Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду до відповідача з позовом про стягнення безпідставно отриманих коштів та відсотків за користування ними посилаючись на те, що між нею та відповідачкою по справі попередньо була домовленість про купівлю-продаж належній відповідачці на праві приватної власності однокімнатної квартири [ADDRESS]. Загальну вартість квартири було обумовлено в сумі 50 000 грн. 30 листопада 2014 року позивачка віддала відповідачці 25 000 грн., а 12 січня 2015 року ще 9 468 грн., про що остання написала відповідну розписку. В подальшому відповідачка відмовилася від продажу квартири та домовленістю між ними з позивачкою, але вимогу позивачки про повернення безпідставно отриманих коштів проігнорувала, тому остання була змушена звернутися з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивачка та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Також позивачка додала суду, що кошти в сумі 34 468 грн., вона віддала відповідачці в рахунок авансу за квартиру. Відповідачка в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнала повністю, але пояснила суду, що на даний час не має коштів, щоб повернути позивачці, але після продажу квартири обов'язково віддасть борг [PERSON] Заслухавши пояснення позивачки та її представника, відповідачки та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 30 листопада 2014 року відповідачка отримала від позивачки 25 000 грн., в якості авансу за попередньою домовленістю про купівлю-продаж належній відповідачці на праві приватної власності однокімнатної квартири [ADDRESS]. Загальну вартість квартири було обумовлено в сумі 50 000 грн., про що відповідачка [PERSON] написала відповідну розписку (а.с. 8). 12.01.2015 року [PERSON] передала [PERSON] ще 9 468 грн., в рахунок оплати за квартиру, що також зазначено в розписці (а.с.8). Судом встановлено, що в подальшому відповідачка відмовилася від продажу квартири, але вимогу позивачки про повернення безпідставно отриманих коштів (авансу) проігнорувала, про що не заперечує, але пояснює даний факт відсутністю коштів (а.с.9). Відповідно ст. 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, передбачено, що у разі невстановлення договором позики розміру процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Оскільки між позивачкою та відповідачкою розмір процентів за користування грошима не встановлено, тому розмір процентів нараховується на підставі ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Розмір процентів на суму 25 000 грн., нараховується за період з 30.11.2014 року по 17.02.2015 року - 80 днів (за один день 0,038%), що дорівнює 760 грн., та на суму 9468 грн., за період з 12.01.2015 року по 17.02.2015 року - 37 днів (за один день 0,053%), що дорівнює 185 грн., 67 коп. Відповідно до ч.2 ст. 1214 ЦК України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними. Тому суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення відсотків в розмірі 945 грн., 67 коп., за користування безпідставно отриманих коштів, законними та такими, що також підлягають задоволенню. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки та її представника є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивачки понесені судові витрати по справі в розмірі 475 грн., 94 коп., (а.с.1, 23).

Outcome: approved