overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вищевказаним позовом, посилалась на те, що на підставі договору дарування від 10.11.2005 р. укладеного між [PERSON] та нею і посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON], а також рішення Київського районного суду м. Донецька від 05.05.2006 р. їй належить 56/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Право власності на 56/100 частин домоволодіння зареєстровано в КП БТІ м. Донецька, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.06.2006 р. реєстраційний номер 10571587. Крім неї, співвласником 44/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] - є [PERSON]. За час володіння фактично склався порядок користування ідеальними частками в домоволодінні [ADDRESS] [PERSON] і вона мають власні сім'ї, та відповідно бажають окремо проживати у відокремленому житловому приміщенні зі своєю родиною, тому для зручності користування приміщеннями спірного будинку між нею та відповідачем необхідно провести поділ в натурі домоволодіння відповідно до належних нам часток. Домовленості про поділ житлового будинку та порядку користування ділянкою між сторонами не досягнуто, а тому позивачка вимушена звернутись до суду та просить поділити домоволодіння між власниками в натурі та визначити порядок користування земельною ділянкою. У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, пояснили, що позивачка бажає зареєструвати право власності на земельну ділянку, а тому, що відповідач на це згоди не надає, не має змоги це зробити, позов просили задовольнити. У судовому засіданні відповідач, представник відповідача позов не визнали, пояснили, що ніякого спору між сторонами немає, а тому у задоволенні позову просили відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову належить відмовити з наступних підстав. В суді встановлено, що на підставі договору дарування від 10.11.05р. (а.с. 9) та рішення Київського районного суду м. Донецька від 05.05.06р. (а.с. 10-11) [PERSON] на праві власності належить 56/100 частин домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], а відповідачу на підставі договору дарування від 13.12.1987р. (а.с. 42) на праві власності належить 44/100 частин вищевказаного домоволодіння, і згідно пояснень представників позивачки, встановлено, що рішення суду потрібно [PERSON] на вимогу Київської районної ради у м.Донецьку для отримання державного акту на земельну ділянку. Згідно ч. 4 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди, і такі питання про захист прав відповідно до ст. 15 ЦК України до суду не відносяться. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вищевказаним позовом посилаючись на те, що [INFO] помер - [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння [ADDRESS]. У встановлений законом строк вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії оскільки не підтверджується факт належності [PERSON] спадкового майна, а саме: житловий будинок, що унеможливлює належне оформлення спадкових прав позивачки через державну нотаріальну контору. За цих обставин позивачка просить визнати на нею право власності на вищезазначене домоволодіння. Позивачка, відповідач в судове засідання не з'явились, але надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, заперечення проти позову до суду не надходили. Дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть сері [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Степової сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Так, згідно заповіту від 03 грудня 2002 року, посвідченого секретарем виконкому Степової сільської ради Дніпропетровського районного Дніпропетровської області за реєстраційним номером №273, [PERSON], заповідав все його майно, де б воно не було та з чого б не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право - [PERSON]. На момент смерті [PERSON] був власником домоволодіння [ADDRESS], а також земельної ділянки за тією ж адресою (Державний акт на право приватної власності на землю серії). Довідкою Степової сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області №194 від 26.02.2014 року повідомляється про те, що згідно записів по господарських книг (книга №9 за 1977-1979 рр.) за особистим рахунком [NUMBER], в яке входило житловий будинок і господарські будівлі за адресою [ADDRESS], головою господарства значився [PERSON], який був зареєстрований і проживав в ньому по день смерті. Позивачка у встановлений шестимісячний строк прийняла спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відповідає вимогам ст.ст.1268-1270 ЦК України. Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Постановою держаного нотаріуса Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори №3503/02-31 від 09 листопада 2013 року позивачі було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Дана обставина унеможливлює оформлення їх спадкових прав через державну нотаріальну контору. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'являти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності Оскільки в судовому засіданні встановлено факт наявності спадкових прав позивачки на вищезазначену земельну ділянку та неможливості їх оформлення у встановленому законом порядку, а її вимоги не суперечать чинному законодавству та не порушують прав третіх осіб, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON]. Після смерті відкрилась спадщина на належну йому земельну ділянку площею 0,0622 га., яка розташована на території садового товариства «Дніпро-2» Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області та згідно листа ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у відділенні Гірниче Криворізької філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відкритий 05.09.2005 року депозит на суму 25302,56 грн. та 28.11.2005 року депозит на суму 11343,83 грн. Вважає себе спадкоємцем вищевказаної земельної ділянки та депозитів і просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справу у його відсутність. Представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надала до суду заперечення проти новому та в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову частково. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що позивачка є спадкоємцем після смерті [PERSON], який помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 02 листопада 2006 року, видане Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області). На момент смерті [PERSON] був власником земельної ділянки [NUMBER] площею 0,0622 га., яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, садове товариство «Дніпро-2», призначену для ведення садівництва, що підтверджується держаним актом на право приватної власності на землю серія ІІ-ДП №074688 виданий на підставі рішення виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради №90/216 від 18 листопада 1998 року) та два банківських депозитних вкладу згідно із договору №SAMDN01000003735202, рахунок [NUMBER] на суму 25302,56 грн., який відкрито на ім'я [PERSON], який помер [INFO] в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», договору №SAMDN25000004713110, рахунок [NUMBER] на суму 11343,83 грн., який відкрито на ім'я [PERSON], який помер [INFO] в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Оскільки судом встановлено факт наявності спадкових прав позивачки на вищезазначене майно та неможливості їх оформлення у встановленому законом порядку, суд приходить до висновку, що її позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем мають двох малолітніх дітей, Єгора, [INFO] та Софію, [INFO], які знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, а тому просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1000 грн. на кожну дитину. Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що сторони мають двох малолітніх дітей, Єгора, [INFO] та Софію, [INFO], які знаходяться на утриманні матері. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У всіх інших випадках визначення розміру аліментів провадиться у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини (ст. 183 СК України). Позивачкою не доведено згідно зі ст.60 ЦПК України нерегулярність та мінливість доходу відповідача, будь-які докази даної обставини в матеріалах справи відсутні, а тому суд визначає аліменти у частині від заробітку відповідача. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів та те, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини, за винятком випадків передбачених статтею 184 СК України. За таких обставин, суд визначає аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та Кирила, [INFO]. Відповідач з ними не проживає і добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, а тому просила стягнути з нього аліменти на утримання дітей у розмірі 1000 грн. з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину окремо. Сторони у судове засідання не зявились, але надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що сторони мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та Кирила, [INFO], які знаходиться на утриманні матері. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання синів не надає. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи факт визнання відповідачем позову про стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі, суд, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову та стягнення на користь позивачки аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину. Відповідно до вимог ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач з ними не проживає і добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому просила стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 грн. щомісячно і до повноліття дитини. Позивачка у судове засідання не зявилась, однак надала заяву про розгляд справи у її відсутність та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні матері. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У всіх інших випадках визначення розміру аліментів провадиться у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини (ст.183 СК України). Позивачем не доведено згідно зі ст.60 ЦПК України нерегулярність та мінливість доходу відповідача, будь-які докази даної обставини в матеріалах справи відсутні, а тому суд визначає аліменти у частині від заробітку відповідача. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів та те, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини, за винятком випадків передбачених статтею 184 СК України. За таких обставин, суд визначає аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач з ними не проживає і добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому просила стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частки усіх видів доходу щомісячно. Позивачка у судове засідання не зявилася, але надала письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні матері. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її батька або матери. Враховуючи наведені норми матеріального права та відсутність обставин, з якими закон повязує звільнення від обовязку утримувати дитину, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та стягує аліменти на утримання малолітнього у розмірі ? частини з усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідатиме ст.182 СК України. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 487,20 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач з ними не проживає і добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому просила стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі 50 % з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % пожиточного мінімуму для дитини відповідного віку та 300 грн. додаткових витрат щомісячно. Сторони у судове засідання не з'явились, але надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач просив стягнути аліменти з нього у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. та 200 грн. на додаткові витрати, у зв'язку з тим, що не має постійної роботи, а на останню роботу він прийнятий лише 26.08.2015 року та має заробіток у сумі 1 705 грн. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5), який знаходиться на утриманні матері. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи факт визнання відповідачем позову про стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі, суд, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову та стягнення на користь позивачки аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. та 200 грн. на додаткові витрати щомісячно. Відповідно до вимог ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач з ними не проживає і добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому просила стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі ? частки усіх видів доходу щомісячно. Позивачка у судове засідання не зявилася, але надала письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні матері. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її батька або матери. Враховуючи наведені норми матеріального права та відсутність обставин, з якими закон повязує звільнення від обовязку утримувати дитину, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та стягує аліменти на утримання малолітнього у розмірі ? частини з усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідатиме ст.182 СК України. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач з ними не проживає і добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому просила стягнути з нього аліменти на утримання сина у розмірі 1500 грн. з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Позивачка у судове засідання не з'явилась, однак надала заяву про розгляд справи у її відсутність та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходяться на утриманні матері. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У всіх інших випадках визначення розміру аліментів провадиться у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини (ст.183 СК України). Позивачем не доведено згідно зі ст.60 ЦПК України нерегулярність та мінливість доходу відповідача, будь-які докази даної обставини в матеріалах справи відсутні, а тому суд визначає аліменти у частині від заробітку відповідача. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та те, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини, за винятком випадків передбачених статтею 184 СК України. За таких обставин, суд визначає аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial