Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, в якому після уточнення позовних вимог (а.с.29-30) просила визнати незаконною постанову від 20.01.20015 р. приватного нотаріуса Лисичанського міського нотаріального округу Жихар Надії Петрівні про відмову у видачі їй свідоцтва про право на спадщину та зобов'язати відповідачку видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, що належало [PERSON] до його смерті, а саме: страхові виплати у розмірі 16491,29 грн. та пенсійні виплати у розмірі 9307,59 грн. Представник позивачки у судовому засіданні позов підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що відповідно до ст.1227 ЦК України суми страхових виплат не входять до складу спадщини і повинні виплачуватися з фондів членам сім'ї спадкодавця. У судовому засіданні досліджені наступні докази: копія свідоцтва про смерть; копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії; копія рішення Лисичанського міського суду від 16.03.2015 р.; копія постанови Лисичанського міського суду від 16.03.2015 р.; копія свідоцтва про укладення шлюбу; копія довідки про склад сім'ї; копія заяви про прийняття спадщини за законом; копії заяв про відмову від спадщини; копія листа від 03.08.2015 р. № 02/1021; копія довідки про розмір страхових виплат; копія листа від 05.08.2015 р. № 4656/02-10; копія довідки про невиплачену пенсію. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 11.08.1979 р. (а.с.21). [INFO]. [PERSON] помер (а.с.5). 23.09.2014 р. позивачка звернулась з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом до відповідачки (а.с.23). 23.09.2014 р. і 26.09.2014 р. діти спадкодавця - [PERSON] і [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини на користь позивачки (а.с.24, 25). 20.01.2015 р. відповідачка винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи її тим, що на підставі вимог ст. 1227 ЦК України, суми нарахованих виплат не входять до складу спадщини, а підлягають передачі членам сім'ї спадкодавця (а.с.6). Вказана постанова є незаконною, а відповідачка зобов'язана вдати позивачці свідоцтво про спадщину за законом з наступних підстав. Як вбачається з листа відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, страхові виплати в розмірі 16491, 29 грн., нараховані [PERSON] за період з 01.10.2012 р. по 05.04.2014 р., знаходяться на рахунку відділення, окрім позивачки за ними ніхто не звертався (а.с.31,32). Згідно листа УПФУ в м. Лисичанську, пенсія [PERSON] була нарахована на поштове відділення, але не була виплачена за період вересень 2010 р.- лютий 2011 р. в розмірі 9307, 59 грн. (а.с.33, 34). Таким чином, страхові виплати та не отримана пенсія були зараховані на особові рахунки [PERSON], а тому після зарахування стали його власністю та втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат) і набули статус вкладу. При цьому перерахування (видача) вкладу можливе лише в порядок та спосіб, визначений законодавством, шляхом отримання спадщини спадкоємцями померлого вкладника. Таке тлумачення положень ст.1227 ЦК України міститься у правових позиціях Верховного Суду України в постанові від 24.06.2015 р. у справі № 6-535цс15. Оскільки відповідно до ст.ст.1261, 1269 ЦК України позивачка є спадкоємцем першої черги, яка в передбачений законодавством строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, інші спадкоємці від спадщини відмовилися на її користь, відповідач зобов'язана видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом. На користь позивачки з відповідачки підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,6 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved