Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до ЖБК «Політ» про визнання права власності в порядку спадкування. В позові зазначила, що 06.03.2015 року померла її сестра [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. 19.02.1992 року [PERSON] було складено заповіт, яким вона заповідала вищезазначену квартиру [PERSON] У звязку з тим, що документи не були оформлені належним чином, а саме - право власності не зареєстроване, позивачці було рекомендовано нотаріусом звернутись до суду з позовною заявою, оскільки видати свідоцтво про право на спадщину неможливо. Позивачка просить суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]Л, померлої 06.03.2016 року. Позивачка та її представник до зали судового засідання не зявились, надали заяву з проханням розглянути справу у їх відсутності, позов підтримали в повному обсязі. Відповідач не заперечував проти задоволення позовних вимог, надавши суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позов визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Зі свідоцтва про смерть серії I-НО №898824 від 10.03.2015 року вбачається, що зареєстровано смерть [PERSON], померлої 06.03.2016 року (а.с.14). Згідно зі свідоцтвом про народження від 05.07.1950 р. серії ЯЩ №210352 батьками [PERSON] зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Згідно зі свідоцтвом про народження від 23.06.1955 р. серії ГД №351487 батьками [PERSON] зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.16). Згідно зі свідоцтвом про одруження від 15.05.1960р. серії VI-УР №519232 дошлюбне прізвище [PERSON] «Боцман» (а.с.6). Згідно зі свідоцтвом про смерть від 16.10.2000 р. серії 1-НО № 481147, вбачається, що чоловік [PERSON] [PERSON] помер 17.01.1979 р. (а.с.7). Згідно з свідоцтвом про шлюб від 27.09.1975р. серії І-ВЛ №357900 дошлюбне прізвище [PERSON] «Боцман» (а.с.15). З заповіту від 19.02.1992 року, який зареєстрований у реєстрі за №3-817 вбачається, що [PERSON] заповіла [PERSON] квартиру [ADDRESS] (а.с.13). Згідно з ордером №969 серії КО від 07.01.1980 р. [PERSON] надана житлова площа на підставі рішення виконкому Жданівської міської ради, а саме однокімнатна квартира [ADDRESS] (а.с.17). Відповідно до довідки, наданої ЖБК «Політ» від 17.02.1992 р. №017 виданої [PERSON], вбачається, що пайовий внесок у розмірі 2\~867 руб. повністю виплачений (а.с.18). На підставі довідки ЖБК «Політ» 29.11.1993 р. [PERSON] було видане реєстраційне посвідчення, яке не є правовстановлюючим документом (а.с.9). З матеріалів спадкової справи вбачається, що інших спадкоємців не має. Згідно зі ст. 328 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з технічним паспортом від 15.06.2015р. на квартиру [ADDRESS], виданий Маріупольським БТІ, справа №8428, вбачається, що загальна площа квартири складає 30,8 кв.м, житлова площа 17,2 кв.м (а.с.10). Згідно зі ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частина 2 статті 3 цього Закону визначає, що державна реєстрація гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно з ч. 4 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Тобто такі права мають підтверджуватися відповідними правовстановлюючими документами, а право власності бути зареєстрованим належним чином, відповідно до закону, оскільки такою реєстрацією держава визнає наявність цих прав і гарантує їх достовірність. Згідно із ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.09.2015 року Другою маріупольською державною нотаріальною конторою було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] після померлої 06.03.2015 року [PERSON] (а.с.8). Враховуючи той факт, що на теперішній час позивачка позбавлена можливості зареєструвати право власності після померлої у органах реєстраційної служби речових прав на нерухоме майно, суд вважає необхідним захистити права позивачки та визнати за нею в судовому порядку право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування.

Outcome: approved