Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

позивачка звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частки від всіх видів його заробітку(доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що шлюб з відповідачем зареєстровано 15.10.2004 року. У шлюбі народилися діти [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач на утримання дітей коштів не надає, а в неї коштів не достатньо для отримання дітей. Діти навчаються у школі-інтернат імені [PERSON], швидко ростуть, яким необхідно новий одяг, взяття, повноцінне харчування та канцелярські приладдя. Тому вважає, що оскільки відповідач має можливість платити аліменти у вказаному розмірі, просить позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю, дав пояснення аналогічні викладених у позові. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи, на підставі ст.ст.169,224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів(постановляє заочне рішення), проти чого не заперечила і позивачка. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права. За вимогами ст. ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у відповідності до ст. 182 згаданого кодексу при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя дитини, матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. На підставі ст. 183 СК України частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] проживають з матірю, тобто з позивачкою. Відповідач не надає дітям добровільно матеріальну допомогу, а тому позовні вимоги у зазначеному розмірі є підставними. Крім цього, відповідач доказів перебування на утриманні відповідача, а саме: інших дітей, непрацездатних осіб та інші обставини, що мають істотне значення для справи не надав суду. Окрім цього, не надав доказів, що між сторонами як батьками є узгодженість способу утримання дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у позасудовому порядку. Разом з тим, при визначенні розміру аліментного забезпечення суд, вирішуючи справу в межах заявлених вимог (ст.11 ЦПК України) та відповідно до вимог ст. 182 СК України враховує стан здоровя дитини та матеріальне становище як дитини, так і одержувача аліментів. Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів(ч.8 ст.7 СК України), а також зобовязує дотримання рівності їх прав щодо батьків (ст.142 СК України) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин( ч.9 ст.7 СК України). Згідно із ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 3 ст.212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини у їх сукупності суд вважає, що позов є підставний і підлягає до часткового задоволення, а тому із відповідача слід стягувати аліменти на користь позивачки на утримання дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня звернення позивача до суду, тобто з 17.08.2016 року, і до досягнення дітьми повноліття. На підставі ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн..

Outcome: partial