Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON], який до смерті постійно проживав у [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) і на земельні ділянки: площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та площею 0,35 га для ведення особистого селянського господарства, які були передані у власність спадкодавцю [PERSON] на підставі рішення виконкому Глиновецької сільської ради народних депутатів №3 від 18.09.1993 року. Державні акти на вищевказані земельні ділянки спадкодавцем за життя виготовлені не були. Проведеними замірами спадкових земельних ділянок встановлено, що їх фактична площа становить: 0,25 га земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та 0,35 га земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], та прийняла спадщину у відповідності до положень ст.549 ЦК УРСР, який діяв на час відкриття спадщини, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Крім того, позивачка частково реалізувала свої спадкові права після смерті [PERSON], шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай). Однак, позивачка невзмозі реалізувати в повному обсязі в позасудовому порядку свої спадкові права після смерті чоловіка [PERSON], а саме на вищевказані спадкові земельні ділянки, оскільки спадкодавцем за життя на них не були виготовлені відповідні правовстановлюючі документи, що стало підставою відмови нотаріуса у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом. Вказані документи не можуть бути виготовлені в силу ст.ст. 26, 346 ч.1 п.11 ЦК України у зв`язку зі смертю власника. Враховуючи вищезазначене, позивачка просить суд, визнати за нею, [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS], та на земельну ділянку площею 0,35 га для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS], як на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року. Судові витрати з відповідача просить не стягувати. Позивачка в підготовче судове засідання не з'явилася, надіслала заяву в якій розгляд справи просить провести у її відсутність, позовні вимоги підтримує, позов просить задовольнити. Представник відповідача Червоненської селищної ради в підготовче судове засідання не з'явився, надіслав заяву в якій розгляд справи просить провести у його відсутність, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно матеріалів справи, а саме копії свідоцтва про смерть вбачається, що [INFO] року помер [PERSON] (а.с.3). Позивачка є дружиною померлого [PERSON] та спадкоємцем першої черги за законом після його смерті, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.15). На день смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], і разом з ним проживала та була зареєстрована дружина [PERSON], що підтверджується довідкою виданою виконкомом Червоненської селищної ради Андрушівського району Житомирської області №42 (а.с.4). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому на день смерті майно, зокрема на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] та на земельну діялнку площею 0,35 га для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS], які були передані у приватну власність [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Глиновецької сільської ради народних депутатів Андрушівського району Житомирської області від 18 вересня 1993 року №3 (а.с.6). Проведеними замірами вищевказаних спадкових земельних ділянок встановлено, що їх загальна площа становить 0,60 га, з яких: 0,25 га земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та 0,35 га земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується планом фактичного користування земельними ділянками (а.с.8). Згідно виписки з погосподарської книги виданої виконкомом Червоненської селищної ради Андрушівського району Житомирської області від 22.11.2018 №484 вбачається, що згідно записів погосподарської книги №4 на 2016 - 2023 роки житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] рахується за [PERSON] (а.с.9). Відповідно до довідки виданої виконкомом Червоненської селищної ради Андрушівського району Житомирської області №499 вбачається, що [PERSON] у шестимісячний термін прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року, шляхом вступу в володіння, розпорядження та управління його майном (а.с.5). Згідно повідомлення наданого приватним нотаріусом Андрушівського районного нотаріального округу Житомирської області [PERSON] та копії свідоцтва про право на спадщину за законом вбачається, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON], [INFO], та на ім'я останньої 22 січня 2019 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Глинівецького колективного сільськогосподарського підприємства в с.Глинівці Андрушівського району Житомирської області, розміром 3,98 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.13,27). Однак позивачка невзмозі реалізувати свої спадкові права після смерті чоловіка [PERSON] в повному обсязі в позасудовому порядку, а саме на вищезазначені спадкові земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення особистого селянського господарства, оскільки спадкодавцем за життя на них не були виготовлені відповідні правовстановлюючі документи, у зв'язку з чим нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, що підтверджується роз'ясненням нотаріуса (а.с.16). Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України. Згідно роз'яснення Пленуму Верховного Суду України в постанові № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.1 зазначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР в редакції від 1963 року спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР від 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи вищезазначене,суд дійшов висновку, що позивачка має право на спадкування майна спадкодавця [PERSON], однак в позасудовому порядку позбавлена можливості його оформити у зв'язку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved