Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, що був зареєстрований 21 грудня 2002 року Терпіннівською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області, актовий запис №32, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного і до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка не з'явився, від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу в його відсутність, з позовом згоден. Відповідно до п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 21 грудня 2002 року, який був зареєстрований Терпіннівською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області, актовий запис №32, про що свідчить копія свідоцтва про одруження /а.с.6/. Від сумісного шлюбу сторони мають малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. В їх свідоцтвах про народження батьками вказані [PERSON] та [PERSON] /а.с.7,8/. Шлюбні відносини сторін припинені, спільне господарство вони не ведуть. Відповідно довідки, наданої головою квартального комітету №18 Мелітопольської міськради, малолітні діти проживають разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] /а.с.9/. Відповідно до вимог ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить їх інтересам та інтересам їхніх дітей, а тому не вбачає законних підстав для надання строку на примирення сторін та вважає необхідним розірвати шлюб між сторонами. Відповідно ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки від позивачки заяви про зміну прізвища після розірвання шлюбу не надходило, тому її прізвище слід залишити без змін. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не надає добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей. Позивачці, на утриманні якої знаходяться діти, не дозволяє їй належним чином забезпечувати дітей /а.с.9/ Відповідач є людиною працездатного віку, однак офіційно ніде не працює, добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має можливість надавати таку допомогу. Інших дітей та осіб, що знаходяться на утриманні відповідача, немає. Стаття 183 СК України вказує, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Отже, оскільки на утриманні позивачки перебуває двоє малолітніх дітей, то частка від заробітку відповідача має бути єдина, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд вважає необхідним стягнути з нього аліменти на малолітніх дітей в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дочкою повноліття. Враховуючи вимоги ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved