Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Позивачка звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником будинку № 88 по вул. Титова в м. Маріуполі на підставі свідоцтва про право на спадщину від 03.04.2012р. В будинку залишився зареєстрованим її син [PERSON], який протягом тривалого часу, з моменту реєстрації фактично в ньому не проживає. Всі обов'язки по утриманню жилого приміщення покладені на позивачку, відповідач будинком не користується, не цікавиться, особистих речей в ньому не має. На підставі викладеного, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням. Позивачка в судове засідання не зявилася, в письмовій заяві просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у відкрите судове засідання не зявився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином за місцем реєстрації. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце судовго засідання, не з*явився в судове засідання без повідомлення причин та який не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Від представника третьої особи - Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради надійшла заява про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.04.2012р., виданого нотаріусом Четвертої Маріупольської державної нотаріальної контори, [PERSON] належить будинок № 88 по вул. Титова в м. Маріуполі. Судом встановлено, що в будинку № 88 по вул. Титова в м. Маріуполі зареєстрований відповідач [PERSON], що підтверджується копією домової книги. Наявним у справі актом, складеним КСН «Таганрозький» 18.05.2018 року, підтверджується відсутність відповідача у спірному будинку з моменту реєстрації, тобто з 29.06.1996 року. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на майно яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 386 ЦК України позивач, як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні його права користування та розпорядження своїм майном. З огляду на викладене, на підставі аналізу зібраних по справі доказів, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, а відповідач - визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки, як встановлено судом, понад рік відсутній в спірному будинку без поважних причин. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органами державної міграційної служби на підставі рішення суду в тому числі про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved