Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] і стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною повнолітня. В обґрунтування своїх позовних вимог вона зазначає, що [INFO] народилася [PERSON], в свідоцтві про народження якої записані батьками відповідач [PERSON] та [PERSON] 04.11.2008 року Рахівською районною лікарнею було складено Акт про дитину, покинуту в пологовому будинку, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я, або яку відмовилися забрати батьки чи інші родичі, про підкинуту чи знайдену дитину. 18.05.2009 року відповідач [PERSON] надав письмові пояснення про те, що він заперечує факт батьківства дитини і не визнає себе батьком дитини, яка народилася у [PERSON], так як на час народження вони проживали окремо. Розпорядженням голови Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області від 02.06.2009 р. №198 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» [PERSON], [INFO], покинутої в закладі охорони здоров'я, було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 14.10.2009 року [PERSON], [INFO], було позбавлено батьківських прав відносно [PERSON] Вказаним рішенням встановлено, що [PERSON] народила дитину, перебуваючи у шлюбі з [PERSON] Розпорядженням голови Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області від 10.08.2009 р. №318 «Про встановлення опіки над дитиною, позбавленої батьківського піклування» позивачку призначено опікуном над [PERSON] 10.08.2009 р. адміністрацією Рахівської районної лікарні було складено Акт про вибуття дитини в сім'ю. З того часу вони постійно проживають в [ADDRESS]. Дитина навчається в 3-А класі школи І-ІІІ ступенів №95 Шевченківського району м.Києва. Відповідач по справі не забрав дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом десяти років не виявляв щодо неї батьківського піклування , ухилявся від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, не надавав матеріальної допомоги на її утримання. 20.05.2008 року позивачка та її чоловік [PERSON] звернулися до відділу опіки та піклування Служби у справах дітей Шевченківської районної у м.Києві державної адміністрації із заявою про бажання усиновити малолітню дитину, та відділ дійшов висновку про можливість бути усиновителями малолітньої дитини. Тому позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] і стягнути аліменти на користь позивачки на утримання [PERSON] у розмірі ? частки всіх його доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але направила суду заяву про підтримання позову в повному обсязі та про розгляд справи в її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про визнання позову і про розгляд справи в його відсутності. Представник органу опіки та піклування в особі-виконавчого комітету Яремчанської міської ради надала суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дочки [PERSON] В судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Представники органу опіки та піклування Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області та служби у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явилися, але направили суду клопотання про підтримання позову в повному обсязі та про розгляд справи без представників. Суд заслухавши пояснення представника третьої особи, дослідивши письмові докази та оцінивши досліджені докази в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Записами в свідоцтві про народження (а.с.8) встановлено, що батьками [PERSON] записані відповідач [PERSON] та [PERSON]. Записами в розпорядженні голови Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області від 02.06.2009 р. №198 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» (а.с.15), встановлено, що [PERSON], [INFO], покинутої в закладі охорони здоров'я, було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 14.10.2009 року (а.с.18-20) встановлено, що [PERSON], [INFO] позбавлено батьківських прав відносно [PERSON] Вказаним рішенням встановлено, що [PERSON] народила дитину, перебуваючи у шлюбі з [PERSON] Розпорядженням голови Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області від 10.08.2009 р. №318 «Про встановлення опіки над дитиною, позбавленої батьківського піклування» (а.с.17), позивачку [PERSON] призначено опікуном над [PERSON] 10.08.2009 р. адміністрацією Рахівської районної лікарні було складено Акт про вибуття дитини в сім'ю (а.с.16). Представник органу опіки та піклування Кочержук М.С. в судовому зсіданні пояснила, що за результатами обстеження житлово-побутових умов сім'ї [PERSON], встановлено, що [PERSON] проживає у сім'ї опікуна [PERSON] за адресою [ADDRESS] та навчається в 4-А класі школи І-ІІІ стцпенів №95 Шевченківського району м.Києва. Сім'я складається з трьох осіб, умови проживання - задовільні, створено належні умови для проживання та утримання дитини. Опікун дбає про розумовий, фізичний, духовний розвиток дитини, піклується про здоров'я, добробут, цікавиться навчанням підопічної в школі. Батько дитини-відповідач [PERSON], проживає у будинку своєї матері в [ADDRESS]. Він не проявляє свою батьківську турботу щодо дочки, не цікавиться її фізичним та духовним розвитком, не дбає про матеріальне забезпечення, не сплачує аліменти. По місцю проживання характеризується з негативної сторони, постійно порушує громадський спокій, зловживає алкогольними напоями. Тому члени комісії з питань захисту прав дітей одноголосно проголосували за доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки та погодили висновок служби у справах дітей, що підтверджується копією висновку про доцільність позбавлення батьківських прав (а.с.96). На підставі досліджених доказів суд приходить до наступного. Згідно положень ст.164 СК України, батько може бути позбавлена батьківських прав, якщо він не забрав дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляв щодо неї батьківського піклування чи ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Зазначені підстави в судовому засіданні встановлені, тому така вимога є законною та обґрунтованою і підлягає задоволенню. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції ООН «Про права дитини» держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 вказаної Постанови особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Однак, вищезазначених вимог закону відповідач не виконував. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дочки, тому, відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України у суду є всі підстави позбавити його батьківських прав. Відповідно до правил ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Положеннями ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач такого обов'язку не виконує, тому кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду. З відповідача відповідно до положень ст.88 ч.3 ЦПК України слід стягнути на користь позивачки сплачений нею судовий збір в розмірі 640 гривень. На підставі ст.ст.164, 180, 182-183, 191, 193 СК України та

Outcome: approved