Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

Позивачка звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником будинку № 9 по вул. Терасній в м. Маріуполі на підставі договору купівлі-продажу від 12.05.2006р. В будинку залишилися зареєстрованими його дружина [PERSON] та дочка [PERSON], які протягом тривалого часу, з 2010 року, фактично в ньому не проживають. Всі обов'язки по утриманню жилого приміщення покладені на позивача, відповідачі будинком не користуються, не цікавляться, особистих речей в ньому не мають. На підставі викладеного, просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування спірним жилим приміщенням. Позивач та її представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, в письмових заявах просили розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися за місцем реєстрації. Суд ухвалив за можливе здійснити розгляд справи у відсутність відповідачів із постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст.224 Цивільно-процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України), згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Від представника третьої особи - Органу опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі та винесення рішення з урахуванням інтересів неповнолітньої дитини. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до договору купівлі-продажу від 12.05.2006р., посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 2349, [PERSON] придбав у [PERSON] будинок № 9 по вул. Терасна в м.Маріуполі Донецької області. На підставі цього договору 15.05.2006р. Маріупольським БТІ видано витяг про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10635706. Судом встановлено, що в будинку № 9 по вул. Терасна в м.Маріуполі Донецької області зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою Лівобережного районного відділу надання адміністративних послуг від 12.05.2017р. Наявними у справі доказами підтверджується відсутність відповідачів у спірному будинку з 2010 року. Відповідно до ч.2\~ст. 405 ЦК України\~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Згідно\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на майно яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно\~ст. 317 ЦК України\~власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~ст. 386 ЦК України\~позивач, як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні його права користування та розпорядження своїм майном. З огляду на викладене, на підставі аналізу зібраних по справі доказів, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, а відповідачі - визнанню такими, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки, як встановлено судом, понад рік відсутні в спірному будинку без поважних причин. Відповідно до\~ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органами державної міграційної служби на підставі рішення суду в тому числі про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved