Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що з 2014 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах (цивільному шлюбі) з [PERSON] Від їх стосунків в них народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Під час перебування в цивільному шлюбі, але що до народження дитини позивачка відчула погіршення стосунків, що відобразилося на сварках і втраті взаємоповаги одне до одного. Після народження дитини непорозуміння з відповідачем загострилось, колишні почуття любові та взаємоповаги змінилися на почуття взаємної неприязні та байдужості. З 2017 року кожен з них жив окремим життям і своїми інтересами. Оскільки, після народження дитини [PERSON] через потребу постійного догляду за дитиною, була позбавлена можливості працевлаштуватися, то кожного разу при виникненні потреби купувати продукти харчування, одягу, речей гігієни та догляду для себе та дитини, була змушена інколи по кілька разів звертатися до відповідача з проханням надати їй кошти. З часу роздільного проживання з відповідачем їх дитина перебуває на утриманні [PERSON] за рахунок коштів, які дають їй батьки. У цей же час відповідач ігнорує виконання своїх обов`язків щодо утримання, виховання, розвитку, піклування про здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток їх дитини. У зв`язку з вищевикладеним [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON] , у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка та її представник, який діє на підставі Договору про надання правової допомоги від 15.11.2019 р., адвокат Луценко С.М., не з`явились, але до суду надійшла заява з проханням провести слухання справи без їх участі. На позовних вимогах наполягають і просять задовольнити у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечують. В судове засідання відповідач не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить конверт з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою «адресат відсутній» і офіційне оголошення на електронному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06 липня 2015 року підтверджується той факт, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] і [PERSON] (а/с 4). За даними відділу реєстрації місця проживання Степногірської селищної ради Василівського р-ну Запорізької обл. гр. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . і має слідуючий склад сім`ї: мати - [PERSON] , [INFO] ; брат - [PERSON] , [INFO] ; син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Довідкою про реєстрацію місця проживання вихід. № 2005/06 від 18.11.2019 р., виданою виконавчим комітетом Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області (а/с 6). Згідно Довідки вихід. № 2006/06 від 18.11.2019 р., виданої виконавчим комітетом Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області, за даними Степногірської селищної ради Василівського р-ну Запорізької обл. гр. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та на її утриманні знаходиться син [PERSON] (а/с 5). Даним фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст. 86, 180-183, 191 СК України. Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Відповідно до ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України № 789 -Х11 від 27 лютого 1991 року), батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного та соціального розвитку дитини. Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються частці від доходу її матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі. Ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та може бути присуджений судом в разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Декларацією прав дитини від 1959 року закріплено принцип № 4, зі змісту якого дитині має належати право на здорове зростання та розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги та медичне обслуговування. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення у межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відтак, обов`язок утримувати дитину - це моральне та найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення ними повноліття. Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Нормами ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України). При цьому, підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183,184 СК України. Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд виходить з того, що сторони мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини та зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а також враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, відносно стану здоров`я та матеріального становища дитини, платника аліментів, інших обставин, що мають значення для справи. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, та приходить до висновку, що з урахуванням матеріального становища позивача, який є неповнолітнім, проживає з бабусею, яка не в змозі забезпечити його всім необхідним, оскільки несе інші витрати пов`язані з його фізичним, духовним і моральним розвитком, відповідачі перебувають в працездатному віці, договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти, у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, інформації щодо стягнень по інших аліментних зобов`язаннях відповідача, сторонами до суду не надавалося, суд вважає, що з останніх слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі по 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), з кожного, щомісячно, до повноліття дитини, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 179 СК України визначає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь в розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до ЦК України. За таких обставин заявлені позивачкою вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки, позов задоволено, позивачку звільнено від сплати судового збору при пред`явленні позову про стягнення аліментів до суду, то з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 840,80 гривень. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved