Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку мотивуючи тим, що на праві приватної власності рідній сестрі діда позивачки, [PERSON], яка померла 18.01.1998 року, належало право на земельну частку (пай) площею 94,55 в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Стецівської сільської ради, Снятинського району, Івано-Франківської області. Право власності на спірну земельну ділянку у [PERSON] виникло на підставі Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року № 666/94, відповідно до якого кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видавався сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному виразі. На підставі даного сертифікату і було розпочато виготовлення Державного акту на право приватної власності на землю. Однак, внаслідок зволікань працівників держкомзему видача державного акту на право приватної власності на землю відбулась після смерті спадкодавця, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ІФ № 041970, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 709 від 28.03.2001 року. Також, на праві приватної власності [PERSON] належав житловий будинок по вул.Головна в с.Запруття Снятинського району Івано-Франківської області. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складалась із вищезазначеної земельної ділянки та житлового будинку. Після її смерті спадкоємцем за заповітом став дядько позивачки, [PERSON], який вступив в управління спадковим майном та оформив право на спадщину тільки на житловий будинок, який в подальшому відчужив. Право на спадщину на земельну частку (пай) він не оформляв. Внаслідок смерті [PERSON], який помер 03.02.2012 року, відкрилася спадщина, яка складалася із спірної земельної ділянки, та іншого нерухомого майна, зокрема житлового будинку, що знаходиться по вул. Виноградна в м. Снятині Івано-Франківської області. Після його смерті спадкоємицею за законом України стала позивачка. Державним нотаріусом Першої Снятинської державної нотаріальної контори позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за законом тільки на вищевказаний будинок, оскільки в зв'язку із тим, що державний акт на право приватної власності на землю було виготовлено на ім'я [PERSON] після її смерті, а тому Державним нотаріусом Першої Снятинської державної нотаріальної контори позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянки, а тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала повністю і просила їх задоволити справу слухати за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій зазначив, що проти позову не заперечує, просив справу розглядати за його відсутності. Суд, дослідивши і перевіривши зібрані докази, встановивши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. З сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ІФ №0089104 вбачається, що [PERSON], яка померла 18.01.1998 року, належало право на земельну частку (пай) площею 94,55 в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Стецівської сільської ради, Снятинського району, Івано-Франківської області. З Державного акту Серія ІІ-ІФ №041970 виданого на [PERSON] вбачається, що останній належала земельна ділянка площею 2,84 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Завальської сільської ради. З свідоцтва про право на спадщину за законом вбачається, що спадкоємцем [PERSON], який помер 03.02.2012 р. є [PERSON],з свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що батьками останньої записано [PERSON] та [PERSON], з свідоцтва про одруження вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30.04.1997 р., після одруження «Бедка» присвоєно прізвище «Козар». З свідоцтва про право власності на житловий будинок виданого на [PERSON] вбачається, що останній належав житловий будинок на праві приватної власності . З заповіту від 03.04.1975 р. слідує, що [PERSON] посвідчила все своє майно на користь [PERSON] З свідоцтва про смерть серія І-НМ №144534 від 04.02.2012 р. виданого на [PERSON] слідує, що останній помер 03.02.2012 р. З свідоцтва про смерть виданого на [PERSON] вбачається, що останній помер 24.06.1998 р. З свідоцтва про розірвання шлюбу слідує, що [PERSON] та [PERSON] 08.08.1995 р. розірвали шлюб. З свідоцтва про право власності на спадщину за законом слідує, що спадкоємцями майна [PERSON] померлої 23.02.2003 р. є її син [PERSON]. З свідоцтва про право власності на спадщину за законом слідує, що спадкоємцями майна [PERSON], який помер 03.02.2012 р. є [PERSON] Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі встановленого ст.1225 ЦК України, ст. 392 ЦК України,

Outcome: approved