Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача в якому поставила питання про визнання за нею права власності на успадковану після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року, земельну частку (пай). Заявлені вимоги в судовому засіданні позивачка мотивувала тим, що відповідно до сертифікату серії ІФ №0055128, що був виданий її матері [PERSON], як члену колективного сільськогосподарського підприємства СГВК ім. Івана Франка (с.Іваниківка Богородчанського району) на підставі розпорядження Богородчанської райдержадміністрації від 15.10.1999 року №184, мати набула право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СГВК ім. Івано-Франка розміром 42,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Вказане речове право входило до складу спадщини, яка відкрилась після смерті матері. Вона являється єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину. Однак, через помилки у правовстановлюючих документах не могла реалізувати своє право на прийняття спадщини шляхом оформлення свідоцтва в нотаріальній конторі, тому зверталась з цього приводу до суду. Рішенням Богородчанського районного суду від 28.05.2009 року було встановлено факт прийняття нею спадщини шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном у порядку, визначеному ст. 549 ЦК України (в редакції кодексу 1963 року). За нею було визнано право власності на успадковане домоволодіння по [ADDRESS]. Однак при зверненні до суду вона забула включити до позовних вимог прохання визнати за нею право власності на земельну частку (пай). В зв'язку з цим не може на даний час реалізувати своє право власності та зареєструвати його у встановленому законом порядку. Представник Іваниківської сільської ради в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, у зв'язку з чим розгляд справи проведено у порядку заочного провадження. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Богородчанського районного суду від 28.05.2009 року підтверджено право позивачки, як єдиного спадкоємця на спадкове майно, яке вона прийняла після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO] року. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються, при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Оскільки згаданим рішенням суду встановлено факт прийняття позивачкою спадщини, то право на спадкування земельної частки (паю), яке входило до спадкової маси, доказування не потребує. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на нерухомість у відповідності до ст.182 ЦК України підлягає державній реєстрації. На підставі викладеного, ст.ст.328, 392, 1274 ЦК України,

Outcome: approved