Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею право власності на житлову квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову покликається на те, що будучи власником квартири в [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 16.08.1996 № 2915, мала намір розпорядитися належною нерухомістю. Проте, вчинити правочин продажу квартири не змогла через відсутність правовстановлюючого документу на майно. По вказаній причині її представник за довіреністю - [PERSON] в лютому 2020 звернувся до Львівського державного нотаріального архіву Західного регіонального управління Міністерства юстиції ( м. Львів ) МЮ України з заявою про видачу дублікату договору купівлі-продажу від 16.08.1990 року на зазначену квартиру, однак 20 лютого 2010 року завідувач Львівським державним нотаріальним архівом Бичківська О.М. надала письмову відповідь за № 450/01-17, що в реєстрах вчинення нотаріальних дій першої Дрогобицької та Стебницької державної нотаріальної контори інформація щодо посвідчення договору купівлі - продажу квартири 16.08.1996 року за реєстровим № 2935- відсутня. Також в справах -нарядах Другої Державної нотаріальної контори «2-6. Договори про відчуження житлових будинків за 10.08-24.12.1996 р», «2-7. Договори про відчуження квартир за 09.08.-25.12.1996 року» зазначеного договору - не виявлений». Таким чином, відсутність втраченого свідоцтва про право власності, унеможливлює позивачці здійснювати законні права володіння, користування та розпорядження своїм майном. У зв`язку з цим змушена звернутись до суду з вказаним позовом. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, представник подав суду заяву, в якій просить справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, не повідомивши причини неявки, про розгляд справи був належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи у його відсутності не надходило, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Відповідно до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з положеннями\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до\~ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його\~\~право власності. Також ч.1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частинами 3. 4 ст. 334 ЦК України передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12.11.2019 № 188370059, відомості щодо об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] - відсутні (а/с 9). З копії будинкової книги від 14 січня 1997 року на квартиру [ADDRESS] з розділу І «Відомості про осіб, відповідальних за ведення книги та прописку в будинку» вбачається, що [PERSON] зазначена як єдиний власник. Поряд з тим, в цій же будинковій книзі, прошнурованій, пронумерованій та засвідченої печаткою Дрогобицького МЕТІ і підписом відповідальної особи також є відмітка від 22.08.1996 року про те, що квартира за вищевказаною адресою, по технічному паспорту площею 41,8 кв.м. належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 16.08.1990 р. № 2915. Також відповідно до змісту довідки від 25.05.2020 року КП Львівської обласної ради «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» дана квартира: дійсно зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 16 серпня 1996 року за реєстр. № 2915, однак сам правовстановлюючий документ квартиру відсутній, збережена тільки технічна документація. Таким чином в судовому засіданні беззаперечно встановлено, що вищевказаним письмовими доказами по справі підтверджено факт належності права власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] [PERSON] . Однак відсутність самого оригіналу, його копії позбавляють її можливості отримати і дублікат вказаного правовстановлюючого документу.

Outcome: approved