Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, а саме просить суд: розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 11.01.2012 року відділом ДРАЦС Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №02; стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року; стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання позивачки у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною - [PERSON], [INFO], трьох років, тобто до [INFO] року; стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати в сумі 243,60 грн. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в матеріалах справи є її заява, відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутність, свої позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. В разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та всі надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.01.2012 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом ДРАЦС Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №02, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. В позовній заяві позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя. Родина фактично розпалася і зберегти її неможливо, оскільки сторони тривалий час не підтримують шлюбних стосунків. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимога [PERSON] про розірвання шлюбу - є обґрунтованою, доведеною і підлягає задоволенню. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]). Позивачка знаходиться у соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, згідно довідки №25 від 22.01.2014 року, наданої відділом освіти, молоді та спорту Білгород-Дністровської районної державної адміністрації. Позивачка зазначає, що останні місяці позивач не надає допомоги на її та дитини утримання. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі. Позивачка зазначає, що відповідач офіційно не працевлаштований, та просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2, ч.4 ч.6 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 192 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки стосовно стягнення з відповідача на її користь аліментів на її утримання та утримання дитини, та вважає за необхідне їх задовольнити. На підставі положень ст..88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати - судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved