overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із заявою про стягнення аліментів в розмірі ? частини всіх доходів відповідача , але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з відповідача, з яким перебувала у зареєстрованому 08.10.2009 року шлюбі , в обґрунтування якого вказала, що від шлюбу з відповідачем мають малолітніх дітей- Брудовську [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO].. На даний час малолітні діти знаходяться на повному утриманні позивача, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що затрудняє їх утримання та забезпеченнчя всім необхідним. У судовому засіданні позивачка підтримала, а відповідач визнав повністю позовні вимоги. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як видно з матеріалів справи, сторони знаходилися в зареєстрованому 08.10.2009 року шлюбі, від якого мають мають малолітніх дітей- Брудовську [PERSON], [INFO], та [PERSON], 17.12.2010 року . На даний час шлюб за рішенням Біловодського райсуду Луганської області від 6.03.2015 року розірваний. Діти знаходяться на повному забезпеченні позивача. Відповідно до ст.180,183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення ними повноліття. Беручи до уваги, що спільні діти сторін знаходяться на повному забезпеченні позивачки, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей , письмової угоди про надання матеріальної допомоги для забезпечення дітей сторони до суду не надали , суд вважає, що позов заявлено мотивовано і підлягає задоволенню стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в роз мірі, який визначений в позові і визнаний відповідачем - в ? частини всіх його доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку З відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 551 гривня 20 коп. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із заявою про стягнення аліментів з відповідача, з яким перебуває у зареєстрованому 29.04.2014 року шлюбі , в обґрунтування якого вказала, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. На даний час дитина знаходиться на повному утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що затрудняє утримувати дитину та забезпечувати всім необхідним. У судовому засіданні позивачка та відповідач не були присутніми, позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, Відповідач про час та день слухання справи був повідомлений через оголошення в газеті «Урядовий курєр» №199 від 25.10.2016 року. Згідно ст.74 ЦПК України відповідач вважається повідомленим про час, день та місце розгляду справи, з заявою про розгляд справи у його відсутності відповідач до суду не звертався. У відповідності зі ст. 225 ЦПК України суд визначив заочно розглянути справу у відсутності відповідача Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як видно з матеріалів справи, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 29.04.2014 року , від якого мають малолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180,181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і або) в твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.. 184 СК України. Беручи до уваги, що донька [PERSON] знаходиться на повному забезпеченні позивачки, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина , письмової угоди про надання матеріальної допомоги для забезпечення дитини сторони до суду не надали , суд вважає, що позов заявлено мотивовано і підлягає задоволенню стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі, який визначений в позові. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 551 гривня 20 коп. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із заявою про стягнення з відповідача аліментів на її утримання та утримання малолітнього сина, [PERSON],[INFO], , в обґрунтування якого вказала, що дитина проживає разом з нею, відповідач ухиляється від виховання дитини, не піклується про його здоров*я, фізичний та духовний розвиток, кошти на утримання не надає, хоча має таку можливість, оскільки є працездатною особою та працює в ш/у « Червонопартизанськ» підземним слюсарем. ЇЇ неодноразові прохання надати матеріальну допомогу були без результатними, що стало підставою для її звернення до суду. Працювати вона не може, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, чим поставлена в скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача на її утримані аліменти в розмірі 1/6 частки від доходу відповідача, на утримання малолітнього сина- в розмірі 12/4 частки від доходу відповідача. У судовому засіданні сторони присутніми не були, позивачка в заяві заявила клопотання про розгляд справи у її відсутності, відповідач повідомлений про час, день та місце розгляду справи через СМС повідомлення в передбачений законом строк , про що в матеріалах справи є довідка. У відповідності зі ст. 225 ЦПК України суд визначив заочно розглянути справу у відсутності відповідача. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу вимог ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка- батька дитини до досягнення дитиною трьох років. під час вагітності. Право на утримання дружина має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального стану, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як встановлено в судовому засіданні, сторони знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 15.06.2012 року і від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини..Позивачка перебуває у відпустці по уходу за дитиною, яка проживає разом з нею, і до досягнення нею віку 3-років не має можливості працевлаштуватися, додаткових доходів вона не має, що ставить її у вкрай скрутне матеріальне становище. Беручи до уваги, що відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини ,а також на утримання дружини, суд вважає, що позов заявлено обгрунтовано, оскільки заперечень до позову від відповідача до суду не надходило. На підставі вимог ст..,88 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із заявою, у якій просить ухвалити додаткове рішення у справі № 459/639/17 за її позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, покликаючись на те, що суд із двох позовних вимог вирішив лише одну. Позивачка в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заяву підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду був належним чином повідомлений. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Відповідно до ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення по справі. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою Оглянувши матеріали цивільної справи №459/639/17, суд вважає за необхідне постановити додаткове рішення по справі, оскільки при постановленні основного рішення не було вирішено всіх позовних вимог, попри те, що судом у мотивувальній частині дана правова оцінка останнім. Так, не була вирішена позовна вимоги про стягнення аліментів на час навчання сина [PERSON] у розмірі ? частини доходів відповідача у місяць, починаючи з дня предявлення позову до закінчення навчання, але не більше як до досягнення 23 років, З огляду на викладене, заява про ухвалення додаткового рішення є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовними вимогами до відповідача про розірвання шлюбу до відповідача. Позовні вимоги мотивує тим, що 27.09.2003 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, про що відділом ДРАЦС Верховинського РУЮ в Івано-Франківській області зроблено відповідний актовий запис № 35. Від даного шлюбу народився син - [PERSON] - [INFO]. Позивачка в позовній заяві зазначає, що на протязі останніх двох років сімейне життя між ними погіршувалося, що в результаті призвело до фактичного припинення між подружжям шлюбних відносин. Стверджує, що кожен з подружжя має протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач нехтує сімейними цінностями, між подружжям постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає дитина, крім того, відповідач часто з'являється вдома в нетверезому стані. Він не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають між ними, не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На даний момент сторони не проживають спільно та не ведуть спільного господарства. Позивачка вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обгрунтованими і подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Просить розірвати шлюб, сина залишити на проживання з матір'ю - [PERSON]. В судове засідання позивачка не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просить слухати справу без його участі, позовні вимоги визнав. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Вирішуючи питання проживання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], суд виходить із вимог ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України, згідно якої місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Спору про місце проживання дитини між сторонами немає. На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовними вимогами до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 20 липня 1996 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб у відділі РАГСу Верховинського РУЮ, актовий запис № 20. Від даного шлюбу народилося четверо дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спочатку подружнього життя відносини в сім'ї були нормальними. Відповідач поважав позивачку як дружину, виявляв почуття любові та поваги, допомагав по господарству. Однак на протязі останнього часу їхні погляди на життя стали різними, зникли почуття любові. Спільне проживання в шлюбі суперечить її інтересам. З відповідачем не прживає більше року. Просить розірвати шлюб. В судове засідання позивачка не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила суд слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Вирішуючи питання проживання неповнолітніх дітей, суд виходить із вимог ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України, згідно якої місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Оскільки [PERSON], [INFO] є неповнолітнім, а [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] не досягли віку, зазначеного в цій статті , то в силу ч. 1 ст. 160 СК України місце їх проживання визначається за згодою батьків. Спору про місце проживання дітей між сторонами немає, відповідач позов визнав і є законні підстави для прийняття визнання позову судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовними вимогами до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 21.04.2012 р. зареєструвала шлюб з відповідачем, про що відділом ДРАЦС Верховинського РУЮ в Івано-Франківській області зроблено відповідний актовий запис № 11. Від даного шлюбу народився син - [PERSON], [INFO]. На даний час вони не проживають разом, подружні відносини між ними припинено. В якості підстав розірвання шлюбу позивачка наводить те, що у них з відповідачем різні характери, між ними немає взаєморозуміння та довіри. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Сторони в судове засідання не з'явились, однак ними подано до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідач позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вирішуючи питання проживання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], суд виходить із вимог ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України, згідно якої місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Спору про місце проживання дитини між сторонами немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовними вимогами до відповідача про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі у розмірі по 500 грн. щомісячно на кожного, але не менше 1/3 доходів громадян для дітей відповідного віку. Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Верховинського районного суду від 08.04.2010 року між нею та відповідачем шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу на її вихованні та утриманні залишилося двоє неповнолітніх дітей. Відповідач не надає коштів на утримання дітей, хоча має можливість таку допомогу надавати, так як на його утриманні немає неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, а також інших аліментних зобов'язань він немає. Просила стягнути із відповідача на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей аліменти у твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 1/3 доходів громадян для дітей відповідного віку. В судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги, а саме: просить стягувати з [PERSON] аліменти на дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) , але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Відповідач у судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав частково, зазначив, що немає змоги регулярно сплачувати аліменти, так як ніде не працює та хворіє. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, заслухавши позивачку та відповідача, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Із свідоцтв про народження дітей видно, що батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] являється відповідач, а матір'ю позивачка. Із довідки, виданої виконкомом Замагірською сільською радою Верховинського району Івано-Франківської області за вих.№450 від 25.11.2013 року видно, що [PERSON] сама виховує двох неповнолітніх дітей . Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивачка ствердила, що відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча має можливість таку допомогу надавати, так як утриманців, а також інших аліментних зобов'язань у нього немає. Отже, наведені підстави є достатніми для задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовними вимогами до відповідача про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що 26 липня 2008 року вони з відповідачем одружились. Від спільного проживання у них народилася двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає допомоги в утриманні дітей в повній мірі, достатніх для їх потреб. Він офіційно не працює, підробляє за приватними замовленнями. Сума заробітків їй невідома. Однак, про наявність у нього прибутків свідчить те, що відповідач купує собі алкоголь, продукти харчування, одяг, користується мобільним зв'язком, автомобілем. Діти фактично перебувають на її утриманні. Витрати на одяг, харчування та інші, необхідні для нормального розвитку та проживання речі для дітей, вона купує сама. Відповідач працює неофіційно але отримує регулярний дохід, інших аліментних зобов'язань не має, а тому може сплачувати аліменти. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позов визнає, проти заперечення позову не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. Із свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] вбачається, що їх батьком є відповідач [PERSON], а матір'ю позивачка [PERSON].(а.с.7-8). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини/аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька і /або/ у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка зазначила, що відповідач на утримання дітей ніякої матеріальної допомоги не надає, хоча має можливість таку допомогу надавати, оскільки працює неофіційно, але отримує регулярний дохід, інших аліментних зобов'язань не має. Враховуючи матеріальне становище відповідача, стан здоров'я та матеріальне становище дітей, інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення аліментів при визнанні позову відповідачем слід задовольнити та призначити стягнення із відповідача на користь позивачки аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі по по 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Виходячи з наведеного, на підставі ст.ст.84,91,180-182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовними вимогами до відповідача про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі по 500 грн., але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно до закінчення дітьми навчання. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком їх двох спільних дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] Шлюб між ними розірвано і діти залишилися на проживання їз нею. Син навчається на 4 курсі Прикарпатського національного університету імені В.Стефаника, денна форма навчання. Дочка - студентка 1 курсу Інституту соціальної роботи та управління Національного педагогічного університету ім. М.Драгоманова, однак чоловік не надає допомоги на їх утримання. Відповідач працює неофіційно, інших аліментних зобов'язань у нього немає, а тому має можливість надавати кошти на утримання дітей. В судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити, а справу слухати без її участі. Відповідач попередньо подав заяву, де позовні вимоги визнав повністю і згідний сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі по 500 грн. щомісячно. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, заслухавши заяви сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із свідоцтв про народження дітей видно, що батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] являється відповідач [PERSON](а.с.3,4). Згідно довідки № 332/15 від 10.09.2015 року, виданої Інститутом соціальної роботи та управління Національного педагогічного університету ім. М.Драгоманова, [PERSON] є студенткою денної форми навчання 1 курсу 13-СР (а.с.6). Згідно довідки № 172/06-05е від 17.09.2015 року, виданої Прикарпатським національним університом імені В.Стефаника, [PERSON] є студентом денної форми навчання 4 курсу (а.с.7). Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Оскільки, відповідач є батьком дітей, а діти навчаються на денній формі навчання, і відповідач позов визнав, то суд вважає, що на утримання дітей слід стягувати аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно на час навчання дітей, але не довше як до досягнення ними 23 річного віку. Таким чином, враховуючи вимоги ст. 200 Сімейного Кодексу України, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує і судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved