Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 17731,25 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що нею було відкрито картковий рахунок у Маріупольській філії АТ КБ «ПриватБанк», та отримала пластикову картку № [NUMBER] , на яку вона перерахувала грошові кошти у розмірі 17721,25 гривень. В подальшому картковий рахунок був заблокований відповідачем. При зверненні позивачки до банківської установи, з вимогою повернути грошові кошти, відповідач посилаючись на шахрайські дії з боку позивача відмовив у вимозі. Так відповідач не надав [PERSON] належних доказів на підтвердження обставин, з яких обмежено позивачку у праві розпоряджання грошовими коштами, які знаходяться на рахунку. Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь грошові кошти у сумі 17731,25 гривень та судові витрати у сумі 768,40 гривень. Ухвалою суду від 20.09.2019 року розгляд справи проводиться в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 10.09.2020 року підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача надав заяву, у якій підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу його відсутності та відсутності позивачки. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. В матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що підписавши анкету-заяву на приєднання до Умов та правил банківських послуг, згідно з якими позивачка погодилась з Умовами та правилами надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», які розміщені на офіційному сайті. Так, банком було призупинено здійснення видаткових операцій з використання платіжної картки позивачки. Підставою стало звернення клієнта [PERSON] , який 12.09.2016 року перевів грошові кошти за оренду квартири у розмірі 7000 гривень,в ході проведення перевірки встановлено, що на картку [PERSON] було здійснено переказ коштів 12.09.2019 року з карти [NUMBER] , яка належить [PERSON] .. В подальшому вказані кошти з картки [PERSON] були переведені на картки інших клієнтів різними сумами та в рахунок оплати послуг та товарів. Та звернення клієнта [PERSON] , який повідомив про шахрайські операції з перерахування грошових котів у сумі 1500 гривень на карту [PERSON] , банком було проведено перевірку, згідно якої, відправник є постраждалою особою - підтверджений, оскільки від купував товар, який не отримав та гроші не повернуті. Вказані обставини підтверджуються доданими до відзиву результатами перевірки. Відповідно до п.1.1.3.2.3 Умов та правил банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» у разі порушення власником або довіреною особою вимог чинного законодавства та/або умов Договору у разі виникнення овердрафта Банк має право призупинити розрахунки за картою та/або визнати картку недійсною до моменту усунення зазначених порушень. Відповідно до п.1.1.3.2.14 Умов та правил банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» банк має право відмовитися від здійснення видаткових операцій за рахунок клієнта у випадку виникнення вмотивованих підозр щодо використання Банку для проведення незаконний операцій. В даному випадку банк діє в рамках укладеного між сторонами договору та в межах чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників судового засідання, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. В ході судового розгляду справи судом встановлено, що позивачка є клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк», у якому нею було підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк». Згідно з наданого представником відповідача результату перевірки, вбачається, що [PERSON] звернулась до Краматорської філії АТ КБ«ПриватБанк» про несанкціоновані списання з карти. З інформації отриманої зі служби безпеки банку [PERSON] є мешканкою м. Донецька, її картка заблокована за зверненням [PERSON] , який 12.09.2019 року о 22:29:55 годині перевів грошові кошти за оренду квартири у розмірі 7000 гривень, однак одержувач коштів на зв`язок не виходить та послуга не надана. В подальшому встановлено що грошові кошти з картки [NUMBER] яка належить [PERSON] були переведені на картки інших клієнтів різними сумами, а так само в рахунок оплати послуг та товарів. Також встановлено, що в червні 2016 року надходила заява від клієнта [PERSON] , який повідомив про шахрайські дії з перерахування грошових коштів в сумі 1500 гривень на картку [NUMBER] яка належить [PERSON] , згідно перевірки за вказаною заявою, товар, підгузки на ОЛХ, не отримано. Так, в ході перевірки, банком було встановлена наявність шахрайських дії відносно [PERSON] , який перерахував грошові кошти на картку [PERSON] , а саме, вчинення шахрайських операцій з використанням картки [PERSON] для переведення коштів в готівку. [PERSON] повертати кошти відмовилась. На підставі чого, клієнт [PERSON] причетна до шахрайських дій та внесена в список обмежень з кодифікатором 1.41 шахрайство в електронних транзакціях. Відповідно до п.1.1.3.2.3 Умов та правил банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» у разі порушення власником або довіреною особою вимог чинного законодавства та/або умов Договору у разі виникнення овердрафта Банк має право призупинити розрахунки за картою та/або визнати картку недійсною до моменту усунення зазначених порушень. Відповідно до п.1.1.3.2.14 Умов та правил банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» банк має право відмовитися від здійснення видаткових операцій за рахунок клієнта у випадку виникнення вмотивованих підозр щодо використання Банку для проведення незаконний операцій. Статтею 1071 ЦК України передбачено, що банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Згідно із ч.ч. 1-3 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Положеннями ч.1 ст.1074 ЦК України передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, замороження активів, що пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням, передбачених законом. Банк не має права встановлювати заборону на встановлення обтяження, але може встановлювати розумну винагороду. Частинами четвертої шостої статті 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (далі Закон) визначено, що банк має право витребувати, а клієнт (особа, представник клієнта) зобов`язаний надати документи і відомості, необхідні для здійснення ідентифікації та/або верифікації (в тому числі встановлення ідентифікаційних даних кінцевих бенефіціарних власників (контролерів), аналізу та виявлення фінансових операцій, що підлягають фінансовому моніторингу, та інші передбачені законодавством документи та відомості, які витребує банк з метою виконання вимог законодавства, яке регулює відносини у сфері запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення. У разі ненадання клієнтом (особою, представником клієнта) документів, необхідних для здійснення ідентифікації та/або верифікації (в тому числі встановлення ідентифікаційних даних кінцевих бенефіціарних власників (контролерів), аналізу та виявлення фінансових операцій, що підлягають фінансовому моніторингу, рахунок не відкривається, зазначені в частині другій цієї статті договори (фінансові операції) не укладаються (не здійснюються). Банк має право відмовитися від підтримання договірних відносин чи проведення фінансової операції у разі встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику. Аналогічні положення містять Умови та Правила надання банківських послуг (пп. 1.1.3.2.3, 1.1.3.2.14), які є складовою договору, укладеного 12 січня 2016 року між сторонами у справі. Згідно з пунктом 12 Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, емітент має право прийняти рішення про зупинення здійснення операцій з використанням певного електронного платіжного засобу, а також про вилучення електронного платіжного засобу за наявності обставин, що можуть свідчити про незаконне використання електронного платіжного засобу та/або його реквізитів, значно збільшеного ризику неспроможності платника виконати своє зобов`язання щодо сплати кредиту та процентів за ним, в інших випадках, установлених договором. Тобто Закон не передбачає такої умови здійснення зупинення та відмови від здійснення видаткових операцій за рахунком клієнта, як наявність доведеного факту здійснення незаконної діяльності. Зі змісту норм Закону випливає, що такі дії здійснюються саме з метою встановлення факту незаконної діяльності, але не на підставі таких фактів. Для здійснення таких дій необхідною є лише наявність обґрунтованих побоювань щодо неправомірності дій на використання Банку для проведення незаконних операцій. Заперечуючи проти позову, ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначав, що банк здійснив блокування картки позивачки відповідно до положень законодавства України та умов укладеного між сторонами договору, при цьому керувався саме Законом України «Про банки і банківську діяльність». Здійснення видаткових операцій з використанням платіжної картки позивачки призупинено на підставі звернення до банку іншого клієнта, який повідомив про перерахування особистих коштів на картковий рахунок № [NUMBER] , відкритий на ім`я [PERSON] . Унаслідок вказаних обставин банк дійшов висновку про те, що по картці позивачки було проведено ряд операцій, які містять ознаки шахрайства, тому вважав свої дії правомірними. З вказаних обставин, суд дійшов висновку про наявність у відповідача обґрунтованих побоювань щодо неправомірності дій на використання Банку для проведення незаконних операцій, яка згідно зі статтею 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність» є необхідною для здійснення зупинення та відмови від здійснення видаткових операцій за рахунком клієнта. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed