Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог посилалася на те, що [INFO] померла її бабка [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на домоволодіння [ADDRESS]. Зазначене нерухоме майно належало їй на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок. За життя [PERSON], залишила заповіт за яким все своє майно заповідала їй. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, у видачі свідоцтва їй відмовлено, оскільки в 2004 році було проведено розрахунок ідеальних часток і [PERSON], стало належати 52/100 частин домоволодіння. [PERSON], не здійснила переоформлення правовстановлюючих документів, отже відсутня державна реєстрація права власності за [PERSON], на спадкове майно тобто бабка, за життя, не здійснила державної реєстрації права власності на 52/100 частин домоволодіння [ADDRESS]. Відсутність реєстрації права власності унеможливлює отримання свідоцтва про право на спадщину. Відповідачка про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 21). Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [PERSON] належало на праві власності домоволодіння [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок, виданим Виконкомом Ленінської райради 1 від 18.01.1986 року (а.с. 10). Зазначене Свідоцтво зареєстроване в КП «ОМБТІ та РОН» 18.02.1986 року № 20132, стор. 252, кн. 199 (а.с. 10). Під час проведення інвентаризації домоволодіння [ADDRESS] 03.06.2004 року було здійснено перерахунок ідеальних часток та [PERSON], стало належати 52/100 частин домоволодіння, [PERSON], 25/300, [PERSON], 25/300, [PERSON], 23/100, [PERSON], 25/300 частин домоволодіння. Інші співвласники здійснили державну реєстрацію належних їм часток домоволодіння 10.08.2004 року (а.с. 8) та отримали свідоцтва про право власності на житло (а.с. 7). 24.07.2008 року [PERSON], склала заповіт за яким, все належне їй на час смерті майно, заповідала [PERSON] (а.с. 9). [INFO] [PERSON], померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 6). Після її смерті відкрилася спадщина на зазначене домоволодіння. [PERSON], у встановлений законом строк, а саме 03.10.2011 року подала заяву про прийняття спадщини. За відсутності державної реєстрації ідеальної частки 52/100 частин домоволодіння [ADDRESS], що належала [PERSON], на час смерті після перерахунку, у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено. В силу ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, суд вважає можливим встановити факт належності [PERSON], на день смерті [INFO], 52/100 частин домоволодіння [ADDRESS]. Частиною 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема з правочинів. В силу ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23.01.2013 року у справі № 6-164цс12, зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до гл. 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно щодо якого є правоустановлюючий документ але відсутня державна реєстрація, спадкоємець може захищати свої права відповідно до ст. 392 ЦК України. В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позовпро визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якшо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги [PERSON], підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця державної реєстрації права власності на нерухоме майно, униможливлює оформлення спадкових прав спадкоємця за заповітом у нотаріальному порядку. На підставі ст. ст. 328, 392, 1233, 1268 ЦК України,

Outcome: approved