Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення з [PERSON] на її користь пеню за прострочку в оплаті аліментів в розмірі 54236,16 грн. Із позову вбачається, що відповідно до рішення Краматорського міського суду Донецької області від 19.05.2010 року, винесеного по справі № 2-2404/2010 з відповідача на її користь були стягнуті аліменти на утримання їх спільних дітей: доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку доходу щомісячно. Виконавчий лист було передано нею до відділу ДВС Краматорського МУЮ в Донецькій області для примусового виконання рішення суду. Відповідачем рішення суду виконувалось не регулярно. З 30.10.2012 року та до теперішнього часу відповідач виконання рішення суду повністю ігнорує, хоча він має матеріальну можливість сплачувати стягнені аліменти в повному обсязі в передбачені законом строки. У відповідності з розрахунком, проведеним ВДВС Краматорського міського управління юстиції в Донецькій області від 04.12.2013 року по виконавчому листу № 2-2404/2010 заборгованість по сплаті аліментів відповідача перед нею станом на 01.09.2014 року складає 24573,98 грн. При розрахунку розміру пені береться за основу розрахунок державного виконавця від 01.09.2014 року. Таким чином, розмір пені за прострочку по сплаті аліментів відповідачем за період з 29.10.2012 року по 30.11.2013 року та з 01.12.2013 року по 08.09.2014 року складає: 54236,16 грн. Вважає, що відповідач станом на сьогоднішній день має повну матеріальну можливість сплатити нараховану пеню за прострочку в оплаті аліментів в повному обсязі. Вона ж всі ці роки самостійно на одну заробітну плату була вимушена утримувати двох неповнолітніх дітей, що ставило її у важке матеріальне становище. Відповідач, не дивлячись на це, ніякої матеріальної допомоги не здійснював. В теперішній час відповідач в добровільному порядку врегулювати спір не бажає. Просить стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочку по сплаті аліментів в розмірі 54236,16 грн. та судові витрати. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що він не працює, що перебуває на утриманні своє нинішньої дружини. З розрахунком державного виконавця не згодний, розрахунок не оскаржував. Коштів на виплату пені у нього не має. Просить суд відмовити в задоволенні позову. Вислухавши думку сторін, проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається зі свідоцтв про народження батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Краматорського міського суду від 21.09.2012 року по цивільній справі №2/0528/3567/12 шлюб між сторонами було розірвано. Як вбачається з розрахунку ВДВС Краматорського міського управління юстиції від 01.09.2014 року [PERSON] має заборгованість по аліментам, які були стягнуті на користь [PERSON] згідно виконавчого листа Краматорського міського суду Донецької області по справі № 2-2404/2010 року від 19.05.2010 року, станом на 01.09.2014 року складає 24573,98 грн. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Загальний розмір пені від суми несплачених аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] за період часу з 29.10.2012 року по 30.11.2013 року та з 01.12.2013 року по 08.09.2014 року складає 54236,16 грн. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 22 своєї Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках, як вказано в п. 22 зазначеної постанови, стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до зазначеної постанови - порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження». Зазначеною нормою передбачено, що розмір заборгованості по аліментам визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення, виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не проводилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник у цей період не працював, заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. Судом встановлено, що відповідачу було відомо про відкриття провадження за виконавчим листом про стягнення з нього аліментів. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що заборгованість зі сплати аліментів утворилася з вини відповідача, ним не надані докази поважності причин несплати аліментів. Таким чином, суд вважає, що на користь позивача підлягає стягненню з відповідача пеня від суми несплачених аліментів в розмірі 54236,16 грн. Також на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір у розмірі 542,36 грн.

Outcome: approved