Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням - домоволодінням [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що їй на підставі свідоцва про право на спадщину на праві власності належить домоволодіння [ADDRESS]. Брат позивачки [PERSON], [INFO], зареєстрований у домоволодінні за вказаною адресою, проте близько восьми років там не проживає, домоволодінням не користується, комунальні послуги не сплачує, його речі за вказаною адресою відсутні. У будинку, що належить позивачці, відповідач був зареєстрований за згодою попередніх власників - батьків позивачки. Посилаючись на те, що 8 років [PERSON] у будинку не проживає, не сплачує за комунальні послуги, згоди на йог реєстрацію вона, будучи власником будинку не давала, тому позивачка просила суд визнати [PERSON], [INFO] таком, що втратив право користування житловим приміщенням - домоволодінням [ADDRESS]. Позивачка у судове засідання 15.01.2019 року не з'явилася, надала суду письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, справу просила слухати за її відсутності, проти постановлення заочного рішення не заперечувала. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, а також відзив на позов до суду не надавав, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином через офіційний веб-сайт судової влади України, зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи Департаменту адміністративних послуг на дозвільних процедур Дніпровської міської ради у судове засідання не з'явився, надав заяву, якою просив суд розглядати справу без участі представника Департаменту адміністративних послуг на дозвільних процедур Дніпровської міської ради та постановити рішення на підставі матеріалів справи та відповідно до чинного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, серія та номер:3-1072, посвідченого Четвертою дніпровською державною нотаріальною конторою 29.05.2018 року, на праві власності належить домоволодіння [ADDRESS]. [PERSON], [INFO], зареєстрований у вказаному домоволодінні, однак не проживає у ньому, участі в утриманні будинку не приймає, що підтверджується актами обстеження домоволодіння [ADDRESS], затвердженим головою квартального комітету від 31.08.2018 року, Довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 12795 від 30.08.2018 року. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як вбачається з матеріалів справи відповідач був зареєстрований у вказаному домоволодінні за адресою: [ADDRESS] зі згоди попередніх власників. Позивачка є власником домоволодіння з 29.05.2018 року, згоди на реєстрацію відповідача у вказаному будинку вона не надавала, вказана особа не є членом її сім'ї та проживає за іншою адресою. Суд вважає, що позивачка відповідно до ст.ст. 319, 391 ЦК України має право на усунення будь-яких перешкод у користуванні своєю власністю, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищезазначене та приймаючи до уваги ст. 41 Конституції України норми якої є нормами прямої дії, реєстрація відповідача за вказаною адресою не дозволяє позивачці розпорядитися своєю власністю, крім того, вона змушена нести витрати по оплаті поточних платежів з урахуванням кількості зареєстрованих осіб, тому суд вважає визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням - домоволодінням [ADDRESS].

Outcome: approved