Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивувала тим, що 20 липня 203 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають дитину: доньку [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач. Відповідач добровільно матеріально забезпечувати дитину відмовляється. Дитина проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. Так як відповідач працює, має постійний дохід, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1 / 4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до її повноліття. Відповідач звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про виключення запису як батька з актового запису про народження дитини. Свої вимоги мотивував тим, що з 20 липня 2013 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. З вересня 2015 року вони з відповідачкою проживають окремо. 27 листопада 2013 року у відповідачки народилася донька [PERSON], батьком якої записаний він. Але у нього є обґрунтовані сумніви в тому, що [PERSON] походить від нього. Відповідачка неодноразово відкрито заявляла йому, що він не є батьком її доньки [PERSON]. Але не зважаючи на те, що він не є батьком дитини, відповідачка подала до нього позов про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON]. Тому просив виключити відомості про нього, як батька [PERSON], [INFO], з актового запису про її народження; стягнути з [PERSON] судові витрати у фактично понесених розмірах, в тому числі судовий збір та витрати по сплаті судово-біологічної експертизи. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Вимоги [PERSON] не визнала та просила відмовити в їх задоволенні. [PERSON] свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовільнити. Вимоги [PERSON] не визнав. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги позивачки за первісним позовом підлягають задоволенні, а вимоги позивача за зустрічним позовом задоволенню не підлягають. Судом встановлено, що 20 липня 2013 року сторони зареєстрували шлюб ( а.с.3). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] ( а.с.4), в свідоцтві про народження дітей батьком вказаний відповідач . У висновку експерта № 216 від 15.08.016 року зазначено, що молекулярно-генетичним дослідженням встановлено, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,99%. Таким чином біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено (а.с.32-35). Дитина проживає разом з матірю, що підтверджується довідкою ПП «Наш Дім» від 5.04.016 року (а. с.5). Відповідач працює в ТОВ «Нафто захист Схід». В судовому засіданні встановлено, що дитина знаходиться на утриманні [PERSON], [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дитини та з приводу оспорювання батьківства особою яка записана батьком дитини. Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 136 Сімейного Кодексу України особа, яка записана батьком дитини має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Згідно ч.2 ст. 136 Сімейного Кодексу України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Посилання позивача, за зустрічним позовом, на те, що він не є батьком дитини [PERSON], спростовуються показами [PERSON] в судовому засіданні та висновком експерта № 216 від 15.08.016 року. Даний висновок є обґрунтованим, не суперечить матеріалам справи та не викликає сумніву у його правильності. Позивач, за зустрічним позовом, не надав суду доказів на підтвердження того, що він не є батьком [PERSON], [INFO]. А тому суд приймає рішення на підставі наявних в справі доказів, взявши за основу висновок експерта № 216 від 15.08.016 року. Виходячи із наявних в справі доказів суд приходить до висновку, що в задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити. Оскільки [PERSON] було відмовлено в задоволенні зустрічного позову, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, необхідно відмовити в задоволенні його вимоги про стягнення з [PERSON] судових витрат. Вимоги позивачки за первісним позовом підлягають задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Суд враховує, що позивачка несе сама основні обовязки по вихованню та матеріальному забезпеченню малолітньої дитини. Будь яких доказів на підтвердження того, що він не в змозі надавати матеріальну допомогу дитині відповідач суду не надав, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сімї на утриманні не має. Крім того, відповідач має постійний дохід та задовільний стан здоров»я. Виходячи з критеріїв розумності та справедливості , а також враховуючи прожитковий мінімум дитини відповідного віку, суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1 / 4 частини від усіх видів його заробітку на утримання дитини , щомісячно. Такий розмір аліментів є розумним і необхідним для забезпечення мінімальних потреб, необхідних для виховання і утримання дитини. Оскільки відповідач працює, має постійний прибуток, аліменти з нього необхідно стягувати в частці від прибутку. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. Оскільки позивачка відмовилася від негайного виконання рішення суду , то суд вважає , що непотрібно застосовувати вимоги ст.. 367 ЦПК України про негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за місяць.

Outcome: approved