Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 11.08.2012року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції в Запорізькій області, актовий запис № 522, та стягнути на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] народження. Свій позов мотивувала тим, що подружнє життя не склалось, збереження його неможливо, тому що кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім'ю. На підставі цього вони втратили почуття любові та поваги один до одного в родині відсутні взаємоповага, взаєморозуміння, різні погляди на життя. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] народження. Дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач жодної допомоги на утримання дитини не надає, що стало причиною звернення з даним позовом до суду. Позивачка у судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причин неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку. Згідно ст.169 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наданих суду доказів з постановленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 11.08.2012року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції в Запорізькій області, актовий запис № 522, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб /а.с.8/. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] народження, що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 1571, від 29.11.2012року./а.с.9/ Причиною розпаду сім'ї стало те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння та взаємоповаги. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини є неможливим. Відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Суд вважає необхідним, прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу залишити без змін. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не надає добровільно матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. З урахуванням викладених обставин, приймаючи до уваги те, що відповідач добровільно не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча є працездатним та має можливість надавати таку допомогу, інших неповнолітніх дітей у нього немає, стягнення по виконавчих документах з нього не проводиться, суд дійшов висновку, що [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дня подання позову та до досягнення сином повноліття. На підставі вимог ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved