overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, з тих підстав, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 14.07.2007 року. Причиною розірвання шлюбу є те, що в них з відповідачем різні характери та погляди на життя, через що виникають різного роду суперечки та непорозуміння. В них з відповідачем не склалось подружнє життя, не проживають повноцінним подружнім життям. У шлюбі у них народилася одна дитина: син [PERSON], [INFO], який на даний час малолітній. Надалі перебувати з відповідачем в зареєстрованому шлюбі не бажає. Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «Семчук». В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, на адресу суду подала письмову заяву, в якій позов підтримує в повному обсязі, просить його задоволити, справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій позов визнав, не заперечив проти його задоволення, справу просив розглянути у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони згідно свідоцтва про шлюб, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.07.2007 року (а.с. 3). Сімейне життя у сторін не склалося, через різні характери та погляди на життя, через що виникають різного роду суперечки та непорозуміння. У шлюбі у них народилася одна дитина: син [PERSON], [INFO], який на даний час малолітній. Шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи позовну вимогу позивачки, суд вважає, що після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище «Семчук». На думку суду місцем проживання малолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO], слід визначити місце проживання його матері. На підставі ст.ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, з тих підстав, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 17.10.2004 року. У шлюбі у них народилася одна дитина: син [PERSON], [INFO], який на даний час є малолітнім. Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя між ними не склалося, у них різні характери та погляди на життя, протиріччя у стосунках. Вони вже понад три роки не проживають разом, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між ними носять суто формальний характер. Під час перебування у шлюбі вона наполегливо намагалася зберегти сімю, постійно йшла на примирення з чоловіком, не зважаючи на шкоду власним інтересам. Однак всі її зусиля виявилися марними. Просила шлюб розірвати, дитину залишити їй на виховання, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «Кікцьо». В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, на адресу суду подала письмову заяву, в якій позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не зявився, однак на адресу суду надіслав заяву, в якій позов визнав повністю, справу просив розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони згідно свідоцтва про шлюб, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.10.2004 року (а.с. 4). Сімейне життя у сторін не склалося, у них різні характери та погляди на життя, між ними постійно виникали непорозуміння, останні роки разом не проживають. У шлюбі у них народилася одна дитина: син [PERSON], [INFO], який на даний час є малолітнім (а.с. 5). Шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи позовну вимогу позивачки, суд вважає, що після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище «Кікцьо». На думку суду місцем проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], слід визначити місце проживання його матері. При такому вирішенні позову судові витрати віднести на рахунок позивачки. На підставі ст.ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, з тих підстав, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 19.01.2013 року. У шлюбі дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є те, що в них з відповідачем різні характери, різні погляди на життя, під час спільного проживання відповідач не поважав її як дружну, зловживав алкогольними напоями, в нетверезому стані вчиняв сварки. На даний час вони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведеть, з березня 2016 року разом не проживають, зовсім не спілкуються. Надалі перебувати з відповідачем в зареєстрованому шлюбі не бажає. Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, на адресу суду подала письмову заяву, в якій позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак на адресу суду надіслав заяву, в якій позов визнав, не заперечує проти його задоволення, справу просить розглядати без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони згідно свідоцтва про шлюб, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.01.2013 року (а.с. 3). Сімейне життя у сторін не склалося, через різні непорозуміння та сварки. Протягом останнього року разом не проживають. У шлюбі дітей не мають. Шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи позовну вимогу позивачки, суд вважає, що після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». Судові витрати по справі віднести на рахунок позивачки. На підставі ст.ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, з тих підстав, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 22.10.1983 року. У шлюбі у них народилася дочка [PERSON], яка на ний час повнолітня. 19.08.2009 року вона змінювала шлюбне прізвище з «Чигур» на «Коргуник». Причиною розірвання шлюбу є те, що протягом кількох років відповідач постійно зловживає алкогольними напоями, в нетверезому стані вчиняє сварки та скандали, ображає нецензурними словами. 07.05.2017 року відповідач наніс її матері, з якою вони проживають разом, тілесні ушкодження, за наслідками яких вона лікувалася в Івано-Франківській обласній клінічній лікарні і було відкрито кримінальне провадження. Надалі проживати з такою людиною неможливо, примирення недоцільне. Просила шлюб розірвати, термін на примирення не давати, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «Коргуник». Судові витрати по справі віднести на її рахунок. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, в позовній заяві посила спрау розглянути без її участі, так як вона виїжджає за кордон. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак на адресу суду надівлав заяву, в якій позов визнав, не заперечив проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони згідно свідоцтва про шлюб, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.10.1983 року (а.с. 3). Сімейне життя у сторін не склалося, між ними постійно виникають непорозуміння, сварки та скандали. Неповнолітніх дітей немають. 19.08.2009 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується копією повторного свідоцтва про зміну імені серії І-НМ № 016633 від 30.05.2017 року (а.с. 4). Шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи позовну вимогу позивачки, суд вважає, що після розірвання шлюбу їй слід залишити дошлюбне прізвище «Коргуник». При такому вирішенні позову судові витрати, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, покласти на рахунок позивачки. На підставі ст.ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, з тих підстав, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 28.07.2006 року. У шлюбі у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], які на даний час є малолітніми. Причиною розірвання шлюбу є те, що у неї з відповідачем різні характери та погляди на життя, через що виникають різного роду суперечки та непорозуміння. Подружнє життя у них з відповідачем не склалося. Просила шлюб розірвати, термін на примирення не давати, малолітніх дітей залишити їй на виховання, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «Бортник». В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, на адресу суду подала письмову заяву, в якій позов підтримує в повному обсязі, просить його задоволити, справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, відповідно до ст. 74 ЦПК України вважається таким, що повідомлений про час і місце судового розгляду у встановленому порядку, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а позивачка подала достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можна провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони згідно свідоцтва про шлюб, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.07.2006 року (а.с. 3). Сімейне життя у сторін не склалося, між ними постійно виникали непорозуміння, у них різні характери та погляди на життя. У шлюбі у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], які на даний час є малолітніми (а.с. 4, 5). Шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи позовну вимогу позивачки, суд вважає, що після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище «Бортник». На думку суду, місцем проживання малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], слід визначити місце проживання їх матері. На підставі ст.ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, з тих підстав, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі з 18.05.2010 року. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони як подружжя протягом останніх місяців не проживають, оскільки між ними тривалий час виникають різні непорозуміння, неповага один до одного, відповідач безпричинно її ревнує, починає сварки. У шлюбі дітей не мають. Оскільки в них не має довіри та поваги один до одного, примирення між ними є недоцільним, надалі перебувати з відповідачем в зареєстрованому шлюбі не бажає. Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «Федорак». В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, на адресу суду подала письмову заяву, в якій позов підтримує в повному обсязі, просить його задоволити, справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, відповідно до ст. 74 ЦПК України вважається таким, що повідомлений про час і місце судового розгляду у встановленому порядку, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а позивачка подала достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можна провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони згідно свідоцтва про шлюб, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.05.2010 року (а.с. 3). Сімейне життя у сторін не склалося, через різні непорозуміння, неповагу один до одного, відповідач безпричинно ревную позивачку, вчиняє сварки. Протягом останніх місяців разом не проживають. У шлюбі дітей не мають. Шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи позовну вимогу позивачки, суд вважає, що після розірвання шлюбу їй слід повернути дошлюбне прізвище «Федорак». На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Із позову вбачається, що 18.09.1999 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Сторони втратили взаєморозуміння і пошани один до одного. З січня 2014 року припинили сімейне життя. Спільного господарства сторони більше не ведуть. Сімейні відносини повністю перервалися, примирення між ними вже не можливе. За взаємною згодою діти будуть мешкати за місцем проживання матері. Позивачка просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням справу розглянути у її відсутність та зазначила, що позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням справу розглянути у його відсутність та зазначив, що проти позову не заперечує. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 вересня 1999 року в Енгельському міському відділі ЗАГС, комітету по справам ЗАГС при Уряді Саратовської області, Російської Федерації, актовий запис № 1048, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Із позову вбачається, що 31.07.1998 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Останніх часом відповідач став нехтувати інтересами сім`ї через це в сім`ї немає взаєморозуміння і пошани один до одного. Позивачка намагалася змінити відношення у сім`ї, але нічого не вийшло. Спільного господарства сторони більше не ведуть. Сімейні відносини повністю перервалися, примирення між ними вже не можливе. За взаємною згодою дитина буде мешкати за місцем проживання матері. Позивачка просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням справу розглянути у її відсутність та зазначила, що позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням справу розглянути у його відсутність та зазначив, що проти позову не заперечує. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 31 липня 1998 року у Виконкомі Біленьковської селищної ради м.Краматорська, актовий запис № 23, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Мотивує тим, що подружні стосунки не склалися, побудувати сімейні відносини на почуттях взаємної поваги та любові з відповідачем не вдалося, що призвело до зникнення взаємоповаги та розуміння, психологічної несумісності. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивачка не з'явилася, направила заяву з проханням розглядати справу в її відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи в його відсутність, згоден на розірвання шлюбу. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам одного з них. В залі суду встановлено, що сторони втратили почуття взаємоповаги та розуміння один до одного . В зв'язку з чим збереження шлюбу сторін неможливе.

Outcome: approved