Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачки про визнання її такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою м. Корюківка Чернігівської області, провул. Корнієвського, 26. В обґрунтування позову зазначила, що вона є власницею вищезгаданого житлового будинку. Відповідач по справі [PERSON] є її колишньою невісткою, вона зареєстрована в її будинку з 10 червня 2014 року, але жодного дня в ньому не проживала, дана реєстрація їй необхідна була для оформлення закордонного паспорту. На даний момент її син та відповідачка по справі не проживають сімєю, місце знаходження невістки їй невідоме. Вона не зверталася до відповідачки з проханням, щоб та добровільно виписалася з належного позивачці будинку, оскільки останнє відоме їй місце проживання відповідачки - це адреса її будинку: м. Корюківка, провул. Корнієвського, 26. Позивачка просить суд винести рішення та визнати [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, розташованим за адресою: м. Корюківка, провул. Корнієвського, б. 26. Позивач у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась. Через оголошення в газеті «Урядовий кур?єр» від 27.01.2018 № 19, у встановленому законом порядку, належним чином повідомлена про розгляд справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України), у разі неявки в судовезасідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з?явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідачкка по справі у судове засідання не зявилась, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд прийшов до висновку про можливість заочного розгляду справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. [PERSON], є власницею житлового будинку за адресою: м. Корюківка, провул. Корнієвського, 26. Право власності на будинок підтверджується Свідоцтвом про право власності від 07 вересня 2015 року зареєстровано в реєстрі за № 1147 та Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 07 вересня 2015 року зареєстрованого в реєстрі за № 1150. Відповідач по справі [PERSON] є колишньою невісткою позивачки, тобто колишньою дружиною її сина [PERSON]. Фактично відповідач була зареєстрована в будинку позивачки з 10 червня 2014 року, але жодного дня в ньому не проживала, дана реєстрація їй необхідна була для оформлення закордонного паспорту. На даний момент син позивачки з відповідачкою не проживають сімєю, місце знаходження невістки позивачці невідоме. Позивачка не зверталася до відповідачки з проханням, щоб вона добровільно виписалася з належного їй будинку, оскільки останнє відоме позивачці місце проживання відповідача це за адресою розташування її будинку: м. Корюківка, провул. Корнієвського, 26. Факт не проживання відповідачки [PERSON] за адресою: провул.Корнієвського, 26 в м. Корюківка Чернігівської області підтверджується актом депутата Корюківської міськради від 19 грудня 2018 року, який додатково засвідчили сусіди позивачки. Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. У відповідності до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У відповідності до положень ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири, має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Відповідно до ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи зазначене вище, зясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати в сумі 640 гривень понесені нею при подачі позову до суду згідно квитанції № 60 від 20.12.2017. На підставі викладеного,

Outcome: approved