Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивачка звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» про визнання договору недійсним та зобовязання вчинити певні дії. Позивачка у судове засідання не зявилася, відповідно до письмової заяви просила суд слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд визнати недійсним договір іпотеки №1 від 11.02.2008 року укладений між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та [PERSON] посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 11 лютого 2008 року та зареєстрований в реєстрі за №609; визнати недійсним договір іпотеки №2 від 11.02.2008 року укладений між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та [PERSON] посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 11 лютого 2008 року та зареєстрований в реєстрі за №611; скасувати заборону квартири [ADDRESS], а також, нежитлової будівлі (будівля автозаправочної станції), що знаходиться за адресою Дніпропетровська область смт. Межова вул. Центральна, 1а (один -«а»), та складається з: літ.А- будівля автозаправочної станції (ракушка оштукатурена), літ.Т-туалет (цегла), літ.Н-навіс(метал), №1 бетонне покриття. Вищевказана нежитлова будівля (будівля автозаправочної станції) розташована на земельній ділянці 0,19 (нуль цілих дев'ятнадцять сотих) га, яка перебуває у користуванні Іпотекодавця, саме мене, на підставі Договору оренди земельної ділянки, укладеному між Іпотекодавцем ([PERSON]М.) та Межівською районною держадміністрацією Дніпропетровської області 05 грудня 2005 року, зареєстрованого у Межівському відділі Дніпропетровського обласного центру Державного земельного кадастру 15 березня 2006 року, про що в книзі реєстрації договорів оренди землі вчинено запис №040612400453, накладеного приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 11 лютого 2008 року та зареєстрованого в реєстрі за №610; скасувати заборону нежитлової будівлі (будівля автозаправочної станції), що знаходиться за адресою Дніпропетровська область м.Нікополь вул.Героїв Чорнобиля, буд.23-б (двадцять три «б»), та складається з: A-будівля АЗС (метал), загальною площею 22,4 кв.м.; Б-вбиральня (цегла); В-будівля (недобудована) шлакоблок; Г-фундамент під будівлю (бетон); Д-навіс (см.метал); №1,1 - водопровід, замощення. Вищевказана нежитлова будівля (будівля автозаправочної станції) розташована на земельній ділянці площею 0,2606 ( нуль цілих двя тисячі шістсот шість десятитисячних) ra, яка перебуває у користуванні Іпотекодавця, на підставі Договору оренди земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольского міського нотаріального округу [PERSON] CO. 03 серпня 2004 року за реєстровим №1062, зареєстрованого в книзі записів державної реєстрації договорів оренди земель 31 серпня 2004 року за №040411000092, накладеного приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального, округу [PERSON] 11 лютого 2008 року та зареєстрованого в реєстрі за №612; внести до Державного реєстру речових прав про виключення запису з реєстру щодо обтяжень нерухомого майна іпотекою згідно договору іпотеки №1 від 11.02.2008 року; внести до Державного реєстру речових прав відомості про виключення запису з реєстру щодо обтяжень нерухомого майна іпотекою згідно договору іпотеки №2 від 11.02.2008 року; внести до Державного реєстру речових прав відомості про виключення з реєстру щодо накладення заборон відчуження нерухомого майна за договором іпотеки №1 від 11.02.2008 року; внести до Державного реєстру речових прав відомості про виключення з реєстру щодо накладення заборон відчуження нерухомого майна за договором іпотеки №2 від 11.02.2008 року. Проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Відповідачі у судове засідання не зявилися, повідомлені належним чином, причину неявки у судове засідання суду не повідомили. Зі згоди позивачки суд проводить розгляд справи у заочному порядку, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, дійшов до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 23 жовтня 2009 року [PERSON] був розірваний шлюб з [PERSON] (прізвище в шлюбі [PERSON]), про що було зроблено в Книзі реєстрації розірвань шлюбів актовий запис №216. Після розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище «Білик». Позивачка [PERSON] є власницею будівлі автозаправочної станції, що розташована за адресою Дніпропетровська область, смт. Межова, вул. Центральна, 1а, на підставі договору купівлі-продажу від 04 травня 2005 року, посвідченого нотаріусом Межевського державного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1108. Дане нерухоме майно нами було придбано в шлюбі з відповідачем. Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. В грудні 2014 року позивачці стало відомо, що [PERSON], діючі від її імені на підставі Довіреності від 17 грудня 2007 року за реєстровим №3569, уклав з Банком «Надра» договір іпотеки №1 та від 11.02.2008 року. Предметом договору іпотеки - є квартира [ADDRESS], а також, нежитлова будівля (будівля автозаправочної станції), що знаходиться за адресою Дніпропетровська область, смт. Межова, вул. Центральна, 1а (один - «а»), та складається з: літ.А- будівля автозаправочної станції (ракушка оштукатурена), літ.Т-туалет (цегла), літ.Н-навіс(метал), №1 бетонне покриття. Вищевказана нежитлова будівля (будівля автозаправочної станції) розташована на земельній ділянці 0,19 (нуль цілих дев'ятнадцять сотих) га, яка перебуває у користуванні Іпотекодавця, ([PERSON]М.), на підставі Договору оренди земельної ділянки, укладеному між Іпотекодавцем (мною) та Межівською районною держадміністрацією Дніпропетровської області 05 грудня 2005 року, зареєстрованого у Межівському відділі Дніпропетровського обласного центру Державного земельного кадастру 15 березня 2006 року про що в книзі реєстрації договорів оренди землі вчинено запис №040612400453. Також [PERSON] уклав з Банком «Надра» договір іпотеки №2 та від 11.02.2008 року, предметом якого э нежитлова будівля АЗС, що розташована за адресою Дніпропетровська область, м.Нікополь, вул.Героїв Чорнобиля, буд.23-б (двадцять три «б»), та складається з: А-будівля АЗС (метал), загальною площею 22,4 кв.м.; Б-вбиральня (цегла); В-будівля (недобудована) шлакоблок; Г-фундамент під будівлю (бетон); Д-навіс (см.метал); №1,1 -водопровід, замощення. Вищевказана нежитлова будівля (будівля автозаправочної станції) розташована на земельній ділянці площею 0,2606 (нуль цілих дві тисячі шістсот шість десятитисячних) га, яка перебуває у користуванні Іпотекодавця, на підставі Договору оренди земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольского міського нотаріального округу [PERSON] 03 серпня 2004 року за реєстровим №1062, зареєстрованого в книзі записів державної реєстрації договорів оренди земель 31 серпня 2004 року за №040411000092. То б то, [PERSON] передав Банк «Надра» в іпотеку належне позивачці нерухоме майно, не порадившись з нею. Будівля автозаправочної станції, яка належить [PERSON] на праві власності, стала забезпеченням виконання зобов'язання за кредитним договором про надання кредитної лінії з вільним режимом кредитування №767622/КК від 11.02.2008 року, укладеного між Банком «Надра» та ПП «Лікоіл-сервіс». Договір іпотеки №1 від 11.02.2008 року був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №609. За цим договором нотаріусом [PERSON] накладена заборона відчуження зазначеної в договорі нежитлової будівлі (будівля автозаправочної станції) та зареєстрована в реєстрі за №610. Договір іпотеки №2 від 11.02.2008 року був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №611. За цим договором нотаріусом [PERSON] накладена заборона відчуження зазначеної в договорі нежитлової будівлі (будівля автозаправочної станції) та зареєстрована в реєстрі за №612. Статтею 65 CK України передбачено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. З договорами іпотеки [PERSON] не згодна, так як вони були укладені без її згоди. На час його укладання [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі і дані договори значно порушують її права встановлені чинним законодавством, накладає на [PERSON]певні обов'язки. Враховуючи вимоги ст.65 CK України та ч.2 ст.6 Закону України «Про іпотеку», для укладення договору іпотеки від 22 лютого 2008 року необхідно було отримати нотаріально посвідчену письмову згоду співвласника, а саме позивачки [PERSON] Відповідно до ч. І ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до 4.2 ст. 369 ЦК України розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Відповідно до ст.578 ЦК України, майно, що є у спільній власності, може бути передано у заставу за згодою всіх співвласників. Згідно п.25 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012 року, №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при оспоренні договору застави (іпотеки), суд має враховувати положення статті 578 ЦК України, згідно з яким майно, що є у спільній власності, може бути передано у заставу лише за згодою іншого з подружжя, який у разі пред'явлення позову про звернення стягнення на таке майно має бути залучений до участі у справі. У п. «д» п.16 постанови ПВС від 28.04.1978 року №3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (із змінами) роз'яснено, що відсутність згоди другого (дружини) на відчуження спільного майна може бути підставою для визнання недійсною угоди в тому випадку, коли угода потребувала обов'язкового нотаріального посвідчення (ст.65 СКУ), або судом установлено, що сторони (сторона) в угоді діяли недобросовісно. Поняття, зміст права власності та його здійснення викладено в нормах ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України. Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що право власності має абсолютний характер, зміст якого становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечувати всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його прав власності з боку будь-яких осіб. Згідно з положенням ч.1 ст.203 ЦК України, правочин не може суперечить цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 1 ст.205 ЦК України передбачено, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Стор/НИ мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Так як майно придбане за кошти подружжя є спільною сумісною власністю, передано в іпотеку без згоди співвласника (одного з подружжя), то наявність таких обставин свідчить про невідповідність договору іпотеки актам цивільного законодавства, що є підставою для визнання такого правочину недійсним відповідно до положень ч.І СТ.203, ч.І СТ.205 ЦК України. Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі визнання іпотечного договору недійсним. Відповідно до п. 1.1 Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.99 N 31/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 18.08.2004 N 85/5), та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.06.99 за N 364/3657 єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна - це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони відчуження та арешти нерухомого майна, вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи про обтяження нерухомого майна скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнані судом недійсними. Постановою КМУ «Про затвердження Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек від 31.03.2004 N410, п.2 визначено, що Державний реєстр іпотек - єдина комп'ютерна база даних про обтяження і зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою. Відповідно до п. 25 Тимчасового порядку запис про обтяження майна іпотекою може бути виключений на підставі рішення суду з обов'язковим зазначенням порядкового номера запису, а п.26 встановлено, що реєстратор вносить до Реєстру іпотек відомості про виключення запису в день надходження повідомлення чи рішення суду. Таким чином. Виходячи з вищевикладеного позовні вимоги знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а відтак підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з [PERSON], Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» на користь [PERSON] сплачений останньою при подачі позову судовий збір у сумі 250 грн. підлягає стягненню сплачений останньою при подачі позову судовий збір у сумі 250 грн. 60 коп.

Outcome: approved