Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що 22.11.2012 року її рідний брат [PERSON], склав заповіт, яким все своє майно заповідав позивачці. [INFO] [PERSON] помер. Для документального оформлення у нотаріуса земельної ділянки площею 4.48 га надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Малопавлівської сільської ради Охтирського району, яка належала померлому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії 11 - СМ № 038243 виданого 28.03.2002 року, потрібен оригінал державного акта на право приватної власності на землю, який був братом при житті втрачений. 04.04.2014 року нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії згідно якої позивачці було відмовлено у посвідчені свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку, так як відсутній оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно. Тому позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи у їх відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи у їх відсутності. Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з копії державного акту (а.с. 6), на підставі розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації № 99 від 22 березня 2002 року, на ім`я [PERSON] було виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ІІ-СМ № 038243, який було зареєстровано 28.03.2002 року за № 1144, за яким [PERSON] була надана земельна ділянка площею 4,48 га (4,03 га ріллі, 0,45 га кормових угідь), що знаходиться на території Малопавлівської сільської ради Охтирського району Сумської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку було втрачено. Як вбачається з заповіту, [PERSON] все своє майно заповідав позивачці [PERSON] (а.с. 7), який зареєстровано у Спадковому реєстрі 22.11.2012 року за № 53769872 (а.с. 8). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 9). Згідно копії спадкової справи, оглянутої в судовому засіданні після смерті [PERSON], позивач вчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Інші особи, окрім позивачки з заявами про прийняття спадщини не звертались. Позивач отримала свідоцтво про права на спадщину за заповітом (а.с. 10) на частину спадкового майна. У видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку нотаріусом було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналу Державного акта на право власності на земельну ділянку. (а.с. 15). Позивач не в змозі отримати дублікат втраченого державного акту, що, в свою чергу, позбавляє її можливості зареєструвати своє право власності на належну їй земельну ділянку в реєстраційній службі та вчинити будь-які правочини щодо неї. Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця) , до інших осіб ( спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України та ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. З врахуванням цього, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вважає можливим визнати за позивачкою право власності на земельну ділянку в порядку спадкування. На підставі викладеного та

Outcome: approved