Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона, будучи приватним підприємцем, 1 грудня 2013 року уклала з відповідачем безстроковий трудовий договір, за яким відповідач повинен був виконувати продаж, приймання та ведення кількісного обліку автозапчастин та комплектуючих. Даний трудовий договір було зареєстровано у Білоцерківській державній службі зайнятості. У кінці березня 2014 року відповідач, будучи жителем АР Крим, поїхав провідати родичів і на роботу не повернувся, обов»язки по трудовому договору не виконує. Позивачка просила суд розірвати трудовий договір з [PERSON], укладений 01.12.2013 р., на підставі п.1 ст.36 КЗпП України . В судове засідання позивачка не з»явилася, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з»явився. про день і час розгляду справи був належним чином повідомлений. На підставі ст..224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи. суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що приватний підприємець [PERSON] 01 грудня 2013 року уклала безстроковий трудовий договір з [PERSON], який за цим договором був зобов»язаний виконувати продаж, приймання та ведення кількісного обліку автозапчастин та комплектуючих. За умовами вищевказаного трудового договору позивачка повинна була оплачувати працю працівника у розмірі 1 300 гривень на місяць. Вказаний трудовий договір був зареєстрований у Білоцерківському міськрайонному центрі зайнятості . У кінці березня 2014 року відповідач, будучи жителем АР Крим, поїхав провідати родичів і на роботу не повернувся, обов»язки по трудовому договору не виконує. Тобто, з 1 квітня 2014 року відповідач у позивачки не працює , але по даний час рахується як працюючий по укладеному і зареєстрованому трудовому договору від 01.12.2013 р. . Позивачка неодноразово просила відповідача приїхати у Білу Церкву і розірвати трудовий договір добровільно, але відповідач жодним чином на це не відреагував. Згідно з наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 260 від 08 червня 2001 року «Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою» та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27 червня 2001 року за № 554/5745, Державний центр зайнятості є органом, на який покладено функції реєстрації (зняття з реєстрації) трудових договорів, які укладаються із фізичними особами-підприємцями та найманими працівниками, а також підтвердження записів, внесених фізичними особами-роботодавцями до трудових книжок працівників. Зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин: фізичною особою -роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї зі сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору. Таким чином, суд прийшов до висновку про необхідність припинення трудового договору, укладеного 01.12.2013 р. між приватним підприємцем [PERSON] та [PERSON] , на підставі п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved