Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на нерухоме майно та витребування майна з чужого незаконного володіння. Позивачка обгрунтовує позовні вимоги тим, що ухвалою господарського суду Волинської області від 17.04.2009 р. порушено провадження у справі про банкрутство підприємця [PERSON] Постановою господарського суду від 03.06.2009 р. [PERSON] визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. В процесі ліквідаційної процедури 26.12.2012 р. між ліквідатором [PERSON], який діяв від імені [PERSON], та позивачкою було укладено договори купівлі-продажу земельної ділянки площею 0.10 га, кадастровий номер 2611000000:04:001:0222, земельної ділянки площею 0.1312 га, кадастровий номер 2611000000:04:001:0105, які розташовані в м.Яремче, вул Свободи, та житлових будинків №№ 367/29б, 367/29а, 367/29, які знаходяться в м.Яремче, по вул.Свободи Івано-Франківської області.Ухвалою господарського суду від 22.07.2015 р. припинено повноваження ліквідатора [PERSON], ліквідатором призначено [PERSON] Ліквідатор [PERSON] 05.08.2015 р. звернувся в суд із заявою про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна, укладених між позивачкою та [PERSON] від імені [PERSON] Ухвалою суду від 19.08.2015 р. договори купівлі-продажу нерухомого майна визнані недійсними. Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 02.02.2016 р. ухвалу про порушення провадження у справі про банкрутство [PERSON] скасовано і провадження у справі припинено. Позивачка вважає, що юридичним наслідком припинення провадження у справі про банкрутство є втрата чинності всіх судових актів, які приймалися судами в процесі розгляду справи про банкрутство, в тому числі ухвали господарського суду Волинської області від 19.08.2015 р. про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна. Тому з 02.02.2016 р. договори купівлі-продажу нерухомого майна є дійсними, а позивачка є його належним та законним власником. 03.02.2016 р. відповідач [PERSON], не будучи законним власником нерухомого майна, уклав договори купівлі-продажу нерухомого майна і незаконно відчужив його відповідачу [PERSON] підприємству «Отем» (далі ПП «Отем»). Відповідачі уклали між собою договори купівлі-продажу земельної ділянки площею 0.10 га, кадастровий номер 2611000000:04:001:0222, земельної ділянки площею 0.1312 га, кадастровий номер 2611000000:04:001:0105, які розташовані в м.Яремче, вул.Свободи, та житлових будинків №№ 367/29б, 367/29а, 367/29, які знаходяться в м.Яремче, по вул.Свободи Івано-Франківської області.Відповідачі не визнають право власності позивачки. Право власності позивачки на нерухоме майно було належним чином зареєстровано у Державному реєстрі. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 19.11.2015 р. було вжито заходи забезпечення позову [PERSON] до позивачки і накладено арешт на майно, що є предметом спору. Постановою державного виконавця від 19.11.2015 р. було накладено арешт на нерухоме майно згідно вказаної ухвали і проведено державну реєстрацію обтяження. Відповідач ПП «Отем» не може бути визнаний добросовісним набувачем майна, постільки на час вчинення договорів купівлі-продажу існувала заборона на відчуження майна. Відповідно до ст.330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребувано у нього. Частиною першою статті 388 ЦК України передбачено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно було загублено власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадено у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Позивачка просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0.1000 га, яка розташована в м.Яремче, вул.Свободи Івано-Франківської області, кадастровий номер 2611000000:04:001:0222, реєстраційний номер обєкта\~ [NUMBER]; земельну ділянку площею 0.1312 га, яка розташована в м.Яремче, вул.Свободи Івано-Франківської області, кадастровий номер 2611000000:04:001:0105, реєстраційний номер обєкта\~ [NUMBER]; житловий будинок №367/29б, який знаходиться в м.Яремче, вул.Свободи Івано-Франківської області,\~ реєстраційний номер обєкта\~ 252276126000; житловий будинок №367/29а, який знаходиться в м.Яремче, вул.Свободи Івано-Франківської області, реєстраційний номер обєкта\~ 252254426000; житловий будинок №367/29, який знаходиться в м.Яремче, вул.Свободи Івано-Франківської області,\~ реєстраційний номер обєкта\~ 252107626000 та витребувати назване майно з незаконного володіння відповідача ПП «Отем». Відповідач [PERSON] подав суду заперечення на позов. У поданому заперечені він вказав, що позовні вимоги не визнає у звязку з їх безпідставністю. Відповідач просить відмовити у задоволені позову та здійснювати розгляд справи без його участі. Відповідач ПП «Отем» подало суду заперечення на позов. У поданому запереченні зазначено, що при укладенні договору між відповідачами ПП «Отем» та [PERSON], приватний нотаріус перевірив відсутність заборон на відчуження та право власності відповідача [PERSON] На час продажу майна між відповідачами майно було зареєстроване за відповідачем [PERSON] Тому ПП «Отем» є добросовісним набувачем. Твердження позивачки про те, що після припинення провадження у справі про банкрутство втратила чинність ухвала суду про визнання договорів купівлі-продажу спірного майна недійсними, є припущенням, та не підтверджене жодною нормою закону. Судові рішення, якими визнано недійсним договір позивачки, не можуть автоматично втратити чинність. Такі рішення визначають, що позивачка в незаконний спосіб набула право власності і була позбавлена цього права. Позивачка не є власником спірного майна, її правовстановлюючі документи визнані недійсними в судовому порядку. ПП «Отем» набуло право власності правомірно, а тому позов є безпідставним. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав з підстав, наведених в позовній заяві. Він пояснив, що поза межами справи про банкрутство договори купівлі-продажу недійсними не визнавалися, тому право власності позивачки діє і вона є власником спірного майна. Відповідачі не визнають право власності позивачки. Представник просить задоволити позов. Представник відповідача ПП «Отем» в судовому засіданні позов заперечив. Він пояснив, що недійсність договорів позивачки встановлено судовими рішеннями. Позивачка не довела своє право власності, тому не має підстав для витребування майна. Позивачка вважає, що рішення про припинення провадження у справі скасувало всі судові рішення в межах справи про банкрутство. Проте в резолютивній частині постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 02.02.2016 р. відсутнє положення про це. На час продажу спірного нерухомого майна на нього не були накладені арешти, позивачка право власності на це майно не мала. Представник просить відмовити в позові. Суд заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази та оцінивши досліджені докази в сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Записами в договорі купівлі-продажу від 26.12.2012 р. (а.с.13-16), встановлено, що між позивачкою та ліквідатором [PERSON], який діяв за [PERSON], в межах ліквідаційної процедури в звязку з визнанням банкрутом підприємця [PERSON], було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0.1000 га, кадастровий номер 2611000000:04:001:0222, яка розташована в м.Яремче, вул.Свободи Івано-Франківської області. Записами в договорі купівлі-продажу від 26.12.2012 р. (а.с.17-20), встановлено, що між позивачкою та ліквідатором [PERSON], який діяв за [PERSON], в межах ліквідаційної процедури в звязку з визнанням банкрутом підприємця [PERSON], було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0.1312 га, кадастровий номер 2611000000:04:001:0105, яка розташована в м.Яремче, вул.Свободи Івано-Франківської області. Записами в договорі купівлі-продажу від 26.12.2012 р. (а.с.21-23), встановлено, що між позивачкою та ліквідатором [PERSON], який діяв за [PERSON], в межах ліквідаційної процедури в звязку з визнанням банкрутом підприємця [PERSON], було укладено договір купівлі-продажу будинку №367/29б, який знаходиться в м.Яремче, вул.Свободи Івано-Франківської області. Записами в договорі купівлі-продажу від 26.12.2012 р. (а.с.24-26), встановлено, що між позивачкою та ліквідатором [PERSON], який діяв за [PERSON], в межах ліквідаційної процедури в звязку з визнанням банкрутом підприємця [PERSON], було укладено договір купівлі-продажу будинку №367/29а, який знаходиться в м.Яремче, вул.Свободи Івано-Франківської області. Записами в договорі купівлі-продажу від 26.12.2012 р. (а.с.27-29), встановлено, що між позивачкою та ліквідатором [PERSON], який діяв за [PERSON], в межах ліквідаційної процедури в звязку з визнанням банкрутом підприємця [PERSON], було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку №367/29, який знаходиться в м.Яремче, вул.Свободи Івано-Франківської області. Записами у витягах з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.01.2015 р. (а.с.30, 31), та інформаційних довідках від 13.01.2016 р. (а.с. 53-55, 56-58), встановлено, що 06.02.2013 р. позивачка зареєструвала право власності на земельну ділянку площею 0.1312 га, кадастровий номер 2611000000:04:001:0105 та земельну ділянку площею 0.1 га, кадастровий номер 2611000000:04:001:0222, які розташовані в м.Яремче, вул.Свободи. 23.12.2013 р. позивачка зареєструвала право власності на житлові будинки №№ 367/29б, 367/29а, 367/29, які знаходяться в м.Яремче, вул.Свободи Івано-Франківської області, що стверджується записами у витягах з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.01.2015 р. (а.с.32-34) та інформаційних довідках від 13.01.2016 р. (а.с.59-61, 62-64, 65-67). Ухвалою господарського суду Волинської області від 19.08.2015 р. (а.с.115-122), договори купівлі продажу земельної ділянки площею 0.1312 га, кадастровий номер 2611000000:04:001:0105і земельної ділянки площею 0.1 га, кадастровий номер 2611000000:04:001:0222, які розташовані в м.Яремче, вул.Свободи, та будинків №№ 367/29б, 367/29а, 367/29, які знаходяться в м.Яремче, вул.Свободи Івано-Франківської області, укладені між ліквідатором [PERSON] та позивачкою, визнано недійсними. В ухвалі зазначено, що укладення спірних договорів без оголошення про продаж майна є порушенням прав кредиторів, вимог ст.30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 22.09.2015 р. (а.с.123-132) та постановою Вищого господарського суду України від 01.12.2015 р. (а.с.135-140) названу ухвалу залишено без змін. Ухвалою господарського суду Волинської області від 30.12.2015 р. (а.с.141-154) знято обтяження, накладені постановою державного виконавця відділу ДВС Луцького міського управління юстиції від 12.10.2015 р. ВП №48400732 та постановою державного виконавця відділу ДВС Шевченківського районного управління юстиції в м.Києві від 26.11.2015 р. №49467083на земельну ділянку площею 0.1312 га, кадастровий номер 2611000000:04:001:0105, земельну ділянку площею 0.1 га, кадастровий номер 2611000000:04:001:0222, які розташовані в м.Яремче, вул.Свободи;і житлові будинки №№ 367/29б, 367/29а, 367/29, які знаходяться в м.Яремче, вул.Свободи Івано-Франківської області. Записами в інформаційних довідках від 03.02.2016 р. (а.с.185-186, 187-188, 189-190,191-192,193-194), встановлено, що 21.01.2016 р. відповідач [PERSON]Б зареєстрував право власності на земельну ділянку площею 0.1312 га, кадастровий номер 2611000000:04:001:0105, земельну ділянку площею 0.1 га, кадастровий номер 2611000000:04:001:0222, які розташовані в м.Яремче, вул.Свободи;і житлові будинки №№ 367/29б, 367/29а, 367/29, які знаходяться в м.Яремче, вул.Свободи Івано-Франківської області. Право власності на вказане нерухоме майно відповідач [PERSON] зареєстрував на підставі свідоцтва про право власності на будинок №367/29а від 28.11.2007 р. (а.с.174), свідоцтва про право власності на будинок №367/29 від 05.05.2010 р. (а.с.176), свідоцтва про право власності на будинок №367/29а від 28.11.2007 р. (а.с.178), державного акта на право власності на земельну ділянку ІФ №055055 від 10.06.2005 р. (а.с.180) та державного акта на право власності на земельну ділянку ЯЕ №843310 від 11.12.2007 р. (а.с.181). Записами в договорах купівлі-продажу (а.с.221-224, 225-228, 229-232, 233-236, 237-240), встановлено, що між відповідачами [PERSON] та ПП «Отем» 03.02.2016 р. було укладено договори купівлі-продажу земельної ділянки площею 0.1000 га, кадастровий номер 2611000000:04:001:0222, земельної ділянки площею 0.1312 га, кадастровий номер 2611000000:04:001:0105, які розташовані в м.Яремче, вул.Свободи Івано-Франківської області, житлового будинку №367/29б, житлового будинку №367/29а, житлового будинку №367/29, які знаходяться в м.Яремче, вул.Свободи Івано-Франківської області. Відповідач ПП «Отем» 03.02.2016 р. зареєстрував право власності на земельну ділянку площею 0.1000 га, кадастровий номер 2611000000:04:001:0222, земельну ділянку площею 0.1312 га, кадастровий номер 2611000000:04:001:0105, та житлові будинки №№ 367/29б, 367/29а, 367/29, які розташовані м.Яремче, вул.Свободи Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, що стверджується записами у інформаційних довідках від 04.02.2016 р. (а.с.68-70, 71-73,74-75,76-77, 78-79). На підставі досліджених доказів судом встановлено, що відповідач [PERSON] мав у власності земельні ділянки площею 0.1312 га та площею 0.1 га і житлові будинки №№ 367/29б, 367/29а, 367/29, які знаходяться в м.Яремче, вул.Свободи Івано-Франківської області. Вказане майно 26.12.2012 р. було продано позивачці. 19.08.2015 р. договори купівлі-продажу нерухомого майна позивачці було визнано недійсними судовим рішенням, яке набрало законної сили. Підставою визнання недійсними договорів було порушення вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». 30.12.2015 р. судовим рішенням було знято всі обтяження на спірне майно. 03.02.2016 р. відповідач [PERSON] зареєстрував право власності на земельні ділянки площею 0.1312 га і площею 0.1 га та житлові будинки №№ 367/29б, 367/29а, 367/29, які знаходяться в м.Яремче, вул.Свободи Івано-Франківської області. 03.02.2016 р. між відповідачами було укладено договори купівлі-продажу вказаного нерухомого майна і відповідач ПП «Отем» зареєстрував право власності на майно. Позивачки обгрунтовує позовні вимоги положеннями ст.388 ЦК України. Відповідно до правил ч.1 ст.388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Але позивачка не довела, що на час укладання договорів купівлі-продажу спірного майна між відповідачами 03.02.2016 р. вона була власником цього нерухомого майна і що спірне майно вибуло з її володіння з підстав, передбачених ст.388 ЦК України. Твердження позивачки про те, що на підставі постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 02.02.2016 р. (а.с.201-205) про припинення провадження у справі про банкрутство фізичної особи-підприємця [PERSON], втратили чинність всі судові рішення у справі, в тому числі про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна позивачці, суд вважає такими, що не ґрунтуються на вимогах закону. Відповідно до положень ч.4 ст.60 ЦПК України, доказування не може грунтуватися на припущеннях. Правилами ч.3 ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Ухвалою господарського суду Волинської області від 19.08.2015 р., яка набрала законної сили, встановлені обставини про те, що договори купівлі-продажу нерухомого майна, на підставі яких позивачка набула право власності на спірне майно, є недійсними. Названі обставини стосуються осіб, які беруть участь у цій справі і тому не потребують доказування. Відповідно до правил ст.236 ЦК України, правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Згідно положень ч.1 і ч.2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Постільки відповідач [PERSON] на час продажу спірного майна відповідачу ПП «Отем» був власником майна, він мав законне право відчужити своє майно. В звязку з тим, що позивачка не довела законності і обґрунтованості своїх вимог, в задоволенні позову слід відмовити. На підставі ст.ст.236, 319, 388 ЦК України та

Outcome: dismissed