Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про усунення перешкод у користуванні власністю та виселення. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач є сином позивачки, та зареєстрований за спірною адресою. Він з дня реєстрації і до вересня 2013 року не проживав за цією адресою, але в кінці вересня 2013 року самовільно вселився у вказану квартиру, періодично з'являється до квартири та псує майно, перешкоджає позивачці у праві користування майном, не дбайливо ставиться до квартири та особистих речей позивачки, не приймає участі у витратах по утриманню квартири. Тому вона просить усунути перешкоди в праві користування спірною квартирою шляхом виселення відповідача без надання іншого житлового приміщення. Представник позивачки надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, на позові наполягала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомив про причини неявки та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, вважається повідомленими належним чином про час та місце розгляду справи. Тому суд відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу є власником квартири [ADDRESS]. За спірною адресою також зареєстрований відповідач - син позивачки. Згідно талону повідомлення до міліції, акту ОСББ «Новобудова» відповідач порушує правила співжиття та унеможливлює сумісне проживання з позивачкою у спірній квартирі. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. А згідно ч.1 ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Таким чином суд вважає, що позивачка обґрунтовано звернулася до суду з позовом про усунення перешкод у праві користування спірною квартирою шляхом виселення відповідача зі спірної квартири, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved