Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому зазначила, що 28 серпня 1998 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану міської ради м. Запоріжжя, про що в книзі реєстрації актів про одруження 28 серпня 1998 року зроблено запис за номером 772. Від даного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. 24 грудня 2009 року шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 558. Державний орган, що видав свідоцтво про розірвання шлюбу, Шевченківський відділ реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Після розірвання шлюбу 24 грудня 2009 року їх донька [PERSON] залишилась проживати разом з позивачкою. Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 вересня 2010 року відповідач [PERSON] повинен сплачувати на користь [PERSON] аліменти у розмірі 750 гривень, щомісяця, починаючи з 10.08.2010 року і до досягнення [PERSON] повноліття. Починаючи з 10.08.2010 року відповідач [PERSON] проводив часткову сплату нарахованих аліментів. Станом на 01.06.2017 року за період з 10.08.2010 року по 01.06.2017 року заборгованість по аліментам складає 29388,06 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам головного державного виконавця Міністерства юстиції України Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ [PERSON] № 721/1 від 21.09.2017 року. Таким чином загальна сума пені за несвоєчасну сплату аліментів у період з 01.07.2013 по 01.06.2017 року становить - 5426,00 грн., яку позивачка просить стягнути з відповідача. При проведенні судового засідання позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти позовних вимог, та визнав їх. Представник третьої особи - Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головне територіальне управління юстиції у Запорізькій області, в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі та рішення суду залишать на розсуд суду відповідно до закону. Перевіривши матеріали справи, заслухавши сторін, з'ясувавши всі обставини, суд на підставі ст. 174 ЦПК України приймає визнання позову відповідачем, яке не суперечить змісту закону та не порушує права сторін, та ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 28 серпня 1998 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану міської ради м. Запоріжжя, про що в книзі реєстрації актів про одруження 28 серпня 1998 року зроблено запис за номером 772 . Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.7). 24 грудня 2009 року шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 558 (а.с.9). Після розірвання шлюбу 24 грудня 2009 року їх донька [PERSON] залишилась проживати разом з позивачкою. Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 вересня 2010 року відповідач [PERSON] повинен сплачувати на користь [PERSON] аліменти у розмірі 750 гривень, щомісяця, починаючи з 10.08. 2010 року і до досягнення [PERSON] повноліття (а.с.6). Починаючи з 10.08.2010 року відповідач [PERSON] проводив часткову сплату нарахованих аліментів. Станом на 01.06.2017 року за період з 10.08.2010 року по 01.06.2017 року заборгованість по аліментам складає 29388,06 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам головного державного виконавця Міністерства юстиції України Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ [PERSON] № 721/1 від 21.09.2017 року (а.с.8). Таким чином загальна сума пені за несвоєчасну сплату аліментів у період з 01.07.2013 по 01.06.2017 року становить - 5426,00 грн., яку позивачка просить стягнути з відповідача. За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 196 СК України та розяснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 22 Постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Оскільки зобовязання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен зясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобовязань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Дана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-149цс14. Неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Таким чином загальна сума пені за несвоєчасну сплату аліментів у період з 01.07.2013 по 01.06.2017 року становить 5426,00 грн. виходячи із розрахунку: за 2013 рік - 736,00 грн., за 2014 рік - 1634,00 грн., за 2015 рік - 1246,50 грн., за 2016 рік - 1281,00 грн., за 2017 рік - 528,50 грн., який визнається відповідачем. Наведені обставини, а саме визнання позовних вимог, свідчить про те, що відповідачем аліменти своєчасно не сплачуються та виникла заборгованість по сплаті аліментів. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, які стягуються з відповідача за рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.09.2010 року. За змістом ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 640,00 грн., від сплати якого позивач була звільнена при предявленні позову до суду. На підставі викладеного і

Outcome: approved