Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

Позивачка звернулася до Печерського районного суду міста Києва та просила розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на таке: 23 грудня 2009 року вона та відповідач зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO], яка проживає з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося з причин відсутності взаєморозумінь між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Відповідач влаштовує постійні скандали, у тому числі у присутності сторонніх людей і в громадських місцях, що ображає її честь і гідність. Відповідач постійно пред,являє їй необґрунтовані претензії, що робить спільне життя нестерпним, тому. що відповідач постійно ганьбить, ображає її і принижує . У спілкуванні з нею та донькою проявляє агресію із застосуванням фізичної сили та морального тиску. Відповідач не бере участі матеріально в житті сім,ї, не працює та не бажає влаштовуватись на роботу і весь тягар забезпечення сім,ї лежить на ній. Збереження сім,ї є неможливим та суперечить їх інтересам. Спільне господарство не ведеться з червня 2014 року, тоді й припинені фактичні шлюбні відносини. Позивачка просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач до судового засідання не з,явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки до судового засідання суд не повідомив. Суд вважає його неявку без поважних причин. Суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню. 23 грудня 2009 року між позивачкою та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис номер 1060. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] народження [INFO]. Як вбачається з матеріалів справи, фактичні шлюбні відносини між сторонами були припинені в червні 2014 року з причин відсутності взаєморозуміння, сварок з будь-яких причин, приниження честі і гідності позивачки з боку відповідача. У відповідності до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні припини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей. З урахуванням всіх обставин у справі, причини припинення шлюбних відносин, небажання жодної зі сторін миритися, що підтверджується відсутністю про це заяви відповідача, а також позовних вимог позивачки, що сварки між подружжям негативно впливають на інтереси дитини, суд прийшов до висновку, що примирення подружжя є неможливим і шлюб підлягає розірванню. Як встановлено у судовому засіданні, на час розгляду справи у суді між подружжям відсутній спір щодо місця проживання дитини та розподілу спільного майна подружжя. Дитина сторін залишається проживати з позивачкою, з якою вона мешкає після припинення шлюбних відносин між сторонами з червня 2014 року. Судові витрати віднести на позивача. На підставі ст.ст.110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved