року встановлено факт, що має юридичне значення про те, що [PERSON], [INFO], уродженка с. Підвисоке Новоархангельського району Кіровоградської області доводиться племінницею [PERSON], яка померла 02 січня 2007 року в с. Борщова Новоархангельського району Кіровоградської області /а.с.7/. Відповідно до довідки № 666 від 22.12.2016 року виданої [PERSON] сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області, [PERSON] [INFO], проживала та була зареєстрована до дня смерті 02.01.2007 року по вул. Ковпака, 37, с. Борщова Новоархангельського району Кіровоградської області. Виписана у звязку зі смертю. В даному домоволодінні проживає та зареєстрована [PERSON] [INFO], з 19.11.2004 року по даний час. Від імені [PERSON] в [PERSON] сільській раді Новоархангельського району Кіровоградської області заповіт не посвідчувався /а.с. 9/. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове нерухоме майно у вигляді земельної ділянки відповідно до світлокопії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР № 031149 виданого Новоархангельською райдержадміністрацією від 14.06.2002 року, розміром 2,59 га /а.с.10 /. Через оголошення в пресу, а саме місцеву газету «Колос» позивачка вказала, що втрачений державний акт на право приватної власності на землю серія ІІІ-КР № 031149 виданий Новоархангельською райдержадміністрацією від 14.06.2002 року на імя [PERSON] вважати недійсним /а.с.11/. Державний нотаріус відмовив позивачці в у видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку з неподанням нотаріусу оригіналу правовстановлюючого документа /а.с.4/. Відмова державного нотаріуса є підставою для звернення до суду. Задовольняючи цивільний позов суд виходить із наступних норм матеріального права. У відповідності до ст. ст. 80, 81 ЗК України позивачка є громадянкою України, проживає на її території та має право набути право власності на земельну ділянку при прийнятті спадщини. Ст. 1217 ЦК України вказує, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Положеннями ч. 1 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ч. 1 ст. 1265 ЦК України позивачка є спадкоємицею, і має право успадкувати земельну ділянку, що залишились після смерті [PERSON] за законом і не може бути позбавлена права на вказану земельну ділянку. А тому суд, на підставі викладеного, вважає за доцільне та у відповідності до цивільного законодавства, визнати за позивачкою право приватної власності на зазначену вище земельну ділянку. На підставі наведеного та

Outcome: approved