Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідачки, її автомобілю завдано шкоди. А тому в рахунок відшкодування майнової шкоди просить стягнути з відповідачки на свою користь грошові кошти у розмірі 131 743 грн. 30 коп., у рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти у розмірі 10 000 грн., а також витрати за проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 1 400 грн. та судові витрати. Представник відповідачки в судовому засіданні в режимі відеоконференції, проти задоволення позову заперечив, посилаючись на те, що цивільно-правова відповідальність відповідачки як власника наземного транспортного засобу, на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «СК «Україна» згідно полісу №АІ/5587487 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 10 червня 2015 року (розмір страхової суми згідно полісу становить 50 000,00 грн. з нульовою ставкою франшизи), який не визнавався недійсним. Доказів недійсності й нікчемності цього правочину суду не надано. Оскільки покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності, відповідач, з урахуванням розміру страхового відшкодування, яке підлягає виплаті за рахунок страхової компанії ПрАТ «СК «Україна», зобов`язана відшкодувати лише різницю матеріальної шкоди у розмірі 61 440 грн. 82 коп. Крім того представник відповідача заперечував розмір моральної шкоди, про стягнення якої просить позивачка, який вважав завищеним та необґрунтованим. Представник позивача в суді просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав, пояснив, що згідно інформації, що міститься в централізованій базі даних МТСБУ за поданим відповідачкою полісом застрахована цивільно-правова відповідальність власника іншого транспортного засобу. Ліквідатор третьої особи ПрАТ «СК «Україна» - Тищенко О.І., до суду не прибула, подавала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що 30 жовтня 2015 року о 14 год. 35 хв. в м. Вишгород по вул. Шолуденка-Кірова, [PERSON] , керуючи автомобілем «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] , не врахувала дорожньої обстановки, під час руху не дотрималась безпечної дистанції до автомобіля «TOYOTA», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого допустила зіткнення, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 03 грудня 2015 року винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 30 жовтня 2015 року визнано водія автомобіля «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Відповідно до звіту № 10/11-ТЗ про вартість матеріального збитку від 17 листопада 2015 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «TOYOTA», д.н.з. [NUMBER] , на дату оцінки складає 231 090 грн. 65 коп., а ринкова вартість «TOYOTA», д.н.з. [NUMBER] , складає 216 452 грн. 35 коп. Вартість післяаварійного транспортного засобу «TOYOTA», д.н.з. [NUMBER] , на дату оцінки складає 84 709 грн. 05 коп. Вартість проведення вказаного автотоварознавчого дослідження склала 1 400 грн. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 28 вересня 2016 року у вказаній справі призначено судову автотоварознавчу експертизу. Відповідно до висновку комісійної судової автотоварознавчої експертизи №15910/16-54 від 24 квітня 2017 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «TOYOTA», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок ДТП, яка мала місце 30 жовтня 2015 року в м. Вишгород по вул. Шолуденко - Кірова, станом на дату ДТП складала: 186 734 грн. 72 коп. та ринкова вартість аварійно пошкодженого транспортного засобу «TOYOTA», д.н.з. [NUMBER] , (ринкова вартість автомобіля після пошкодження) внаслідок ДТП, яка мала місце 30 жовтня 2015 року в м. Вишгород по вул. Шолуденко - Кірова, станом на дату ДТП складала: 74 693 грн. 90 коп. З врахуванням отриманих результатів розрахунків встановлено, що ринкова вартість досліджуваного автомобіля в неушкодженому стані на момент перед ДТП, складає 186 734,72 грн., а вартість відновлювального ремонту із дотриманням технологічних вимог заводу-виробника для аварійно пошкоджених КТЗ та з врахуванням фізичного зносу замінюваних складових, складає 112 040,82 грн. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 26 жовтня 2018 року позов [PERSON] задоволено, з [PERSON] стягнуто матеріальну шкоду у розмірі 131\~743,30 грн., моральну шкоду у розмірі 10 000 грн., витрати за проведення авто товарознавчого дослідження в сумі 1 400 грн. а всього 143\~143,30 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1\~431,30 коп. Постановою Київського апеляційного суду від 12 червня 2019 року рішення Вишгородського районного суду Київської області від 26 жовтня 2018 року скасовано та ухвалено нове про часткове задоволення позову. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 111 440 (сто одинадцять тисяч чотириста сорок) грн. 82 коп., моральну шкоду в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. та 1 214 (одна тисяча двісті чотирнадцять) грн. 40 коп. на відшкодування судових витрат по сплаті судового збору. 16 жовтня 2019 року постановою Верховного Суду рішення Вишгородського районного суду Київської області від 26 жовтня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 червня 2019 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Скасовуючи рішення суду першої та апеляційної інстанції, Верховний Суд виходив з того, що, вирішуючи спір про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої ДТП, з відповідача [PERSON] , суди не встановили чи була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача, не зважаючи на те, що страхова компанія була залучена як третя особа. Хоча для вирішення питання про наявність підстав для відшкодування шкоди відповідачем, відповідальність якого застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, правове значення має чи виник у страховика обов`язок з виплати страхового відшкодування та чи отримав позивач страхове відшкодування від страхової компанії. Під час нового судового розгляду вказаної справи в суді першої інстанції встановлено, що згідно інформації з єдиної централізованої бази даних МТСБУ, цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , в період з 02 вересня 2014 року по 01 вересня 2015 року була застрахована ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» на підставі полісу № АІ/2632847. Згідно наданого [PERSON] полісу №АІ/5587487 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 10 червня 2015 року, її цивільно-правова відповідальність у період з 29 жовтня 2015 року по 28 жовтня 2016 року була застрахована ПрАТ «СК «Україна». Водночас суд звертає увагу на те, що саме цим полісом №АІ/5587487 забезпечено інший транспортний засіб, а не автомобіль на якому заподіяно шкоду. Так, згідно інформації з єдиної централізованої бази даних МТСБУ, на підставі полісу №АІ/5587487, діючого станом на 30 жовтня 2015 року, ПрАТ «СК «Україна» застраховано цивільно-правову відповідальність власника саме автомобіля «БМВ 518» державний номерний знак [NUMBER] , страхувальник [PERSON] , а не автомобіля «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] . Як вбачається з листа МТСБУ №9-02/29562 від 12 жовтня 2020 року в ЦБД МТСБУ інформації про чинний на дату 30 жовтня 2015 договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладений щодо забезпечення автомобілю VOLKSWAGEN TOUAREG, д.н.з. [NUMBER] , VІN-код [NUMBER] , не виявлено. Відповідно до листа МТСБУ №9-02/26779 від 18 вересня 2020 року відповідно до розділу II Положення про єдину централізовану базу даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (ОСЦПВВНТЗ), затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 09 липня 2010 року №566 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 серпня 2010 року за №691/17986, інформація про укладені договори ОСЦПВВНТЗ вноситься до ЦБД МТСБУ виключно страховими компаніями. Тобто, наявність або відсутність та зміст відповідної інформації в ЦБД МТСБУ згідно законодавства є сферою відповідальності страховика. До ЦБД МТСБУ страховиком ПрАТ «СК «Україна» 16 жовтня 2015 року внесено інформацію про укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/5587487 щодо забезпечення автомобілю БМВ 518, VIN-код [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] . Страховиком вказано, що договір страхування укладений 29 квітня 2015 року на період з 30 квітня 2015 року по 29 квітня 2016 року. За зазначеним договором страхування вимог потерпілих внаслідок ДТП в ЦБД МТСБУ не зафіксовано. Страховик ПрАТ «СК «Україна» позбавлений членства в МТБУ з 01 липня 2015 року. Згідно з інформацією отриманою з ЦБД, ані [PERSON] , ані будь хто в її інтересах не зверталися до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна. Згідно ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ст.\~979\~ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно зі статтями 3, 22, 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих внаслідок ДТП, та захисту майнових інтересів страхувальника. При настанні страхового випадку страховик відповідно до страхової суми відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 \~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. У разі якщо загальний розмір шкоди за одним страховим випадком перевищує п`ятикратну страхову суму, відшкодування кожному потерпілому пропорційно зменшується. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди\~у межах страхового відшкодування\~на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту\~страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями\~3\~і\~5\~вказаного\~Закону\~реалізує право вимоги, передбачене\~статтями 993 ЦК України\~та 27\~Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність (правова позиція Великої Палати Верховного Суду в постанові від 04 липня 2018 року по справі №755/18006/15-ц). У той же час, згідно п. 39.1 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ст. 55 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з метою організації обміну інформацією про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності та контролю за його здійсненням створюється єдина централізована база даних, яка містить відомості про чинні та припинені договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страхові випадки, що мали місце, транспортні засоби та їх власників. Оператором єдиної централізованої бази даних є МТСБУ. Користування інформаційними ресурсами єдиної централізованої бази даних є вільним і загальнодоступним, за винятком інформації, яка відповідно до законодавства є інформацією обмеженого доступу. Користування інформацією обмеженого доступу здійснюється на безоплатній основі страховиками та МТСБУ, а також органами державної влади відповідно до їх компетенції, яка встановлена законом. Перелік інформації, що надається в обов`язковому порядку органами державної влади, страховиками, іншими особами для формування інформаційних ресурсів єдиної централізованої бази даних, порядок надання користувачам інформації, що в ній міститься, органи та організації, відповідальні за збір та обробку вказаних інформаційних ресурсів, а також порядок користування централізованою базою даних та інформацією, отриманою з централізованої бази даних, визначаються в положенні про єдину централізовану базу даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, яке затверджується Уповноваженим органом за поданням МТСБУ. Як передбачено ст. 11 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик подає інформацію про укладені та достроково припинені договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності до централізованої бази даних у порядку, встановленому у положенні про централізовану базу даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, яке затверджується Уповноваженим органом за поданням МТСБУ. Відповідно до статей 11 та 55 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розроблене Положення про єдину централізовану базу даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затверджене Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 09 липня 2010 року №566 (Положення). Як передбачено п. 1.2 Положення, тут і далі - в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, метою створення єдиної централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є накопичення відомостей про чинні та припинені договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхові випадки, що мали місце, транспортні засоби та їх власників для організації обміну інформацією про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності та контролю за його здійсненням. Згідно п. 2.1 розділу 2 Положення страховики - члени МТСБУ в обов`язковому порядку здійснюють збір та постачання до бази даних МТСБУ такої інформації за формою, встановленою додатком 1 до цього Положення: -відомості про втрачені, зіпсовані та знищені бланки полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та бланки спецзнака; -відомості про укладені та достроково припинені внутрішні договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та видані до них спецзнаки. -відомості про страхові випадки за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, хід їх врегулювання та виплати страхового відшкодування. -відомості про укладені та достроково припинені договори міжнародного обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. -відомості про вимоги до страховиків - повних членів МТСБУ, що надійшли за договорами міжнародного обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, хід їх врегулювання та розмір виплат страхового відшкодування за цими договорами. Відповідно до п.п. 3.1 та 3.2 розділу 3 Положення постачання інформації до бази даних МТСБУ здійснюється щоденно відповідно до цього Положення шляхом авторизованого доступу постачальників до бази даних МТСБУ з використанням захищених каналів зв`язку. Інформація, яка надається постачальниками інформації до бази даних МТСБУ, повинна бути достовірною, без помилок та перекручень і забезпечувати однозначне тлумачення її користувачами, а також можливість однозначної ідентифікації необхідних відомостей. Відомості про укладені договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та виданий до них спецзнак надають страховики - члени МТСБУ у строк не більше ніж 2 робочі дні з моменту укладання цих договорів (п. 3.4.4 Положення). Згідно п. 5.3 розділу 5 Положення інформація, отримана з бази даних МТСБУ, використовується з метою отримання відомостей про наявність чи відсутність договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на дату скоєння ДТП та отримання відомостей про страховика, який застрахував цивільно-правову відповідальність власника наземного транспортного засобу на дату ДТП або на дату укладення договору обов`язкового страхування. Відтак інформація, що містяться в єдиній централізованій базі даних МТСБУ є достовірною, чинною та судом вважається такою, що відповідає дійсності, яка формується у відповідності до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». На виконання вимог ст.ст. 11, 55 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та п. 2.1 розділу 2 Положення ПрАТ «СК «Україна» внесла до єдиної централізованої бази даних МТСБУ інформацію про укладений 29 квітня 2015 року договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за полісом серії АІ №5587487, яким застраховано автомобіль БМВ 518, VIN-код [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , страхувальник [PERSON] , який до спірних правовідносин відношення не має. Відтак доводи представника відповідачки про невнесення страховиком до єдиної централізованої бази даних МТСБУ відомостей про укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за полісом серії АІ №5587487 є безпідставними, коли такі відомості ПрАТ «СК «Україна» внесено і вони транспортного засобу, яким заподіяно шкоду, не стосуються. Крім того, внесена інформація повністю спростовує наданий відповідачкою поліс АІ №5587487, виданий 10 червня 2015 року ПрАТ «СК «Україна» про страхування з 29 жовтня 2015 року по 28 жовтня 2016 року автомобіля VOLKSWAGEN TOUAREG, д.н.з. [NUMBER] , який на думку суду може мати ознаки фіктивності, термін дії якого розпочався за день до настання дорожньо-транспортної пригоди, коли строк дії попереднього полісу серії АІ №2632847 виданого ПрАТ «СК «Юнівес», яким застраховано автомобіль VOLKSWAGEN TOUAREG, д.н.з. [NUMBER] закінчився ще 01 вересня 2015 року. За таких обставин, сам тільки оригінал полісу АІ №558748, який повністю спростовується іншими зібраними по справі доказами, не може стати єдиною і достатньою підставою для покладання цивільної відповідальності на страховика. У той же час, суд звертає увагу на те, що як передбачено ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про страхування», тут і далі - в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, страхувальниками визнаються юридичні особи та дієздатні фізичні особи, які уклали із страховиками договори страхування або є страхувальниками відповідно до законодавства України. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані: з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування); з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності). Як передбачено п. 9 ч. 7 ст. 7 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є одним з видів обов`язкового страхування. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про страхування» факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про страхування» страхувальник зобов`язаний при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші чинні договори страхування щодо цього предмета договору. Вказана норма закону кореспондується із п. 3 ч. 1 ст. 989 ЦК України, згідно з якою страхувальник зобов`язаний при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об`єкта, який страхується. Якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об`єкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як передбачено ч. 1, 5-7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Як встановлено з матеріалів справи на час укладання ПрАТ «СК «Україна» 10 червня 2015 року наданого відповідачкою полісу АІ №5587487, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу VOLKSWAGEN TOUAREG, д.н.з. [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «СК «Юнівес» згідно полісу серії АІ №2632847 строк дії якого розпочався 02 вересня 2014 року та закінчився 01 вересня 2015 року. У той же час, жодних належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що страхувальник при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за полісом серії АІ №5587487 повідомив страховика про інший чинний на той момент договір страхування щодо цього предмета договору (договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за полісом серії АІ №2632847), суду не надано. Вказані обставини, з урахуванням сукупності істотних суперечностей та невідповідностей з єдиною централізованою базою даних МТСБУ, які стороною відповідача не спростовано, свідчать про нікчемність наданого відповідачкою договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів оформленого полісом серії АІ №5587487 виданого 10 червня 2015 року ПрАТ «СК «Україна» про страхування транспортного засобу VOLKSWAGEN TOUAREG, д.н.з. [NUMBER] . Відтак, суд доходить висновку, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу автомобіля VOLKSWAGEN TOUAREG, д.н.з. [NUMBER] на момент настання дорожньо-транспортної пригоди у встановленому Законом порядку застрахована не була, відтак обов`язок по відшкодуванню завданої позивачці шкоди має бути покладений на відповідачку [PERSON] , як водія і заподіювача вказаної шкоди. Вирішуючи питання про розмір завданої позивачці матеріальної шкоди, суд приймає до уваги висновок комісійної судової автотоварознавчої експертизи №15910/16-54 від 24 квітня 2017 року, згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «TOYOTA», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок ДТП, яка мала місце 30 жовтня 2015 року в м. Вишгород по вул. Шолуденко - Кірова, станом на дату ДТП складала: 186 734 грн. 72 коп. та ринкова вартість аварійно пошкодженого транспортного засобу «TOYOTA», д.н.з. [NUMBER] , (ринкова вартість автомобіля після пошкодження) внаслідок ДТП, яка мала місце 30 жовтня 2015 року в м. Вишгород по вул. Шолуденко - Кірова, станом на дату ДТП складала: 74 693 грн. 90 коп. Вказаний висновок який є найбільш об`єктивним, науково обґрунтованим та вмотивованим й сумнівів у суду не викликає. Таким чином стягненню з відповідачки на користь [PERSON] підлягає різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця пригоди в розмірі 112 040 грн. 82 коп. (186 734,72 грн. 74\~693,90 грн.). Крім того, згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазначала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Частиною 2 статті 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до пунктів 3, 9, 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При розгляді справ за позовами про відшкодування моральної шкоди на підставі статті 56 Конституції України слід мати на увазі, що при встановленні факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, місцевого самоврядування або їх посадових чи службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень вона підлягає відшкодуванню за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Враховуючи принцип розумності та справедливості, суд вважає обґрунтованим визначений позивачкою розмір моральної шкоди, спричинений протиправною поведінкою відповідачки, яка призвела до фізичного знищення належного їй майна та тривалого стресу, зміни звичного способу життя, погіршення матеріального становища, а також постійної напруги та хвилювання, які дестабілізували її психічний стан, що призвело до значного погіршення здоров`я. Крім того позивачкою представлене документальне підтвердження понесених нею судових витрат, що згідно ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином судом встановлене порушене право позивачки, яке підлягає захистові, а позов про це частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial