Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона з 12.02.2009 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано, згідно до рішення Чигиринського районного суду від 30.09.2016 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що вона самостійно не в змозі утримувати неповнолітнього сина, а відповідач матеріальної допомоги на його утримання не надає, позивачка прохала стягнути з нього аліменти в розмірі 3000 гривень щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що оскільки вони мають рівні права щодо утримання сина, то відповідач повинен сплачувати аліменти, які вона просить стягнути з нього в розмірі 3000 гривень, виходячи з того, що в місяць на утримання дитини повинно витрачатися 6000 гривень. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в черговий раз в судове засідання не з`явився, не надавши суду підтвердження поважності причин своєї неявки. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи (свідоцтво про народження № [NUMBER]) (а.с.6), відповідач є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. А відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як передбачено ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Судом встановлено і підтверджується актом від 06.12.2016 року, виданим КП «ССУБ» м.Черкаси, що син сторін проживає з позивачкою (а.с.7). Також в судовому засіданні з показів позивачки встановлено, що відповідач немає постійної роботи та стабільного заробітку, оскільки працює неофіційно, з чого суд робить висновок про наявність у відповідача нерегулярного та мінливого доходу. А відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач не з`явився в судове засідання і не надав суду доказів того, що він працює і має постійний дохід, то суд змушений виходити лише з наявних доказів і вважає можливим стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі. Як зазначено в п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У зв`язку з цим суд, враховуючи при визначенні розміру аліментів, що позивачка працює, систематично отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою про доходи № 1507 від 27.12.2016 року, і не позбавлена обов`язку теж забезпечувати дитину, що відповідач матеріальну допомогу на утримання сина в добровільному порядку не надає, але має можливість забезпечувати сина, так як є працездатним, при цьому суд бере до уваги відсутність доказів того, що останній в змозі сплачувати аліменти у вказаному позивачкою розмірі, вважає можливим стягнути з нього аліменти в розмірі 1000 гривень, виходячи також з розміру прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років у відповідності до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік». Одночасно суд вважає необхідним роз`яснити позивачці про наявність в неї права на звернення до суду з окремим позовом про стягнення з відповідача додаткових витрат на лікування дитини за умови підтвердження цих витрат документально. Крім того з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640грн. На підставі викладеного та,

Outcome: partial