Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом і просить визнати суд виселити [PERSON] з житлового будинку №22 ( 1/2 частина) по вул. Б. Хмельницького, с. Мирне, Біляївського району Одеської області, без надання іншого жилого приміщення, та стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати. Свої вимоги мотивує тим що, їй на праві спільної часткової власності ? частина належить житловий будинок під №22, по вул. Б. Хмельницького, с. Мирне, Біляївського району, Одеської області. У даному житловому будинку також прописан і проживав [PERSON] однак поведінка відповідача робить неможливим для позивачки проживання в одному будинку, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання позивачка не зявилася, але на адресу суду надіслала заяву в якій на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, та просила слухати справу без її участі, також не заперечували проти заочного винесення рішення. Відповідач до судового засідання не зявився, хоча був повідомлений про день слухання справи належним чином, про причини неявки суд не повідомив, а тому за згодою позивачки суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] на праві спільної часткової власності ? частина належить житловий будинок під №22, по вул. Б. Хмельницького, с. Мирне, Біляївського району, Одеської області, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9673060 від 26.01.2006 року. Відповідно до довідки №940 від 02.08.2016 року виданої виконкомом Мирненської сільської ради Біляївського району Одеської області, в вказаному житловому будинку також прописані та проживають: син [PERSON], донька [PERSON], син доньки [PERSON], батько [PERSON] Також без реєстрації проживає чоловік позивачки [PERSON] [PERSON] перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] проживав у м. Рені, а у квітні 2016 року повернувся до с. Мирне і став жити в будинку [PERSON] з її дозволу. Через деякий час [PERSON] став вести себе агресивно, вчиняв сварки, став ображати та бити домочадців. Згідно листів від Біляївського ВП ГУНП в Одеській області № 43/7194 від 29.07.2016р., №43/8362 від 02.09.2016 р., №43/8363 від 02.09.2016р., №43/4348 від 31.08.2016р.,№43/7168 від 29.07.2016 р., та доданих заяв [PERSON], [PERSON], та [PERSON] які неодноразово заверталися до Біляївського ВП ГУНП на протиправну поведінку [PERSON] За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст.317, ч.1 ст.319, ч.1 ст.321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші незаборонені законом угоди. Водночас відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст.109 ЖК УРСР виселення із займаного житлового приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Згідно ст.116 ЖК УРСР якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення Виходячи з вищенаведеного, а також принципів розумності та справедливості, та враховуючи, що позивачка є власником житлового будинку, що розташований за адресою: №22 ( 1/2 частина) по вул. Б. Хмельницького, с. Мирне, Біляївського району Одеської області однак поведінка відповідача робить неможливим для позивачки проживання в одному будинку, створює позивачці перешкоди реалізовувати своє право власності, а тому її порушене право підлягає захисту, шляхом виселення відповідача зі спірного будинку без надання іншого житла. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідачки підлягають стягненню на користь позивачки судові витрати, повязані зі сплатою судового збору у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved