Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 08 листопада 2013 року вона уклала шлюб з відповідачем, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області був зроблений відповідний актовий запис за № 176. Від шлюбу вони з відповідачем мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Позивачка посилається на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки із ведення спільного господарства та виховання дитини. Відповідач постійно її ображає, влаштовує скандали, в тому числі в присутності сторонніх людей, пред'являє необґрунтовані претензії, ніде не працює, зловживає алкоголем, погрожує та б'є її, що зробило їхнє спільне життя нестерпним та принижувало її честь та гідність. Від постійних суперечок позивачка постійно перебуває в стані стресу. Вказані причини призвели до втрати всіх фізичних та духовних зв'язків між ними, сімейно-шлюбні стосунки та ведення спільного господарства між ними припинено з лютого 2016 року, живемо окремо. Позивачка в судове засідання 21 жовтня 2016 року не з'явилась. Згідно письмової заяви прохала суд розглядати справу у її відсутність. Позов підтримала та прохала суд розірвати шлюб між нею та відповідачем (а.с. 28). Відповідач [PERSON], в судове засідання 21 жовтня 2016 року не з'явився, згідно поданої заяви просив розглянути справу за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу (а.с. 29). У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08 листопада 2013 року, що зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №176 (а.с. 9), в період якого у них народилась дитина: син [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Спільне життя подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки із ведення спільного господарства та виховання дитини. Сімейно-шлюбні стосунки між подружжям припинені з лютого 2016 року. Спір про поділ майна, стягнення аліментів та місце проживання дитини на день розгляду справи судом відсутній. Примиритися сторони не бажають, про що свідчить та обставина, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з березня 2016 року та до цього часу не поновили їх, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу (а.с. 29). Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). За таких підстав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивачки, так і відповідача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112 СК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Обов'язок суду вирішити питання про розподіл судових витрат передбачений ст.ст. 214, 215 ЦПК України. Таким чином, у зв'язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., сплачений ним під час звернення з позовом до суду (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved