Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання часток у праві спільної сумісної власності. Посилаючись на те, що їй, її матері [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі договору обміну належить квартира [ADDRESS] . [INFO] мати позивачки [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно в тому числі і на частину спірної квартири. Позивачка зазначає, що вона як спадкодавець за законом 14.05.2021 року подала заяву до державного нотаріуса про прийняття спадщини. Однак 30.08.2021 року нотаріусом винесено постанову про відмову у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із тим, що частки у спільній сумісній власності на квартиру не встановлені. Таким чином позивачу необхідно в судовому порядку визначити частки у спільній сумісній власності на квартиру. Виходячи з того, що позивачка не може прийняти спадщину після смерті своєї матері [PERSON] не може оформити право на спадщину на частку квартири, та отримати свідоцтво про право на спадщину на дану квартиру, оскільки частки співвласників квартири не виділені, просить визначити частки співвласників у спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS] , за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка померла [INFO] в розмірі по 1/3 за кожним. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 21.09.2021 року, судом постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 19.10.2021 року по вказаній справі закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До початку розгляду справи по суті представник позивачки подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. До початку розгляду справи по суті представник відповідача подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову, оскільки зазначеним позовом інтереси міської ради не зачіпаються. До початку розгляду справи по суті [PERSON] подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та не заперечує щодо їх задоволення. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~судове засідання проводилося без технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до договору обміну від 17.07.1998 року [PERSON] , [PERSON] та померлій [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . Мати позивачки [PERSON] померла [INFO] у віці 82-ох року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 30.01.2021 року. Згідно листа державного нотаріуса Першої чернівецької нотаріальної контори Сапига К.І. у провадженні Першої чернівецької нотаріальної контори перебуває спадкова справа за номером №230/2021 відкрита після смерті спадкодавця [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Першої чернівецької нотаріальної контори Сапига К.І. від 30.08.2021 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири, яка належить [PERSON] , [PERSON] та померлій [PERSON] у зв`язку із тим, що частки у спільній сумісній власності на квартиру не встановлені. Згідно із ч. 1\~ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. \~\~\~\~\~\~ Згідно із\~ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Беручи до уваги зазначені вище обставини справи та норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, неможливість нотаріуса видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом, слід визнати, що позивачка правомірно звернулася до суду з позовом про визначення розміру часток в праві спільної сумісної власності, оскільки при цьому сторони укласти договір щодо визначення часток у добровільному порядку не можуть у зв`язку із смертю співвласника [PERSON] , що відповідає правовим позиціям п.17 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав». Згідно зі\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Тобто, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Невизнання цивільного права полягає в пасивному запереченні наявності у особи суб`єктивного цивільного права, зокрема, на майно, на право користування майном, на спадкування, на частину в загальному майні, яке безпосередньо не спричиняє шкоду суб`єктивному праву, але створює невпевненість у правовому статусі носія суб`єктивного права. Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальні норми не встановлюють конкретних заходів, то особа має право обрати спосіб із числа передбачених\~ст. 16 ЦК України\~з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення.\~\~ За змістом статей\~355,\~368-372 ЦК України\~вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільній сумісній власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Пленум Верховного Суду України у п.5\~постанови від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»\~роз`яснив, що при відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Суд зазначає, що оскільки нерухоме майно належить [PERSON] , [PERSON] та померлій [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності, частки співвласників не виділені, але є рівними, а тому існує можливість визначення ідеальних часток із спільної сумісної власності по 1/3 частини кожному. Суд,\~відповідно до\~ст.\~89\~ЦПК України\~оцінивши докази\~за своїм\~внутрішнім переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів,\~а також\~оцінивши достатність\~і взаємний\~зв`язок доказів\~у їх\~сукупності приходить\~до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі наведеного та

Outcome: approved