Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про визнання [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зокрема будинком [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що останні не проживають за вищевказаною адресою. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що згідно договору купівлі-продажу від 16.06.1992 року вона є власником будинку [ADDRESS] . В будинку зареєстровані відповідачі, які є її дочкою та онуком, але не проживають з 2012 року, особистих речей їх не має, комунальні послуги не сплачують. Така ситуація створює перешкоди у користуванні позивачкою належним їй об`єктом нерухомості, ускладнює реалізацію її прав, як власника житла. У зв`язку з цим, вона була вимушена звернутися до суду для вирішення спірного питання. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідачка, яка також діє в інтересах [PERSON] надала суду заяву про визнання позову, та не заперечує проти його задоволення, але присутньою не може бути, оскільки проживає на даний час у Росії. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм відносини. Відповідно до договору купівлі-продажу від 16.06.1992 року, посвідченого державним нотаріусом Першої маріупольської державної нотаріальної контори, [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] . Згідно довідки від 06.12.2019 року виданої Департаментом адміністративних послуг Маріупольської міської ради, у будинку [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно акту, складеного КСН «Староміський» від 24 травня 2019 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , не мешкають з 2012 року за адресою: [ADDRESS] , що підтверджують сусіди.. Статтями 317, 319, 321 і 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним право користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців та у відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. Статтею 405 Цивільного Кодексу України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право користування жилим приміщенням у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад 1 рік. Відповідачі не проживають у будинку [ADDRESS] , а відповідно втратили право користування житлом, у зв`язку з чим, суд вважає обґрунтованими твердження позивачки про порушення її прав, як власника спірного житла, з боку відповідачів, за захистом якого вона звернулася до суду, до того ж остання надала суду довіреності відповідачів на ведення їх інтересів та стосовно майна. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved