Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третіх осіб : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , мешканців [ADDRESS], служби у справах дітей Олевської районної державної адміністрації Житомирської області , м.Олевськ вул. Свято-Миколаївська , 4 , про поділ майна , що є у спільній сумісній власності колишнього подружжя . В позовній заяві позивачка просить суд позов задовольнити та визнати спільним майном колишнього подружжя : [PERSON] та [PERSON] : 1/3 частину квартири [ADDRESS], вартістю 40000 грн., легковий автомобіль марки Volkswagen Golf білого кольору 1986 року випуску д.н. [NUMBER] , вартістю 18874,45 грн., автомобіль ВАЗ 2101 червоного кольору 1976 року випуску д.н [NUMBER] вартість 6353,50 грн„ та автомобіль ГАЗ 5312 синього кольору д.н. [NUMBER] 1989 року випуску, вартістю 17363,00 грн., холодильник НОРД модель 245 с.н. [NUMBER] вартістю 1583,55 грн., морозильна камера SFR / 167 NF вартістю 3059 грн., телевізор Saturn m ST21F2 вартістю 1205,15 грн., спальню «Еколь» вартістю 839 грн., матрац 80x2 вартістю 380 грн., спальню «Соната» вартістю 1583,55 грн., матрац 1.60x2 вартістю 650 грн., спальню «Софія» вартістю 3059,00 грн., матрац 1.6x2 вартістю 850 грн. , пральну машину LG WD80160 NP вартістю 888,77 грн., газовий котел «Vaillant» вартістю 6885,00 грн., бойлер «Ariston» вартістю 756 грн, комп'ютер з монітором та принтером вартістю 5400 грн., ліжко спальне одинарне вартістю 1205,12грн., всього на загальну суму 110935,09 грн. Провести розподіл спільного майна колишнього подружжя [PERSON] та [PERSON] наступним чином : · виділити [PERSON] 1/2 частини зареєстрованої на відповідача 1/3 частини житлової квартири [ADDRESS] вартістю 20000 грн., легковий автомобіль марки Volkswagen Golf білого кольору 1986 року випуску д.н. [NUMBER] , вартістю 18874,45 грн., також холодильник НОРД модель 245 с.н. [NUMBER] вартістю 1583,55 гри., морозильна камера SFR / 167 NF вартістю 3059 грн., телевізор Saturn m ST21F2 вартістю 1205,15 грн., спальню «Еколь» вартістю 839 грн., матрас 80x2 вартістю 380 грн., спальню «Соната» вартістю 1583,55 грн., матрац 1.60x2 вартістю 650 грн., пральну машину LG WD80160 NP вартістю 888,77 грн., а всього на загальну суму 49063,47 грн. · виділити [PERSON] 1/2 частини зареєстрованої на відповідача 1/3 частини житлової квартири [ADDRESS] вартістю 20000 грн., автомобіль ВАЗ 2101 червоного кольору 1976 року випуску д.н [NUMBER] вартість 6353,50 грн,, та автомобіль ГАЗ 5312 синього кольору д.н. [NUMBER] 1989 року випуску, вартістю 17363,00 грн., спальню «Софія» вартістю 3059,00 грн., матрац 1.6x2 вартістю 850 грн. , газовий котел «Vaillant» вартістю 6885,00 грн., бойлер «Ariston» вартістю 756 грн, комп'ютер з монітором та принтером вартістю 5400 грн., ліжко спальне одинарне вартістю 1205,12грн., а всього на загальну суму 61871,50 грн. Стягнути з [PERSON] 6404,01 грн., грошової компенсації за надлишок вартості майна в зв'язку із збільшенням його частки . Визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частину житлової квартири [ADDRESS] та усунути перешкоди в користуванні спільним майном шляхом вселення у вказане житло. Зобов'язати відповідача [PERSON] усунути перешкоди в користуванні поділеним позивачкою майном , а саме легковим автомобілем марки Volkswagen Golf білого кольору 1986 року випуску д.н. [NUMBER] , вартістю 18874,45 грн., також холодильником НОРД модель 245 с.н. [NUMBER] вартістю 1583,55 грн., морозильною камерою SFR / 167 NF вартістю 3059 грн., телевізором Saturn m ST21F2 вартістю 1205,15 грн., спальнею «Еколь» вартістю 839 грн., матрас 80x2 вартістю 380 грн., спальнею «Соната» вартістю 1583,55 грн., матрацом 1.60x2 вартістю 650 грн., пральною машиною LG WD80160 NP вартістю 888,77 грн., шляхом передачі позивачціі вказаних речей, а у разі неможливості стягнути з [PERSON] еквівалент вартості вказаних речей в сумі 29 063,47 грн. Розстрочити сплату судового .збору до винесення судового рішення по справі в зв'язку з скрутним матеріальним становищем позивачки . В судовому засіданні позивачка позов підтримала з підстав зазначених в позові і просить його задовольнити в повному обсязі . При цьому пояснила , що шлюб з відповідачем розірвала . Під час шлюбу відповідач приватизував квартиру по [ADDRESS] і тому вважає , що їй належить частка зазначеної квартирі на праві спільної сумісної власності подружжя , але вона в зазначеній квартирі перед її приватизацією та на момент приватизації не проживала . Під час шлюбу з відповідачем набула майно , але їм не користується , оскільки відповідач майно їй не віддає і ділити не хоче. Крім того під час шлюбу були придбані два легкових автомобіля та один вантажний автомобіль , якими розпорядився відповідач . Де і у кого