Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що 06.11.1999 вони з відповідачем зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Дубіївської сільської ради Черкаського району Черкаської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 19. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю. Причиною розпаду сім`ї є те, що кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, відповідач має пристрасть до алкогольгих напоїв, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, вони припинили вести спільне господарство і проживають окремо. Примирення з відповідачем неможливе, спір про поділ спільного майна та місце прожтивання дитини відсутній. Оскільки сім`я розпалася остаточно, просить суд шлюб розірвати та стягнути з відповідача понесені нею витрати. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати. Судові витрати просила не стягувати в зв`язку з вирішенням цього питання в добровільному порядку. В судовому засіданні відповідач не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд вважає, що позов підлягає до задоволенняз наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 06.11.1999 зареєстрували шлюб у у виконавчому комітеті Дубіївської сільської ради Черкаського району Черкаської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 19, про що свідчить свідоцтво про шлюб сері [NUMBER] від 06.11.1999. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Від спільного шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Батьками записані сторони по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.02.2010. У ході розгляду справи судом з`ясовано, що шлюбні відносини між сторонами припинені у зв`язку із непорозумінням, а також внаслідок різних поглядів на життя, спільне господарство не ведеться, збереження сім`ї не можливе. Майнового спорута спору про місце проживання дитини між сторонами немає. Згідно з ст. ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, тому, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Оскільки судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин подружжя є непорозуміння, а також різні погляди на життя, та, враховуючи, що примирення між сторонами є неможливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу і відповідач не заперечеє, що свідчить про втрату почуття любові та поваги сторонами одне до одного, фактичний розпаду сім`ї і неможливість подальшого збереження шлюбу. За таких осбтави, суд вважає позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтованими. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Беручи до уваги, що не ставиться питання про зміну прізвища після розірвання шлюбу, позивачці залишається шлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін у справі, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, задовольнивши позовні вимоги. Пиатння щодо судових витарт вирішене сторонами у добровільному порядку.

Outcome: approved