Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що їй з відповідачкою на праві спільної сумісної власності належить в рівних частках по ? належить трикімнатна квартира [ADDRESS]. Позивачка вказує, що спільне володіння квартири нею та відповідачкою є неможливим в силу того, що вони складають дві окремі родини, між ними мають місце тривалі неприязні відносини, що тягне за собою сварки та скандали. Також, позивачка вказує, що відповідачка має у приватній власності будинок № 179 по вул. Кишинівській у м. Ізмаїлі, в якому фактично проживає за зареєстрована тривалий час, та що в силу специфіки її захворювання, унеможливлює користування нею спірною квартирою, яка розташована на другому поверсі багатоквартирного будинку. У звязку з цим позивачка просила припинити право власності відповідачки на ? частину квартири [ADDRESS], визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS] та стягнути з [PERSON] на користь відповідачки грошову суму в розмірі 29\~439 грн. в якості компенсації вартості ? частини квартири [ADDRESS], що належала на праві власності [PERSON] Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили позов задовольнити. Представник відповідачки в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, матеріали інвентарної справи № 21654 на квартиру [ADDRESS], суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову у разі якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Аналіз цієї норми свідчить про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених п.п.1-3 частини першої\~статті 365 ЦК України\~за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім'ї, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об'єкта, який є спільним майном. При цьому слід враховувати баланс інтересів всіх співвласників. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Така правова позиція, зокрема, зазначена в Постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у зв'язку з неоднаковим застосуванням судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права - частини першої\~статті 365 ЦК України. Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 25.06.2014 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 21.09.2014 року, у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Третя Херсонська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на частку у спільній сумісній власності відмовлено за необґрунтованістю. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на ? частину спільного майна подружжя задоволено. Визнано за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.12.2014 року, [PERSON] прийняла спадщину ? частину квартири [ADDRESS]. Відповідно до довідки КП «Ізмаїльське МБТІ» № 941 від 31.07.2015 року станом на 31.12.2012 року власником житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Кишинівська, 179 в м. Ізмаїлі Одеської області зареєстрована [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.04.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори [PERSON] 14.05.2015 року [PERSON] зверталася до [PERSON] з листом, в якому виявила бажання придбати 1/2 частину квартири [ADDRESS], яка належить останній за 250\~000 грн. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 19.10.2015 року ( а.с. 136-174), ринкова вартість квартири [ADDRESS] може складати 423\~686 грн. Як вбачається з пояснень сторін, подальше спільне користування спірною квартирою є неможливим. В судовому засіданні позивачка та представник відповідачки вказали, що вони вирішили в добровільному порядку припинити право власності [PERSON] на ? частину квартири [ADDRESS]. Позивачкою виплачена відповідачці компенсація вартості ? частини спірної квартири у розмірі 12\~000 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.02.2016 року складає 324\~174 грн. та підтверджується дослідженою в судовому засіданні оригіналом розписки про передачу грошових коштів. Враховуючи, що таке припинення права власності на частку у спільному майні не завдасть шкоди інтересам відповідачці [PERSON], яка має у власності приватний будинок в якому проживає тривалий час, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивачки [PERSON] та припинити право власності [PERSON] на ? частину квартири [ADDRESS] і визнати за [PERSON] право власності на ? частину вищевказаної квартири, яка належала [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved