Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду, мотивуючи це тим, що після смерті 06 грудня 1998 року її сина [PERSON], відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по вул. Травневій, 10 в с. Чечеліївка, Петрівського району, Кіровоградської області, який належав йому на підставі договору купівлі продажу від 21 листопада 1990 року. Позивачка у встановлений законом термін до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не зверталась, так як вважала, що спадщину після смерті сина повинна оформити його дружина [PERSON] та донька [PERSON], однак вони відмовились від її прийняття на користь позивачки, про що подали відповідні заяви. Позивачка на протязі 6 місяців після смерті сина та до сьогоднішнього дня здійснює догляд за вищевказаним будинком, що свідчить про те, що вона фактично вступила в управління, користування та володіння спадковим майном, а тому просить суд визнати з нею право власності на спадкове майно сина житловий будинок. Позивачка та її представник в судове засідання не зявились, проте подали заяви, в яких просили справу розглядати без їх участі, позов підтримали повністю. Відповідачка також у судове засідання не зявилась, але подала заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, з позовом згідна. Суд, дослідивши документи справи вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 06 грудня 1998 року помер син позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ОЛ №042181, виданим Чечеліївською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області 07 грудня 1998 року (а.с.17). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по вул. Травнева, 10 в с. Чечеліївка, Петрівського району, Кіровоградської області, належного померлому на підставі договору купівлі-продажу від 21 листопада 1990 року (а.с.13-14). На підставі вказаного договору Олександрійським міжміським бюро технічної інвентаризації 01 березня 2017 року виготовлено технічний паспорт на вищевказаний будинок, однак право власності на будинок №10 по вул. Травнева в с. Чечеліївка, Петрівського району, Кіровоградської області не зареєстровано (а.с.20-21). Відповідно до довідок Чечеліївської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області №08 та №988 від 03 травня 2017 року встановлено, що громадянин [PERSON], який помер 06 грудня 1998 року до дня своєї смерті постійно проживав та був зареєстрований по вулиці Травнева (назва вулиці до перейменування Першотравнева) в будинку №10 в с. Чечеліївка, Петрівського району, Кіровоградської області; на момент смерті за вищевказаною адресою були зареєстровані та проживали: дружина померлого [PERSON] та його донька [PERSON]; які являються спадкоємцями після його смерті; від імені померлого заповіт не складався і не посвідчувався (а.с.10,12). Як вбачається з копії свідоцтва про одруження серії І-ОЛ №060937, виданого Чечеліївською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області 26 серпня 2003 року, після реєстрації шлюбу з [PERSON] відповідачка залишила дошлюбне прізвище [PERSON] (а.с.43). Згідно заяви [PERSON], посвідченої державним нотаріусом Онуфріївської державної нотаріальної контори 12 травня 2017 року та зареєстрованої в реєстрі за №609, а також заяви [PERSON], посвідченої державним нотаріусом Онуфріївської державної нотаріальної контори 27 січня 2017 року та зареєстрованої в реєстрі за №88, останні відмовились від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь позивачки; матеріальних претензій до [PERSON] щодо вищевказаної спадщини не мають (а.с.15-16). Відповідно до довідки Чечеліївської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області №994 від 11 травня 2017 року, встановлено, що [PERSON] після смерті свого сина [PERSON] дійсно на протязі 6 місяців і до сьогоднішнього дня здійснювала догляд за домоволодінням №10 по вул. Травнева в с.Чечелівка (побілка стін, косметичний ремонт кімнат, ремонт надвірних господарських приміщень де утримується худоба) (а.чс.11), таким чином позивачка фактично прийняла спадщину та вступила в управління майном. Як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Петрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області №489/01-16 від 12 липня 2017 року після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась(а.с.30). Згідно інформації, наданої Петрівською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області №328/01-16 від 28 липня 2017 року, після смерті [PERSON] заведена спадкова справа за №254/2004 року; заяву про прийняття спадщини подала [PERSON] (а.с.32). Однак при розгляді справи спадкоємець за законом та відповідач по даній справі [PERSON] подала суду заяву в якій вказала, що відмовляється від спадщини після смерті [PERSON] та не заперечує проти визнання за [PERSON] права власності на вищевказаний житловий будинок (а.с.42). Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного суду України від 25.12.1992 року Про практику розгляду судами України справ про спадкування передбачений ст.549 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою зацікавленої особи при доведеності поважності його пропуску. Проте, якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. На підстві ст. 524 ЦК України (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до положень ст.549 ЦК УРСР, чинного на період відкриття спадщини, тобто на час смерті [PERSON] визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав нотаріальному органові за місцем відкриття спадщини заяву про відкриття спадщини. Доказом вступу в управління або володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємця оригіналу правовстановлюючого документу. В той же час, згідно ст.548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. На це наголошується також у п.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, де зазначається що у випадку, якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину. Таким чином, позивачка є спадкоємцем за законом після смерті її сина та правомірно прийняла спадщину, вступивши в управління спадковим майном. На підставі викладеного та враховуючи те, що на момент смерті син позивачки був власником житлового будинку, інших спадкоємців, які претендують на вказане спадкове майно не має, тому суд вважає, що позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 524, 548, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) та

Outcome: approved