Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Будьоннівської районної в місті Донецьку ради, КП «Керуюча компанія Будьоннівського району міста Донецька» про визнання житловим приміщенням кімнати в гуртожитку та про визнання права на житлове приміщення, посилаючись на наступні обставини. 9 грудня 2002 року АТЗТ «Донецький хімічний завод» позивачці - [PERSON] було видано ордер №19 на житлову площу в гуртожитку, згідно тексту якого вона набула право зайняття жилої площі в кімнаті [ADDRESS], розміром 12кв.м. Вказаний ордер їй було видано на підставі протоколу №23 від 04.12.2002 року сумісного рішення адміністрації та профспілкового комітету АТЗТ «Донецький хімічний завод». Після її вселення у вказану кімнату в гуртожитку, 18 грудня 2002 року вона була поставлена на реєстраційний облік за адресою [ADDRESS]. Основним квартиронаймачем вказаної кімнати в гуртожитку, згідно ордеру від 09.12.2002 року та довідки КП «Керуюча компанія Будьоннівського району міста Донецька» є позивачка. На теперішній час окрім неї за даною адресою зареєстрований її малолітній син - [PERSON], [INFO]. За час мешкання по вказаній адресі позивачка добросовісно виконувала свої обов'язки як наймача житла, з нею укладались відповідні (типові) договори користування житловою площею в гуртожитку. Позивачка в повному обсязі здійснювала оплату за користування житловим приміщенням та сплачувала комунальні послуги, заборгованості по квартплаті у неї немає. В кінці 2011 року позивачка прийняла рішення про необхідність приватизації займаної нею житлової кімнати в гуртожитку, однак співробітники ККП «Бюро приватизації та обміну житлового фонду м. Донецька» повідомили її, що вона не може скористувалися вказаним правом, з огляду на те, що займана нею кімната в гуртожитку [NUMBER], згідно з інвентаризаційною справою є нежилою «бібліотекою». Так, займана позивачкою кімната в інвентаризаційній справі зазначена як кімната [NUMBER] на третьому поверсі, вказана кімната не є жилою, не має житлової площі та зазначена як бібліотека. В зв'язку з чим, позивачка зверталась до різних інстанцій з питання дозволу переводу спірного приміщення кімнати з нежилого фонду в жилий, однак, отриму4вала відповіді, що діючим житловим законодавством не передбачено заселення нежилих приміщень в гуртожитках з видачею ордерів та подальшою реєстрацією. Просить суд визнати кімнату [ADDRESS] житловим приміщенням та визнати за нею та малолітнім [PERSON] право користування житловою кімнатою [ADDRESS]. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити. Представники відповідачів - виконавчого комітету Будьоннівської районної в місті Донецьку ради та КП «Керуюча компанія в Будьоннівському районі міста Донецька в судове засідання не з'явились, були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України у випадку неявки в судове засідання відповідача, належним чином повідомленого та від якого не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутність, якщо вказані ним причини неявки визнані неповажними, суд може прийняти заочне рішення на підставі доказів, які є в матеріалах справи, якщо позивач не заперечував проти такого розгляду справи. В зв'язку, з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню за таких обставин. Згідно зі статтею 129 ЖК України, на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Так, 4 грудня 2002 року АТЗТ «Донецький хімічний завод» - [PERSON] був виданий ордер №19 на житлову площу в гуртожитку за адресою [ADDRESS], що свідчить про набуття позивачкою правової підстави для вселення у вказану кімнату гуртожитку. 11 листопада 2010 року у позивачки [PERSON] народилася дитина - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис №177. 23 серпня 2013 року позивачка [PERSON], внаслідок укладення шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, актовий запис №71. Після вселення у спірну кімнату гуртожитку, позивачка зареєструвалась за адресою [ADDRESS], а в після народження дитини у вказаній кімнаті був зареєстрований і [PERSON], що підтверджується довідкою наданою КП «Керуюча компанія Будьоннівського району міста Донецька» від 05.08.2013 року. Судом встановлено, що за час мешкання у спірній кімнаті позивачка добросовісно виконувала свої обов'язки як наймач житла, з нею укладались відповідні (типові) договори «користування житловою площею в гуртожитку», вона в повному обсязі здійснювала плату за користування житловим приміщенням та сплачували комунальні послуги. Так, як встановлено в судовому засіданні, що з метою приватизації вказаної спірної кімнати позивачка звернулася з заявою до ККП «Бюро приватизації та обміну житлового фонду м. Донецька» на що отримала відповідь про те, що вона не може скористувалися вказаним правом, з огляду на те, що займана нею кімната в гуртожитку [NUMBER], згідно з інвентаризаційною справою є нежилою «бібліотекою». Дійсно, як вбачається з технічного паспорту на будинок (гуртожиток) [ADDRESS], приміщення бібліотеки [NUMBER] використовується як житлова кімната. Разом з тим, при зверненні позивачки до прокуратури Будьоннівського району міста Донецька, її звернення було розглянуто виконкомом Будьоннівської районної в м. Донецьку ради та повідомлено позивачку про те, що діючим житловим законодавством не передбачено заселення нежилих приміщень в гуртожитках з видачею ордерів та наступною реєстрацією громадян, в зв'язку з чим було рекомендовано звернутися до Інспекції Державного архітектурно - будівельного контролю для переоформлення нежилого приміщення в жиле. Після чого вона звернулася до Інспекції Державного архітектурно - будівельного контролю, на що отримала відповідь про те, що чинним законодавством встановлено лише право на переобладнання, перепланування житлових і підсобних приміщень, а не нежитлових приміщень гуртожитків та виключно з дозволу власника гуртожитку, органу місцевого самоврядування, за умови відсутності порушень прав та інтересів інших громадян, які проживають в гуртожитку, що підтверджується листом від 28.12.2012 року №В/1689 Так, судом встановлено наступне. Згідно зі статтею 50 ЖК України, жиле приміщення, що надається громадянам для проживання має бути благоустроєним стосовно умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним та технічним вимогам. Так відповідно до висновку судової будівельно - технічної експертизи № 6458/24 від 17.12.2013 року, кімната [ADDRESS] нормам протипожежної безпеки, санітарно - технічним нормам не протиречить та відповідає архітектурно - будівельним нормам. На теперішній час кімната [ADDRESS] є житловим приміщенням та може використовуватись як житлове приміщення. Таким чином, суд приходить до висновку, що спірна кімната [ADDRESS] є житловим приміщенням. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], що діє в особистих інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON] до виконавчого комітету Будьоннівської районної в місті Донецьку ради, КП «Керуюча компанія Будьоннівського району міста Донецька» про визнання житловим приміщенням кімнати в гуртожитку та про визнання права на житлове приміщення підлягають задоволенню та вважає за необхідне визнати жилою кімнату [ADDRESS] та визнати за позивачкою право користування вказаною кімнатою. На підставі ст.ст. 50,129 ЖК України та

Outcome: approved