Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що вони з відповідачем проживали у шлюбі з 07.06.2014 року, зареєстрованому у відділі ДРАЦСу Хустського РУЮ у Закарпатській області за актовим записом №84. Від шлюбу у них народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя та різні характери, внаслідок цього між ними виникали постійні непорозуміння, які призводили до сварок та конфліктів. Крім цього, відповідач почав зловживати спиртними напоями і на прохання змінити свою поведінку та ставлення до сім`ї не реагує. Після чого вони припинили між собою спілкування та вже тривалий час проживають окремо одне від одного. Майновий спір між\~ ними відсутній. За таких обставин вона дійшла до власного переконання про неможливість їхнього подальшого проживання та збереження шлюбу. В позовній заяві просила проводити судовий розгляд справи без її участі. Питання про зміну прізвища та визначення місця проживання дітей позивачка не ставила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення публікацій про виклик до суду на офіційному сайті судової влади України (Хустський районний суд, від 16.07.2020 року та від 24.09.2020 року) про його виклик до суду, однак про причини неявки відповідач суд не повідомляв. Відзиву на позов відповідачем не подавалось. У відповідності до ст.280 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. З врахуванням наведеного, та у відповідності до порядку, визначеного ст.223 ч.4, ст.247 ч.2 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживали у шлюбі з 07.06.2014 року, який зареєстрований у відділі ДРАЦСу Хустського РУЮ у Закарпатській області за актовим записом №84. За наданих до справи доказів встановлено, що у сторін від даного шлюбу народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи вбачається, що сторони на момент розгляду справи фактично не підтримують шлюбних відносин, тривалий період часу спільно не проживають та не ведуть спільного господарства і шлюб між ними існує формально. Позивачка в поданій до суду заяві висловила своє небажання зберегти шлюб між ними, категорично наполягає на його розірванні, оскільки такий суперечить її інтересам. Відповідачем жодних заяв або відзиву на позов до матеріалів справи не подавалося. Відповідно до вимог ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений, одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, позивач не бажає проживати в шлюбі з відповідачем, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Враховуючи наведене та

Outcome: approved