знаходяться документи на зазначені автомобілі , самі автомобілі та майно їй не відомо . Відповідач заперечує стосовно задоволення позову і вважає його безпідставним , при цьому пояснив , що перебував у шлюбі з позивачкою . Про те що його батьки приватизували квартиру йому було не відомо , оскільки він проживав з позивачкою за іншою адресою . Батьки приватизували квартиру , яку у свій час сім? ї виділили на виробництві , де працював батько . Після розірвання шлюбу позивачка вивезла свої речі та майно з будинку де раніше проживала , а саме з будинку який розташований в [ADDRESS] , де знаходиться це майно йому невідомо . Легковий автомобіль марки Volkswagen Golf 2 1.3, білого кольору , 1986 року випуску , д.н.з. [NUMBER] належить позивачці і де він перебуває йому невідомо ; легковий автомобіль марки ВАЗ 2101, червоного кольору , 1976 року випуску д.н.з. [NUMBER] перебував на тимчасовому обліку і де він на даний час знаходиться йому також не відомо ; вантажний автомобіль марки ГАЗ 5312 , синього кольору , 1989 року випуску , д.н.з. [NUMBER]він розібрав та продав по частинам , оскільки постійного заробітку не мав , кошти виручені за продаж автомобіля витратив на сім? ю , а саме на дітей та позивачку . Де і у кого знаходяться документи на зазначені автомобілі йому невідомо . Треті особи на стороні позивача заперечують стосовно позову і також вважають його безпідставним , оскільки позивачка не є членом сім? ї [PERSON] та [PERSON], не вела з ними спільного господарства і на момент приватизації квартири , яка розташована по [ADDRESS] , не була в ній приписана і не проживала . При цьому треті особи : [PERSON] та [PERSON] пояснили , що позивачка вивезла свої речі та майно з будинку де раніше проживала , а саме з будинку який розташований в [ADDRESS] , і де знаходиться це майно їм невідомо . Третя особа [PERSON] пояснила , що проживає разом з батьком і до останнього будь-яких претензій не має . Представник служби у справах дітей Олевської РДА в судове засідання не з?явився та звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи у відсутності представника і прийняття рішення судом відповідно до закону . Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 18.11.1995 року , який був розірваний 16.01.2013 року ( а.с. 4 ) . Під час шлюбу сторони набули рухоме та нерухоме майно , а саме : легковий автомобіль марки Volkswagen Golf 2 1.3, білого кольору , 1986 року випуску , д.н.з. [NUMBER] ; легковий автомобіль марки ВАЗ 2101, червоного кольору , 1976 року випуску д.н.з. [NUMBER] ; вантажний автомобіль марки ГАЗ 5312 , синього кольору , 1989 року випуску , д.н.з. [NUMBER] ; холодильник НОРД модель 245 с.н. [NUMBER] ; морозильна камера SFR / 167 NF ; телевізор Saturn m ST21F2 ; спальню «Еколь» ; матрац 80x2 ; спальню «Соната» ; матрац 1.60x2 ; спальню «Софія» ; матрац 1.6x2 ; пральну машину LG WD80160 NP ; газовий котел «Vaillant» ; бойлер «Ariston» ; комп'ютер з монітором та принтером ; ліжко спальне одинарне , що не заперечують сторони та інші учасники судового розгляду , а також свідок [PERSON] Вище зазначене майно та колісні транспортні засоби були оцінені експертом без його пред? явлення в натурі ( а.с.125-163 ) . Місце знаходження спірного майна судом не встановлено . Відповідач та треті особи , за виключенням [PERSON] ( дочки відповідача ) мають у приватній власності квартиру [ADDRESS] і придбана у приватну власність на законних підставах ( а.с. 69-70 ) . Дані правовідносини врегульовані наступними нормативно - правовими актами , а саме : Так , відповідно до п.п. 23 - 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 ( із змінами та доповненнями станом на 2015 рік ) « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб , розірвання шлюбу , визнання його недійсним та поділ майна подружжя » зазначено , що вирішуючи спори між подружжям про майно , необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна , наявного на час припинення спільного ведення господарства , з? ясувати джерело і час його придбання . До складу майна , що підлягає поділу включається загальне майно подружжя , наявне у нього на час розгляду справи , та те що знаходиться у третіх осіб . Відповідно до ст.3 СК України сім? ю складають особи , які спільно проживають , пов? язані спільним побутом , мають взаємні права та обов? язки . Там же зазначено , що сім? я створюється на підставі шлюбу , кровного споріднення , усиновлення , а також на інших підставах не заборонених законом і таких , що не суперечать моральним засадам суспільства . В ч.1 ст.22 КпШС Української РСР ( 20.06.1969 року ) зазначено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю . Майно придбане внаслідок спільної праці членів сім? ї , є їх спільною сумісною власністю , якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними , зазначено в ч.1 ст.17 Закону України « Про власність », чинного на час набуття квартири . Відповідно до ст.3 Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду » встановлено , що приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир ( будинків ) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім? ї та додатково 10 квадратних метрів на сім? ю . В ч.2 ст.64 ЖК України зазначено , що до членів сім? ї наймача належать дружина наймача , їх діти і батьки . Членами сім? ї наймача може бути визнано й інших осіб , якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство . Зважаючи на викладене суд приходить до висновку , що позивачка не є членом сім? ї третіх осіб - наймача , на час приватизації з зазначеними особами не проживала і спільного господарства не вела , а тому не має права на частку у спільному частковому майні колишнього подружжя , в частині розділу приватизованої квартири відповідача та третіх осіб , тобто 1/3 частка квартири [ADDRESS], не є об? єктом спільної сумісної власності подружжя , а тому поділу не підлягає . Вирішуючи іншу частину позову суд виходить з наступного : Так , відповідно до ч.1,2 ст. 60 СК України майно , набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) ; вважається , що кожна річ , набута за час шлюбу , крім речей індивідуального користування , є об? єктом права спільної сумісної власності подружжя . Дружина , чоловік мають рівні права на володіння , користування і розпорядження майном , що належить їм на праві спільної сумісної власності , якщо інше не встановлено домовленістю між ними , зазначено в ч.1 ст. 63 СК України . Відповідно до ч.1 ст. 65 СК України дружина , чоловік розпоряджаються майном , що є об? єктом спільної сумісної власності подружжя , за взаємною згодою . В ст. 69 СК України зазначено , що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу ; дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Також в ст. 70 СК України зазначено , що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини ти чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.1,2,5 ст. 71 СК України , майно , що є суб? єктом спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу спірного майна , спір може бути вирішений судом ….. ; неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними ; присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду . Аналогічно такі правовідносини вирішуються і Цивільним законодавством України. Так , майно набуте подружжям за час шлюбу , є їхньою спільною сумісною власністю , якщо інше не встановлено договором або законом , зазначено в ч.3 ст. 368 ЦК України . Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна , що є у спільній сумісній власності , вважається , що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними , якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом . В п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 ( із змінами та доповненнями станом на 2015 рік ) « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб , розірвання шлюбу , визнання його недійсним та поділ майна подружжя » зазначено , що суд вирішуючи питання про поділ майна , що є суб? єктом права спільної сумісної власності подружжя , зокрема неподільні речі , має право застосовувати положення частин 4,5 ст.71 СК ( 2947-14 ) щодо обов? язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної суми на депозитний рахунок суду . За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав , передбачених ст. 365 ЦК ( 435-15 ) , за умови звернення подружжя ( одного з них ) до суду з таким позовом ( ст.11 ЦК ) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної суми . У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій , а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток , суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності . Дослідивши матеріали справи , письмові докази , заслухавши пояснення сторін ,представника позивача , третіх осіб , суд приходить до висновку , що позов підлягає задоволенню частково , а саме : Так, позивачка не надала суду доказів , що 1/3 частка квартири [ADDRESS] є об? єктом спільної сумісної власності колишнього подружжя , а тому поділу між сторонами не підлягає . Крім того позивачка надала суду докази існування неподільного майна , а саме автомобілів , меблів , побутової техніки , що не заперечують відповідач та треті сторони, але не повідомила суд де знаходиться це майно , не внесла на депозитний рахунок суду суму відповідної вартості спірного майна , а тому суд приходить до висновку про визнання ідеальних часток колишнього подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності . На підставі наведеного ,

Outcome: partial