Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Позивачка звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області із позовом до відповідачки про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] в м. Мелітополі Запорізької області. В обґрунтування позову вказує, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.10.1997 року, р. № 2-5501 належить житловий будинок [ADDRESS] у м. Мелітополі Запорізької області. Вона зареєстрована та постійно проживає за вказаною адресою. В 1992 році у вищезазначеному будинку на правах члена сім'ї була прописана (зареєстрована), її колишня невістка відповідачка по справі. В 1997 році відповідачка виїхала із належного їй будинку, забравши при цьому всі свої речі, але при цьому відповідачка не виписалася з належного їй на праві особистої власності будинку. [INFO] року син позивачки [PERSON] помер. В силу того що відповідачка зареєстрована в будинку позивачка вимушена за неї сплачувати комунальні послуги, а також вона не може розпорядитися житлом на свій розсуд. Вирішити вказане питання в позасудовому порядку не можливо у зв'язку з чим позивачка була вимушена звернутися до суду з позовом. Від позивачки надійшла заява, в якій вона просить слухати справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі, не проти винесення заочного рішення. Судові витрати приймає на себе. Відповідачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи в судове засідання не з'явилася, про поважні причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутністю від неї не надходило, тому суд вважає можливим розглядати справу за її відсутністю на підставі наявних у справі доказів в заочному порядку. Представник третьої особи - Мелітопольського міського відділу Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області в судове засідання не з'явився будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, про поважні причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України, з урахуванням розгляду справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Позивачки дійсно належить будинок [ADDRESS] в м. Мелітополі Запорізької області, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.10.1997 року, р. № 2-5501 (а.с. 6). Відповідачка дійсно зареєстрована у вказаному будинку, що підтверджується копією домової книги для прописки громадян, що мешкають в буд. [ADDRESS] /а.с. 8/, довідкою про реєстрацію місця проживання/ перебування особи /а.с.14/, однак, згідно довідки голови квартального комітету № 3 від 28.07.2014р. не мешкає в будинку з 1997 року /а.с.12/. Даний факт також підтверджується письмовими поясненнями [PERSON], [PERSON] та [PERSON] доданими до матеріалів справи (а.с. 9-11). Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В силу того, що відповідачка зареєстрована в зазначеному будинку, але в ньому не проживає понад один рік, позивачка не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися будинком, крім того, внаслідок реєстрації відповідачки в будинку позивачка вимушена сплачувати за неї комунальні послуги. Судом не отримані відомості про наявність у відповідачки поважних причин відсутності в житловому приміщенні, належному позивачки. Приймаючи до уваги, що відповідачка з 1997 року без поважних на те причин не проживає в будинку належному позивачки, а залишаючись зареєстрованою в квартирі порушує права позивачки як власника, суд вважає, що маються підстави для визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved