Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки зі всіх видів його заробітку (доходу), з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трирічного віку.В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою. Відповідач матеріальну допомогу на її утримання належним чином не надає, у зв`язку з чим позивачка змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Відповідач не визнаючи заявлені позовні вимоги позивачем, надав до суду заперечення, відповідно до яких зазначив, що він перебуває у шлюбі з позивачкою яка проживає з дитиною окремо, в період спільного проживання вони придбали квартиру, у зв`язку з чим значну частку заробітку він витрачав на ремонт квартири, та брав позики у третіх осіб для здійснення ремонту. Крім того, відповідач зазначив, що щомісяця він надає матеріальну допомогу позивачці на утримання дитини у розмірі приблизно 2 000,00 грн., а саме надає грошові кошти готівкою чи перерахування на картковий рахунок у банку, продукти харчування, іграшки та одяг для дитини. Також, відповідач зазначив, що у нього на утриманні перебувають хворі батьки, а саме батько є інвалідом ІІ групи, мати є інвалідом ІІІ групи, у зв`язку з чим він надає їм допомогу на придбання медикаментів. На підставі вкладеного просить суд відмовити у задоволенні позову. Позивачка не погоджуючись з запереченнями заявленими відповідачем надала суду відповідь на відзив, відповідно до яких зазначила, що відповідач фактично проживає окремо від батьків за іншою адресою, квартира була придбана у період шлюбу за спільні кошти, щодо щомісячної допомоги зазначила, що вказану допомогу воно отримала лише один раз та не в тому розмірі, як зазначив відповідач. Крім того, щодо отримання грошових коштів відповідачем не було надано відповідних банківських квитанцій. Учасники справи про дату, час і місце судового засідання повідомленні належним чином у порядку, передбаченому ст. ст. 128, 130, 131 ЦПК України. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, справу просила розглядати у її відсутність. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник відповідача, надав до суду письмову заяву, в якій просив суд про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги позивачки не визнали, просили суд відмовити у задоволенні позову. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов`язані з обов`язком чоловіка надавати дружині матеріальну допомогу до досягнення дитиною трирічного віку, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Сімейним Кодексом України. В судовому засіданні встановлено, що 21 січня 2017 року Арцизьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, було зареєстровано шлюб між сторонами, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 5 (а. с. 3). Від даного шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження [NUMBER] від 13.01.2018 року (а. с. 4). Згідно довідки № 310 від 19.09.2018 року та акту від 19.09.2018 р., виданих КП «ЖЕО-1» у м. Білгород-Дністровський Одеської області, дитина проживає з матір`ю, знаходяться на її утриманні (а. с. 8, 9). Відповідно до довідки виданої Білгород-Дністровською міською радою [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Відповідно до наказу № 8 к від 21.02.2018 р. виданого Арцизького районною державною адміністрацією, [PERSON] надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 08.03.2018 р. по [INFO] (а.с. 11). Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожній особі гарантується право звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб здійснюється шляхом вирішення цивільних справ, що згідно вимог ст. 2 ЦПК України являється завданням цивільного судочинства. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. На підставі ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд згідно ст. 13 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Такий принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини ґрунтується на нормах Конституції України, які проголошують, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах (ст. 21), громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (ст. 24). Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як передбачено ч. 2 ст.75 СК України, право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. А згідно з ч. 4 ст. 75 СК України, один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, право дружини на утримання, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років. Принципове положення законодавця, що викладене в ч. 4 ст. 84 СК України полягає у тому, що право на утримання дружини, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, тому чоловік має їй компенсувати втрату можливостей повноцінно себе реалізовувати у кар`єрному зростанні, громадському та світському житті. Однак, для виникнення вищезазначеного аліментного зобов`язання ч. 4 ст. 84 СК України передбачає наявність такої обов`язкової умови, як спроможність чоловіка надавати таку матеріальну допомогу дружині. Відповідно до ст. 84 СК України та роз`яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 р., дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] , відповідно до наказу № 8 к від 21.02.2018 р. виданого Арцизького районною державною адміністрацією, [PERSON] надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 08.03.2018 р. по [INFO] Відповідно до довідки за 2018 р. [PERSON] знаходиться на обліку в Арцизькому УСЗН Одеської області та отримує щомісячно одиноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 860,00 грн. (а.с. 29). Відповідач [PERSON] офіційно працює в Управлінні агропромислового розвитку Арцизької районної державної адміністрації на посаді головного спеціаліста відділу з питань екології та природних ресурсів управління агропромислового розвитку Арцизької районної державної адміністрації (а.с. 55). Відповідно до довідок про заробітну плату (дохід) за з січня по листопад 2018 рік - сума виплаченого доходу разом складає 79 904,69 грн. (а.с. 56, 57). Батьки відповідача, відповідно до пенсійних посвідчень [PERSON] є інвалідом ІІ групи довічно, [PERSON] є інвалідом ІІІ групи довічно, та відповідно до довідок про доходи [PERSON] за 2018 р. отримала пенсію по інвалідності сукупний розмір якої складає 17 469,00 грн., [PERSON] за 2018 р. отримав пенсію по інвалідності сукупний розмір якої складає 17 469,00 грн. (а.с. 28, 29, 30, 103, 104, 117, 118). Крім того Відповідно довідок Ізмаїльського управління ГУ ДФС в Одеській області про суми виплачених доходів [PERSON] в період з 01.01.2018 р. по 31.12.2018 р., отримала дохід та нараховано у сумі 2018-3 - 7325,62 надання майна в лізинг, 2018-4 - 580,44 вартість призів; [PERSON] в період з 01.01.2018 р. по 31.12.2018 р., отримав дохід та нараховано у сумі 2018-1 - 11400,00 заробітна плата, 2018-2 - 11500,00 заробітна плата, 2018-3 - 11789,00 заробітна плата, 2018-3 - 7325,00 надання майна в лізинг, 2018-4 - 11700,00 заробітна плата, 2018-4 - 580,44 вартість призів - нараховано, без вирахування податків (а.с. 119, 120). Відповідачем на підтвердження надання матеріальної допомоги відповідачці на утримання дитини, суду було надано банківські квитанції про перерахування коштів на рахунок відповідачки (а.с.67-87, 106-110, 139-145). Відповідно до ст. ст. 12, 76, 77, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін . Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, давши оцінку всім дослідженим в судовому засіданні доказам, суд не приймає до уваги докази надані відповідачем щодо отримання позик у третіх осіб для здійснення ремонту у квартирі та його розрахунки, товарні чеки (а.с. 33-47). Відповідно до положень статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом при визначенні розміру аліментів враховується, що Законом України «Про державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2019 року - 1921 гривня, з 1 липня - 2007 гривень, з 1 грудня - 2102 гривні. В судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт можливості відповідача сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному позивачем. Позивач не надав суду жодного переконливого доказу такої можливості відповідача, зокрема сплачувати аліменти на її користь у розмірі 1/6 частки зі всіх видів його заробітку (доходу), на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, чим не виконав вимоги ст. ст. 12, 81 ЦПК України. З урахуванням встановлених в судовому засіданні фактів та обставин справи, суд вважає, що з відповідача на користь позивача щомісячно на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/12 частки зі всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 21.09.2018 р. до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Так як позивачка звільнена від сплати судового збору, на підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 51 Конституції України, ст. ст. 24, 84, 85 СК України,

Outcome: partial