Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.10.2014 року вона звернулась в салон «Наш дім», що належить фізичній особі-підприємцю [PERSON], з метою замовити виготовлення дверей та дверних коробів для отворів у своєму помешканні. В той же день було складено письмовий правочин про виконання робіт з виготовлення дев»яти дверних полотен та коробів для них, на загальну суму 15230 грн.. Оскільки відповідач, заявила, що гарантія на вироби надається тільки за умов виконання монтажу робітниками, яких надає підприємство, позивач замовила послугу монтаж - 3350 грн. та доставку - 250 грн. При оформленні та оплаті замовлення було визначено термін виконання робіт - 40 робочих днів. 08.12.2014 року, з порушенням строку виготовлення у шість робочих днів, замовлення було доставлено. 09.12.2014 року в процесі монтажу дверей виявилось, що існують істотні недоліки замовленої роботи. Двері були виконані з порушенням їх геометрії, розміри виробів не співпадали з розмірами які були зафіксовані на ескізі відповідача та підтверджені підписом позивача, що спричинило неможливість встановлення скла, яке позивач надала згідно умов договору. Всі короби виконані з конструктивними порушеннями, на всіх дверних полотнах існують плями неприродного походження, шпарини на стиках шпону, а також відлущення шпону. 12.12.2014 року позивач написала заяву до відповідача, з проханням усунути виявлені недоліки. 22.12.2014 року позивачка отримала відповідь, де відповідач зазначив, що всі умови договору ним виконано. Впродовж тривалого часу позивач зверталась до відповідача надати у чіткій та зрозумілій формі не двозначну інформацію стосовно усунення істотних недоліків, що зробили неможливим та недопустимим використання замовлених виробів, відповідно до їх цільового призначення, з вини виробника. Відповідач проігнорувала заяву позивача. Просить розірвати договір укладений між [PERSON] та ФОП [PERSON] від 06.10.2014 р., стягнути з відповідача на її користь 37 743 грн., в тому числі 4500 грн. моральної шкоди, а також стягнути судові витрати. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги з тих же підстав, просила позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, в задоволенні позову просили відмовити. 3-тя особа: [PERSON] розгляд справи просив провести без його участі, позовні вимоги вважає необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Заслухавши пояснення позивачки, відповідачки та її представника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно із ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.. 526 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Частиною 5 ст. 653 ЦК України передбачено, що якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Судом встановлено, що 06.10.2014 року позивачка звернулася до відповідачки, яка є фізичною особою-підприємцем, з метою придбати дверну продукцію. За результатами звернення було складено замовлення від 06.10.2014 року на виготовлення семи дверей з коробами та одну фальш коробку, на загальну суму 15230 гривень ( а.с.45). Замовленням було обумовлено, що скло, лиштва, пороги та фурнітура мають бути надані замовником. Також замовленням був обумовлений строк виготовлення товарів- 40 робочих днів. Після оформлення замовлення, позивачем в той же день було здійснено часткову оплату в розмірі 7500 гривень, про що зазначено в замовленні та підтверджується товарним чеком від 06.10.2014 року ( а.с.47). Як зазначила в судовому засіданні відповідачка, у зв»язку з тим, що відповідно до умов замовлення скло та фурнітуру до дверей під скління мала надавати позивачка, останньою були надані креслення, з зазначенням розміру отвору для монтажу скла. Відповідачка суду також пояснила, що незважаючи на те, що скло, лиштва, фурнітура та пороги, які відповідно до замовлення мали бути надані позивачем, але остання їх так і не надала, замовлення було виконано 19 листопада 2014 року, але без елементів, які мала надати позивачка, та таке виконання було прийнято позивачем, про що свідчить акт приймання- передачі від 19.11.2014 року ( а.с.108). Отже, з наданих суду матеріалів вбачається, що виконання замовлення було здійснено 19.11.2014 року, тобто в строк, який вказано в замовленні. У вказаному акті зазначено, що замовник перевірив якість виробів, претензій до зовнішнього вигляду та технічного стану виробів не має. Крім того, відповідачка суду пояснила, що позивачка не оплатила доставку та протягом тривалого часу не забирала виготовлену продукцію, тому вона прийняла рішення самостійно доставити товари позивачу та така доставка була виконана 08.12.2014 року. 08.12.2014 року між позивачкою та відповідачкою було підписано акт приймання-передачі, з якого вбачається, що позивачкою було перевірено якість виробів і претензій до виконавця вона немає ( а.с.48). У судовому засіданні позивачка не заперечувала, що підписала акт прийняття - передачі та не мала претензій щодо виготовленої продукції, але в процесі монтажу дверей виявилось, що існують істотні недоліки замовленої роботи. Чотири двері були виконані з порушенням їх геометрії, розміри виробів не співпадали з розмірами які були зафіксовані на ескізі та підтверджені її підписом, що спричинило неможливість встановлення скла. Всі короби виконані з конструктивними порушеннями, що спричинило неможливість подальшого монтажу, а саме : врізання замків, ручок та навісів. Крім того, на всіх дверних полотнах існують плями неприродного походження, шпарини на стиках шпону, а також відлущення шпону. Посилання позивачки на те, що замовлення було виконано з порушенням строку його виготовлення, а саме 8.12.2014 року, не заслуговує на увагу, оскільки в замовленні від 06.10.2014 року передбачено строк виготовлення виробів, а не строк їх доставки. З вищевказаного замовлення також вбачається, що доставка і монтаж виконуються замовником або замовляються та розраховуються окремо, після приймання й сплати виробів. В замовленні відсутні будь-які умови щодо порядку, строків та інших, істотних умов надання послуг з доставки та монтажу товарів. Зі змісту укладеного договору та наданих суду документів вбачається, що позивачка не замовляла та не оплачувала відповідачу ані доставку, ані монтаж дверної продукції, а лише була проінформована про вартість таких послуг, якщо вони будуть замовлені у відповідача. Вищевикладене свідчить про повне виконання з боку відповідача всіх обов»язків, прийнятих та оплачених позивачем відповідно до договору, укладеного 06.10.2014 року. Щодо неможливості використання товару за цільовим призначенням, про що зазначає позивачка, то така неможливість ніяким чином не пов»язана з діями відповідача. В судовому засіданні встановлено, що товар, замовлений у відповідача не може бути використаний за цільовим призначенням без додаткових дій, пов»язаних із монтажем дверної продукції. У судовому засіданні встановлено, що монтаж дверної продукції виконувала інша, ніж відповідач, особа, яка не виконала його в повному обсязі та належним чином, що робить неможливим використання товару за його цільовим призначенням. Однак, це ніяким чином не пов»язано з діями відповідача. Враховуючи наведене, а також те, що відповідач належним чином виконав обов»язок з виготовлення дверної продукції, суд вважає, що підстав для розірвання договору немає, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Не підлягають задоволенню і вимоги позивачки про стягнення з відповідача 37743 грн., оскільки вони є необгрунтованими та безпідставними. На підставі викладеного, ст.ст. 203, 215, 509, 526, 530, 610-612, 651, 563 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 11, 15, 58, 59, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

Outcome: dismissed