Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що 01.12.2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] та проживали з ним разом у її власному будинку по [ADDRESS] . Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON] , прізвище дружини - [PERSON] . Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . В процесі спільного проживання між ними почали виникати сварки в зв`язку з несумісними поглядами на сімейне життя, внаслідок чого відповідач переїхав у м.Львів, де працює та проживає в найманій квартирі, адреса проживання та місце роботи якого їй невідоме. На даний час сторони проживають окремо. Рішенням Звенигородського районного суду від 07.09.2018 року шлюб між ними розірвано. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальну допомогу надає нерівномірно і тільки за проханням, малолітня дитина в даний час проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні. В даний час вона не працює, перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до 3-х річного віку, тому не взмозі утримувати дитину самостійно. Про наявність стягнень за виконавчими документами з відповідача їй нічого невідомо. Позивачка [PERSON] з урахуванням позовних вимог просить стягувати з [PERSON] на її користь на утримання дитини [PERSON] аліменти щомісячно в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини та стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Ухвалою суду від 21.10.2019 року провадження по вищезазначеній справі відкрито та ухвалено справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до інформації Стебнівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області про реєстрацію місця проживання, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , тож копія позову з додатками на ім`я відповідача надсилались за вказаною адресою, що підтверджується поштовим відправленням суду. Крім того, відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті Звенигородського районного суду Черкаської області. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 01 грудня 2015 року у відділі ДРАЦС Ватутінського МУЮ у Черкаській області. Заочним рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 07.09.2018 року шлюб між сторонами розірвано /а.с.4/. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, а саме: [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження якого, відповідач записаний як батько (а.с. 5). Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Стебнівської сільської ради Черкаської області № 874 від 03.10.2019 року, син [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні (а.с. 7). Між тим, [PERSON] зазначає про те, що дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, батько дитини [PERSON] матеріальну допомогу на утримання дитини надає нерівномірно і тільки за проханням, ухиляється від її належного утримання, а вона на теперішній час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, знаходиться на обліку в Звенигородському РУСЗН та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини (а.с.8), у зв`язку із чим її доходів не вистачає для забезпечення нормального життєвого рівня дитини. Крім того, про наявність стягнень за виконавчими документами з відповідача їй нічого невідомо. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 цього Кодексу способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. [PERSON] та [PERSON] не домовилися про спосіб виконання обов`язку утримувати дитину, відповідач [PERSON] на даний час проживає окремо від дитини і тому, згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, є підстави присудити кошти на утримання дитини (аліменти) у частці від доходу відповідача, враховуючи вимогу позивача. Оскільки відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання спільної з позивачем дитини та домовленість між ними про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, з урахуванням вимог діючого законодавства, наданих позивачкою письмових доказів, при визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню, суд враховує той факт, що неповнолітня дитина перебуває на утриманні своєї матері [PERSON] , а також те, що відповідачем не представлено суду доказів, які б свідчили про існування в платника аліментів обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру стягуваних аліментів на утримання дитини, суд приходить до висновку, що в силу ст. 182 СК України з відповідача, який є батьком неповнолітньої дитини слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] щомісячно в розмірі 1/4 частин заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.190 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності зі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць. На підставі 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки понесені нею документально підтверджені судові витрати за надання професійної правничої допомоги у сумі 500 (п`ятсот) гривень за підготовку та складання позовної заяви /а.с.9-10/. На підставі ст.ст. ст.180,181,182,183 СК України та

Outcome: approved