overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, позовні вимоги мотивує тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.02.2016 р. стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 600 грн. щомісячно до повноліття дитини, починаючи стягнення з 01.12.2015 р. та сплачувати їх на користь матері дитини - [PERSON] . На даний час матеріальний стан позивачки змінився, сума стягуваних аліментів є недостатньою для нормального матеріального утримання дитини. Тому позивачка просить змінити розмір аліментів, які стягуються із платника аліментів - [PERSON] на підставі рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.02.2016 р. на користь отримувача аліментів - [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , з розміру 600 грн. щомісячно до повноліття дитини на 1/4 частину усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив чи заперечення проти позову не надав. Судом встановлено, що сторони з 14.02.2009 перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.09.2015 р. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.02.2016 р. стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 600 грн. щомісячно до повноліття дитини, починаючи стягнення з 01.12.2015 р. та сплачувати їх на користь матері дитини - [PERSON] . Судом встановлено, що в даний час матеріальний стан позивачки змінився, сума стягуваних аліментів є недостатньою для нормального матеріального утримання дитини. Таким чином між сторонами склалися цивільні правовідносини, що регулюються нормами Сімейного кодексу України. Перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов необхідно задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання сина, до досягнення ним повноліття, бо він є його батьком і по закону зобов`язаний матеріально утримувати дитину. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь держави 840,80 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Позовні вимоги уточнила та мотивує їх тим, що з 27.02.2016 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач працездатний, однак матеріальної допомоги на дитину не надає. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.03.2017 р. стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 06.02.2017 року. Тому позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини усіх видів доходів відповідача, щомісячно, починаючи стягнення від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Суд, згідно ст. 224 ЦПК України, та враховуючи думку позивачки, вважає за необхідне заочно розглянути справу у відсутності відповідачки, оскільки зібрано достатньо доказів щодо прав та обовязків сторін. Перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 27.02.2016 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. (а.с.4) Від даного шлюбу мають малолітню сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а.с.5) Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.03.2017 р. стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 06.02.2017 року, що підтверджується копією рішення суду. (а.с.6) Відповідач працездатний, однак матеріальної допомоги на дитину в достатньому обсязі не надає. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином між сторонами склалися цивільні правові відносини, що регулюються нормами Сімейного кодексу України. Перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що на підставі ст. 84 СК України, необхідним стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини усіх видів доходів відповідача щомісячно до досягнення дитиною трьох років. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь держави 640 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. У період шлюбу з відповідачем ними за спільні кошти було придбано квартиру [ADDRESS]. На даний час подружнє життя припинене, у сторін виник спір стосовно поділу вказаного майна. [PERSON] не визнає її права власності на житло, вважає, що якщо договір купівлі-продажу уклав він, то і квартира належить виключно йому. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, на його задоволенні наполягала. Відповідач позов визнав повністю, проти його задоволення не заперечував. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Згідно ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). На підставі ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як встановлено судом, з 01.02.1989 року по 27.01.2014 року сторони перебували у шлюбі (а.с.12,21-22). 14.11.2005 року, у період шлюбу, [PERSON] за договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 3702, придбав квартиру [ADDRESS] (а.с.5-6). За таких обставин суд приходить до висновку, що спірна квартира є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки була придбана ними за спільні кошти під час перебування їх у шлюбі, спільного проживання та ведення сумісного господарства. Враховуючи, що згідно ст. 70 СК України частки у спільному майні подружжя є рівними, суд вважає, що позивачка має право на ? частину спірної квартири, а тому її позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] в селі Кардачино Ємельяновського р-ну, Красноярського краю Російської Федерації, якому на праві особистої власності належали земельні ділянки. Дане майно позивачка мала намір прийняти і звернулася з заявою про прийняття спадщини по закону після смерті батька. При зверненні до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно за законом позивачці було відмовлено через розбіжності в імені та по-батькові спадкодавця. Тому позивачка звернулася до суду та просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на земельні ділянки. В судове засідання позивачка надала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, однак також подала суду заяву про те, що вона не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши та перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько позивачки, [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.11), якому на праві власності належали земельні ділянки площею 0.7800 га, в урочище «Підукіп» та земельну ділянку площею 0.4000 га, урочище «Підтерляк», що стверджується Державними актами про право власності на земельні ділянки серія ЯД № 852793, ЯД № 872030 (а.с.17,18). Згідно довідок Держземагентства у Калуському районі про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 28.11.2013 року за №04-5/923 вартість спадкової земельної ділянки, становить 8 967,57 грн., та від 28.11.2013 року за №04-5/924 вартість спадкової земельної ділянки, становить 4 598, 75 грн. (а.с.19,20). При зверненні позивачки до Калуської районної державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька так як були виявлені розбіжності в пред'явлених документах на оформлення спадщини, а саме, є розбіжності в імені та по-батькові спадкодавця: «[PERSON]», «[PERSON]», по-батькові: «[PERSON]», «[PERSON]». Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [PERSON], довідки № 853 виданої Сівко-Войнилівською сільською радою від 05.12.2014 р., свідоцтва про народження позивачки, свідоцтва про народження [PERSON] ім'я спадкодавця зазначено як «[PERSON]» по-батькові «[PERSON]» (а.с.10,11,12,13), а у свідоцтві про одруження позивачки та у виданих Державних актах на право власності на земельні ділянки (а.с.17,18) ім'я спадкодавця значиться як «[PERSON]», по-батькові «[PERSON]» тому суд дійшов до висновку, що [PERSON] та [PERSON], дійсно є одною й тією ж особою, і правильне ім'я та по-батькові якого є [PERSON]. Таким чином, зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], якому належала 1/3 частина квартири [ADDRESS] загальною площею 61,9 кв.м. Крім того спадкоємець мав грошові вклади в Ощадному банку, філіал № 6344 м. Калуш: рахунок [NUMBER] - 545 грн. 41 коп.; рахунок [NUMBER] - 2373 грн. 40 коп. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, тому позивачка звернулася з заявою про прийняття спадщини за законом. Однак при зверненні до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно за законом позивачці було відмовлено, оскільки право власності на дану квартиру не зареєстроване. Тому позивачка просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно. В судове засідання позивачка надала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просить задовольнити позов. Відповідачі позов визнали, про що подали суду відповідні заяви та просять справу розглянути у їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Як вбачається із фотокопії свідоцтва про одруження спадкодавець [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який було укладено 21.02.1970 року в Моспановському сільському ЗАГС Чугуївського району Харківської області, актовий запис №3 (а.с.10). [INFO] [PERSON], помер що підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с.6), якому на праві спільної сумісної власності належала 1/3 частина квартири [ADDRESS] Івано-Франківської області загальною площею 61,9 кв.м. (а.с.7) Згідно технічного паспорту Івано-Франківського ОБТІ від 08.06.2015 року вартість квартири [ADDRESS] Івано-Франківської області становить 86114 грн. (а.с.13-14). Відповідно до фотокопій Ощадної книжки спадкодавець мав грошові вклади в Ощадному банку України, філіал № 6344 м. Калуш: рахунок [NUMBER] - 545 грн. 41 коп.; рахунок [NUMBER] - 2373 грн. 40 коп. (а.с.8,9). При зверненні позивача до державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно за законом, оскільки право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстроване (а.с.5). Факт належності спадкодавцю 1/3 частини квартири [ADDRESS] Івано-Франківської області, стверджується свідоцтвом про право власності на житло, видане відділом приватизації житла Калуського концерну «Хлорвініл» 05.07.1993 року, яке ніким не змінювалося і не оспорювалося (а.с.7). У відповідності до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, спадщину прийняла про що подала відповідну заяву у нотаріальну контору. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] являються спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], однак вони відмовилися від прийняття спадщини, про що подали відповідні заяви та не мають претензій до прийняття даної спадщини, позивачем по справі [PERSON] Таким чином, зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, на яке спадкодавець 14.01.2008 року склала заповіт, який був посвідчений секретарем виконкому Войнилівської селищної ради Калуського району за реєстровим № 62, і все майно, яке належало їй на праві власності, а саме на однокімнатну квартиру [ADDRESS], заповіла позивачці, яке вона мала намір прийняти і звернулася з заявою про прийняття спадщини по заповіту після смерті матері. При зверненні до нотаріальної контори про видачу свідоцтва на право на спадщину на спадкове майно за Заповітом позивачці було відмовлено через те, що вона пропустила строк прийняття спадщини. Тому позивачка звернулася до суду та просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на однокімнатну квартиру [ADDRESS]. В судове засідання позивачка подала заяву , у відповідності до якої просить справу розглянути у її відсутності , позовні вимоги підтримала. Представник відповідача селищний голова Войнилівської селищної ради Рудий В.С., також подав заяву про слухання справи у його відсутності, позов визнав та не заперечує проти його задоволення. Суд, дослідивши та перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], яка являється матір'ю позивачки [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.11). Спадкодавці на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 19.06.2006 року (а.с.16). Згідно технічного паспорту Івано-Франківського ОБТІ від 26.03.2014 року вартість квартири, що знаходиться по [ADDRESS] становить 20 235 грн. (а.с.19-20). У відповідності до заповіту від 14.01.2008 року спадкодавець все належне їй на праві власності майно заповіла позивачці (а.с.14). При зверненні позивачки до Калуської районної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері через те, що нею було пропущено строк прийняття спадщини (а.с.4). Матеріалами справи встановлено, що після смерті спадкодавця [PERSON] позивачка як спадкоємець за заповітом, належним чином прийняла спадщину, бо фактично проживала разом з нею, вступила у володіння спадковим майном. Інших спадкоємців, які вступили у володіння та управління спадковим майном, крім позивачки, немає. При вивченні документу заповіту (а.с.14) видно, що він ніким не відмінявся і не оспорювався, що і підтверджує довідка Войнилівської селищної ради Калуського району від 15.10.2013 року за №1826 (а.с.10). Позивач по справі фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем, протягом строку встановленого статтею 1270 ЦК України, вона не заявила про відмову від спадщини. Таким чином, зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] є її батьком та вона після закінчення навчання у школі продовжила навчання в Українському державному університеті залізничного транспорту. У звязку з навчанням на денній формі, не має можливості працювати та потребує матеріальної допомоги від батька. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача, до закінчення навчання, тобто до 29.06.2018року. У судове засідання позивачка не зявилася, згідно письмової заяви просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], 29 січня 1996року народження (а.с.8). Згідно довідки № 02-27-706 від 17.06.2015року [PERSON] є студенткою 1 курсу Українського державного університету залізничного транспорту денної форми навчання факультету «Управління процесами перевезень», термін навчання з 01.09.2014року по 29.06.2018року (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно довідки № 215 від 23.06.2015року, виданої ВП Харківським загоном воєнізованої охорони ДП ПЗ, [PERSON] працює та до квітня 2015року включно з нього утримувалися аліменти (а.с.7). Відповідно до ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Оскільки рішення ухвалюється на користь позивачки, яка звільнена від сплати судового збору, він підлягає стягненню з [PERSON] в дохід держави відповідно до вимог статті 88 ч.3 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідачка, яка є її донькою, не виконує свої батьківські обов'язки відносно своєї доньки [PERSON], [INFO], не піклуються про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, перебувала на реабілітації з приводу алкогольної і наркологічної залежності. На даний час дитина проживає разом з позивачкою та її чоловіком [PERSON] Відомості про батька в Свідоцтві про народження дитини вказані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Позивач просить суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], призначити позивача опікуном останньої, оскільки позивач є бабусею дитини, має відповідне бажання і необхідні умови щодо проживання і розвитку онуки, а також, оскільки відповідачка не надає добровільно коштів на утримання дитини, стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідачів щомісяця. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, надали суду пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просили суд задовольнити позов. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не з*явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Згідно з даними поштових повідомлень, судові повістки про виклик до суду відповідача [PERSON], які направлялись за адресою: [ADDRESS] повернуті за закінченням терміну зберігання. Судом вживалися заходи до встановлення місця перебування відповідача та належного її повідомлення про час і місце розгляду справи. Так, в газеті «Запорізька правда» №35 від 31.08.2017 року було надано оголошення про виклик відповідача у судове засідання. За вказаних обставин, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 22.12.2010 року, від якого має неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Оскільки сім'я фактично розпалась, а відповідач працює та має стабільний заробіток, але не бажає надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку, чим ставить її в скрутне становище, просить суд стягнути на її користь аліменти у розмірі ? частини всіх видів доходів відповідача до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка не з'явилася, згідно письмової заяви просить справу розглянути без її участі, уточнила свої позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку [PERSON], але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття дитини. Просить задовольнити свої уточнені вимоги. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення уточнених позовних вимог не заперечує. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 24.07.2009 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Куп'нську реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції у Харківської області. (а.с.6). Згідно довідки № 2808 від 05.11.2014 року, виданої Куп'янською міською радою Харківської області Житлово - комунальним підприємством №1 , [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю - [PERSON], [INFO] (а.с.2). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. У суда не викликає сумнівів, що відповідачем не надається матеріальна допомога на утримання дитини, оскільки ним не надано доказів, яки б спростовували доводи позивачки, викладені у позові. При таких обставинах суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивачки, яка звільнена від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави відповідно до вимог ст. 88 ч.3 ЦПК України . Згідно п.1) ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах платежу за один місяць. Аліменти стягуються, починаючи з дати звернення позивачки до суду, тобто з 27.02.2014 р.

Outcome: approved