Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 23.10.2002 р. зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Однак сімейне життя не склалося, під час спільного проживання відповідач зловживав спиртними напоями і вчиняв сварки, допускав подружні зради, внаслідок чого подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача та її дочки, на теперішній час сторони більше двох років разом не проживають, не спілкуються, спільне господарство не ведуть. Посилаючись на ці обставини просила шлюб розірвати, залишивши їй шлюбне прізвище, судові витрати покласти на відповідача. Позивач в судовому засідання позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, на розірвання шлюбу згоден, але заперечував проти покладення на нього судових витрат. Визнав, що проживає окремо від дружини в Буринському районі протягом одного року, шлюбних стосунків не підтримує. Сплачує аліменти за рішення суду на спільну дитину. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 23.10.2002 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів громадянського стану Путивльського районного управління юстиції Сумської області, про що зроблено актовий запис № 72 від цього ж числа (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с. 6). З довідки виконавчого комітету Путивльської міської ради Путивльського району № 1117 від 22.07.2014 року вбачається, що склад сім'ї позивача складає дочка [PERSON] (а.с. 7). Довідкою Верхньосагарівської сільської ради Буринського району Сумської області № 136 від 07.08.2014 року підтверджено те, що відповідач зареєстрований та проживає в [ADDRESS] разом з матір'ю та братом, який за вказаною адресою фактично не проживає (а.с. 19). Згідно із ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. В силу ч.1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки визнано сторонами те, що як подружжя вони більш одного року разом не проживають і жодних шлюбних стосунків не підтримують, і один з них наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що ця сім'я розпалась і зберегти її не можливо, а подальше збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та засадам добровільності шлюбу, який повинен ґрунтуватися на вільній згоді жінки і чоловіка (ст. 24 СК). Отже наявні у справі докази та їх належна оцінка свідчать про те, що позов є обґрунтованим і підлягає повному задоволенню. В зв'язку із задоволення позову, на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved