Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду і свої вимоги мотивує тим, що 24.09.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, під час спільного проживання вони не приходили з відповідачем до єдиної думки у вирішенні більшості сімейних питань, внаслідок чого вони припинили між собою шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство і сім'я з того часу фактично розпалась, тому просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ромни реєстраційної служби Роменського міськрайонного управління юстиції у Сумської області 24.09.2011 року, актовий запис № 287. Дитина - [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю та знаходилась на її утриманні. Відповідач висловлював погрози, що забере дитину до себе, тому позивачка просить суд визначити місце проживання дитини з нею. Позивачка вважає, що дитині краще буде проживати з нею та для цього в неї є всі необхідні умови, вона може забезпечити умови для всебічного розвитку дитини, а відповідач навпаки не може дати доньці належних умов проживання та виховання, оскільки він не має постійного заробітку, схильний до вживання спиртних напоїв. Крім того, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просить суд стягнути з нього аліменти на утримання дитини в примусовому порядку, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття дитини, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але до суду надала заяву, про те, що наполягає на своїх позовних вимогах та просить справу розглядати в її відсутність. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач заперечень проти позову до суду не направив, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини своєї неявки до суду не надав, а тому зі згоди позивача, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Судом встановлено, що 24.09.2011 року між позивачкою і відповідачем був зареєстрований шлюб. Шлюб у сторін перший. Відповідно до ст. 180, 181, 182, 183, 184 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом, але не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач відповідно до свідоцтва про народження, є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 5), а оскільки він добровільно допомоги на утримання дитини не надає, тому вимоги позивачки підлягають задоволенню і з заявленим розміром стягнення аліментів суд погоджується. Згідно зі ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Дослідивши усі матеріали, суд, вважає, що необхідно визначити місце проживання [PERSON], [INFO] з матір'ю [PERSON] з урахуванням вищезазначеного та вимоги закону та принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, в якій вказано, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що ця сім'я повністю розпалась і зберегти її неможливо, оскільки подружися однією сім'єю не проживають, наполягають на розірванні шлюбу і відновлювати подружнє життя не бажають. На підставі викладеного,

Outcome: approved