Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що 09 липня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 863, проте спільне життя у неї з відповідачем не склалося, оскільки у них з відповідачем різні несумісні характери та зовсім протилежні погляди на головні цінності подружнього життя, внаслідок чого між ними тримаються напружені стосунки та дуже часто стали виникати сварки і непорозуміння, під час яких відповідач «з якогось дива» став вважати, що має право принижувати її людську та жіночу гідність, а тому вона не може більше терпіти такої психологічної наруги над собою і вважає, що при таких умовах шлюб між нею та відповідачем має бути розірваним, в зв'язку з цим вона звернулася з даним позовом до суду, вважаючи що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивачка не з'явилася, про час, день розгляду справи повідомлена належно, проте подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні її позову про розірвання шлюбу, оскільки час наданий судом на примирення до позитивних наслідків не привів - примирення не відбулося, адже після спливу встановленого строку на примирення знайти спільну мову з відповідачем не вдалося. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належно повідомлений, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позов визнає в повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 09 липня 2011 року між сторонами було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 863. Від даного шлюбу сторони дітей не мають Проте спільне життя позивачки з відповідачем у шлюбі не склалося по причині того, що у них різні несумісні характери та зовсім протилежні погляди на головні цінності подружнього життя - такі як любов, повага один до одного, взаєморозуміння, уміння поступитися один одному, тощо, внаслідок чого між ними тримаються напружені стосунки та дуже часто стали виникати сварки та непорозуміння, під час яких відповідач став вважати, що має право принижувати людську та жіночу гідність позивачки, а тому вона не може більше терпіти такої психологічної наруги над собою і вважає, що при таких умовах шлюб між нею та відповідачем має бути розірваним, в зв'язку з чим позивачка просить суд розірвати шлюб між подружжям, вважаючи, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Час наданий судом на примирення до позитивних наслідків, які спонукали б сторони до збереження сім'ї, не привів - примирення не відбулося, адже після спливу встановленого строку на примирення позивачці знайти спільну мову з відповідачем не вдалося. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя (позивачки). Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі задоволення позову з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню, сплачені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.. Враховуючи наведене,

Outcome: approved