Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 31 березня 2015 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, у звязку з відсутністю взаєморозуміння, втрати почуття любові та взаємоповаги. Шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити, пояснила, що примирення між нею та відповідачем не можливе, так як він не цікавиться життям сімї, не забезпечує їх. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судові засідання, призначені на 11.07.2017 року та на 27.07.2017 року не зявився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України; заперечень проти позову не надав, клопотань про перенесення розгляду справи не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, представника позивача, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до положень ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 31 березня 2015 року [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Токмацькому району реєстраційної служби Токмацького міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 22, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС № 154268 від 31 березня 2015 року. Сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 285883 від 20 червня 2015 року, актовий запис № 137. Відповідно до довідки ПП «Токмак Центр» від 06.06.2017 року [PERSON] зареєстрована в жилому будинку № 41 кв. 34 по вул. Шевченко в м. Токмак, де також зареєстровані: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. На теперішній час, позивачка мешкає за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Огородня, 240 разом з сином [PERSON], [INFO] та донькою [PERSON]. Відносини між подружжям не склалися за відсутністю взаєморозуміння між ними. Можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення одного з подружжя є проявом принципу свободи шлюбу та рівності подружжя, закріпленого ст. 51 Конституції України. Так як укладення шлюбу здійснюється вільно та добровільно, то ніхто не може бути примушений до збереження подружніх відносин, якщо їх основа втрачена. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, шлюб існує формально. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи позицію позивачки, суд вважає необхідним прізвище позивачці залишити теперішнє «Маматчанова». Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сума сплаченого судового збору. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved