Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої неповнолітньою особою, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що за фактом завдання тілесних ушкоджень її підопічній [PERSON] [INFO] неповнолітньою [PERSON] . Постановою Коропського районного суду Чернігівської області від 13 березня 2020 року відповідачку, як матір неповнолітньої [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Після отриманих ударів [PERSON] потрапила до лікарні (неврологічне відділення КНП «Коропська ЦРЛ») з діагнозом ЗЧМТ та знаходилась на стаціонарному лікуванні з 14.02.2020 року по 20.02.2020 року. Вартість витрат на лікування через погіршення стану здоров`я в зв`язку з побиттям складають 715,75 грн. Крім того, внаслідок нанесених тілесних ушкоджень, було завдано моральну шкоду, яка полягає в погіршенні стану здоров`я дитини, яка через отриману травму зазнала не мало переживань та страждань з приводу того, що особа яка завдала тілесні ушкодження та яка повинна відповідати за свої дії, не має на меті розкаятися у вчиненому. Дитина сумує, стала замкнутою, боїться ходити до школи. У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просить задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідачка позов визнала частково та пояснила, що дійсно її дочка [PERSON] нанесла тілесні ушкодження [PERSON] у вигляді удару долонею руки по маківці голови. Однак від таких тілесних ушкоджень струс мозку не може мати місце. Згодна відшкодувати лише витрати на придбання ліків, в частині відшкодування моральної шкоди не згодна, оскільки вона жодним чином не заподіяна. У судовому засіданні неповнолітня [PERSON] пояснила, що 14 лютого 2020 року вона знаходилась в Атюшівській ЗОШ і коли стояла біля чергового техпрацівника та розмовляла, повз неї пройшла [PERSON] і долонею ударила її по маківці голови, а потім коли поверталась повторила удар і пішла далі. Напередодні цього між ними виник конфлікт з приводу навушників. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних міркувань. Судом встановлено, що внаслідок протиправних дій неповнолітньої [PERSON] , 2007 р.н., підопічній позивачки [PERSON] , 2007 р.н., було завдано тілесні ушкодження, що призвело до фізичного болю та моральних страждань у зв`язку з ушкодженням здоров`я, а також завдано матеріальну шкоду, яка полягає в витратах позивачки на лікування. Так, постановою Коропського районного суду Чернігівської області від 13.03.2020 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП і накладено стягнення у виді попередження в тому, що 15.02.2020 року гр. [PERSON] ухилилась від виконання батьківських обов`язків, щодо виховання своєї неповнолітньої дочки [PERSON] , 2007 року народження внаслідок чого остання 15.02.2020 року завдала тілесні ушкодження неповнолітній [PERSON] , 2007 року народження в приміщенні Атюшівської ЗОШ, чим [PERSON] вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП. Суд враховує, що при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається. Відповідний висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 5 вересня 2019 року, №234/16272/15-ц. Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] від 20.02.2020 року остання з 14.02.2020 року по 20.02.2020 року проходила лікування у неврологічному відділенні КНП «Коропська ЦРЛ». Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1178 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. В зв`язку з вказаним, суд вважає, що з відповідачки - матері [PERSON] на користь позивачки, як опікуна [PERSON] слід стягнути завдану матеріальну шкоду. У судовому засіданні було досліджено чеки на придбання позивачкою ліків на загальну суму 715 грн 75 коп з яких вбачається, що 10.02.2020 року придбано ліки на суму 286 грн 84 коп., 15.02.2020 року на суму 216 грн 31 коп, 18.02.2020 року на суму 129 грн 60 коп, 23.02.2020 року на суму 83 грн. Отже, задоволенню підлягають витрати на суму 212 грн 30 коп за 15.02.2020 року та 18.02.2020 року. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995р «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди суд приходить до висновку, що позивачці завдано моральних страждань, а саме, що її підопічна сумує, стала замкнутою, боїться ходити до школи, а як наслідок з`явився головний біль. При цьому суд, вирішуючи питання про грошову компенсацію за нанесені моральні страждання, виходить зі ступеню вини відповідача, характеру та тривалості страждань позивача, та вважає, що сума коштів в розмірі 1500 грн. буде достатнім відшкодуванням, яке в свою чергу відповідатиме розумності та справедливості. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню з відповідачки на користь держави необхідно стягнути 387 грн 46 коп судового збору.

Outcome: partial