Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача, такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком № 5 по вул. Шевченка в м. Мелітополі Запорізької області. Вказує, що їй на праві приватної власності належить вищезазначений житловий будинок. Відповідач є членом родини колишнього власника будинку та значиться зареєстрованою в будинку, належному позивачу, проте в ньому не проживає, її речі в будинку відсутні. Реєстрація відповідача перешкоджає позивачу в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, а також ускладнює отримання пільг на сплату житлово-комунальних послуг за користування будинком, у зв'язку з чим, вимушена звернутися з вказаним позовом до суду. Позивач у судове засідання не з'явилася, від неї надійшла до суду заява про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не зявилась, про час, місце і дату судового засідання була повідомлена належним чином. Судова повістка надсилалась їй за її зареєстрованим місцем проживання: [INFO]. Однак до суду повернувся конверт із відміткою: «за закінченням терміну зберігання», що вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Про поважні причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за її відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи - Мелітопольського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області в судове засідання не зявився, будучи повідомленим належним чином про день, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, з урахуванням неявки сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Позивачці на підставі договорів купівлі-продажу частини житлового будинку від 03.06.2013 року серія 2121, серія 2124 та витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності належить житловий будинок № 5 розташований по вул. Шевченка в м. Мелітополі Запорізької області, що підтверджується наявними в матеріалах справи відповідними копіями вказаних документів. /а.с.9-11/. Згідно повідомлення відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області № 5945 від 25.09.2018, місце проживання [PERSON], [INFO], зареєстровано за адресою: [INFO]. /а.с.14/. Однак, відповідачка за вказаною вище адресою не мешкає та не мешкала, що підтверджується довідкою голови квартального комітету № 43 Мелітопольської міськради народних депутатів від 12.09.2018 /а.с.7/. Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст. ст. 391, 396 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), що вона здійснює відповідно до закону по своїй волі, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що на теперішній час в будинку № 5 по вул. Шевченка в м. Мелітополі Запорізької області залишається зареєстрованою [PERSON], яка не мешкає в ньому, не є власниками даного будинку, що перешкоджає власнику будинку [PERSON] користуватися та розпоряджатися своїм майном, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved