Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, який згодом уточнила, в якому просить визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на землю серії ВРД №703828 від 23.12.2010 року на ім'я [PERSON] у розмірі 3/5 частини від ? , тобто 9/20 від всієї ділянки, вказавши ії право лише на 3/20 частин від всієї ділянки, та визнати недійсним свідоцтво про право власності на землю серії ВРД №703831 від 23.12.2010 року на ім'я [PERSON] у розмірі 2/5 від ? частин земельної ділянки, тобто 6/20 всієї ділянки, вказавши ії право лише на 2/20 частин від цієї ділянки, визнати за нею право власності на присадибну земельну ділянку [ADDRESS] у розмірі ? частини від всієї ділянки. Свої вимоги мотивує тим, що її на праві власності належить ? частини будинку [ADDRESS] відповідно до свідоцтв про право власності 1-5617 та 1-5620 від 23.12.2010 року, які зареєстровані в єдиному реєстрі нерухомості. З виданими свідоцтвами на будинок Біляївською державною нотаріальною конторою її видані також свідоцтво про право власності на присадибну ділянку відповідно до свідоцтва ВРД №703825 від 23.12.2010 року тільки на ? частини від ? частини спадщини, тобто земельної ділянки у розмірі 0,10 га. ? частина от половини ділянки складає ? частину свій ділянки. На даний час вона звернулась до управління держкомземагенство у Біляївському районі Одеської область для отримання державного акту на присадибну ділянку але її було відмовлено. У зв'язку з викладеним вона звернулась з вказаним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивачки наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідачі [PERSON], [PERSON] до судового засідання не з'явилась, але надали до суду заяву в якій просять справу розглядати за їх відсутністю. Вислухавши пояснення представника позивачки, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ст.. 120 ЗК України, та 377 ЦК України, до особи яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни ії цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника. Частина 4 ст. 120 ЗК України, встановлює що уразі набуття права власності на житловий будинок, будівлю, споруду кількома особами, право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Таким чином існує певна колізія, яка порушує право позивачки, але яка має бути вирішена на користь позивачки, оскільки вона має більшу частку на житловий будинок, що буде узгоджуватись з вимогами зазначених статей закону. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві власності належить ? частини будинку [ADDRESS] відповідно до свідоцтв про право власності 1-5617 та 1-5620 від 23.12.2010 року, зареєстрований в єдиному реєстрі нерухомості, та на ? на земельну ділянку (а.с.8,10) Згідно державного акту серії ОД №086315 виданого на підставі рішення Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області від 22.04.1997 року померлому [PERSON] належала земельна ділянка, площею 0,10 га землю передано для будівництва та обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка), що розташована на території Холоднобалківської сільської ради (а.с.20) Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Враховуючи викладене суд вважає позов позивачки обґрунтованим і законним, а тому він підлягає задоволенню.

Outcome: approved