Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивачка звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, мотивуючи свої вимоги тим, що позивачці на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.12.2010 року серії САС № 263904 виданого на підставі рішення виконавчого комітету Полянівської сільської ради від 24.09.2010 року та витягом про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССІ № 317041 від 02.12.2010 року належить житловий будинок № 29 по вул.. Молодіжній с. Полянівка Мелітопольського району Запорізької області. Разом з позивачкою за вказаною адресою зареєстрована відповідачка [PERSON] відповідно до копії домової книги, та копії довідки голови виконкому Полянівської сільської ради № 521 від 22.07.2014 року. Згідно довідки голови виконкому Полянівської сільської ради № 521 від 22.07.2014 року, відповідачка [PERSON] на проживає за вказаною адресою, з 01.12.2012 року, а проживає за адресою [INFO]. Реєстрація відповідачки за вказаною адресою порушую права позивачки, так як вона має можливості розпоряджатися майном. Відсутність відповідачки за місцем її реєстрації більш ніж як шість місяців порушує права позивачки у частині сплати за комунальні послуги, вирішити питання позасудовим порядком відповідачка відмовляється, тому вона вимушена звернутись до суду для захисту своїх порушених прав. Позивачка в судове засідання не з’явилась, але від неї до суду надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог, просить задовольнити позов, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з’явився, про час і дату судового засідання була повідомлена належним чином, за допомогою «СМС» - повідомлення, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутністю від неї не надходило. Через неявку відповідачів у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви представника позивача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв’язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, заслухавши пояснення осіб, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об’єктивному та всебічному з’ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено у судовому засіданні позивачці підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.12.2010 року серії САС № 263904 виданого на підставі рішення виконавчого комітету Полянівської сільської ради від 24.09.2010 року та витягом про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССІ № 317041 від 02.12.2010 року належить житловий будинок № 29 по вул.. Молодіжній с. Полянівка Мелітопольського району Запорізької області. (а.с.6-7) Відповідно до копії домової книги, та копії довідки голови виконкому Полянівської сільської ради № 521 від 22.07.2014 року разом з позивачкою за вказаною адресою зареєстрована відповідачка [PERSON] на правах члена сім позивачки. (а.с.9-12) Згідно довідки наданої головою виконкому Полянівської сільської ради № 521 від 22.07.2014 року відповідачка [PERSON] за адресою Мелітопольський район с. Полянівка, вул.. Молодіжна, 29, з 01.12.2012 року не проживає. (а.с.12) Згідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник на вій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Згідно с. 2 ст. 405 ЦК України, член сім власника житла втрачає право користуватися цим житлом у разі відсутності члена сім без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасової відсутності наймача або членів його сім’ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в наслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. За правилами ст..107 ЖК України, наймач або член його сім’ї, який вибув на постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття. Згідно з роз’яснення п.11 Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року (із змінами внесеними ППВС України № 2 від 10.03.1989 року, № 13 від 25.12.21992 р., № 15 від 25.05.1998 року, для підтвердження факту вибуття суд може брати до уваги будь – які фактичні данні, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання, в тому числі перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в іншій населений пункт та інше. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги позивачки [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом такими, що підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір в сумі 243 гривень 60 копійок, що підтверджується квитанцією (а.с.1), тому вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідачці на користь позивачці, оскільки є законною, обґрунтованою та документально підтвердженою.

Outcome: approved