Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом в обґрунтування якого зазначила, що 20.12.2015 року між нею та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого вона позичила в борг відповідачу грошові кошти в розмірі 125000 гривень, про що останній власноручно написав та підписав розписку від 20.12.2015 року, без встановлення строку повернення позики. Проте, в порушення домовленості, викладеної в розписці, відповідач відмовляється повернути позичені кошти. На звернення позивачки щодо повернення боргу відповідач вказує, що кошти у нього відсутні і він не має наміру їх повертати. В звязку з такими діями [PERSON], позивачка зверталася до Соломянського управління поліції Головного управління Національної поліції в м.Києві з письмовою заявою про притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.190 КК України, однак таке звернення ніяких результатів не дало. На підставі вищевикладеного, позивачка в поданій позовній заяві просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь борг в розмірі 125000 гривень та судові витрати в розмірі 1250 гривень, а всього: 126250 гривень. В судове засідання позивачка не з'явилася, але надіслала на адресу суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно вимог ст.ст.74, 76 ЦПК України. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з ст.ст.1046, 1047, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи наведене, судом встановлено, що 20.12.2015 року між позивачкою та відповідачем було укладено договір позики, згідно умов якого [PERSON] отримав від [PERSON] в борг грошові кошти в розмірі 125000 гривень та зобов'язався повернути їх частинами, мінімум по 10000 гривень щомісячно до повного повернення суми боргу, про що свідчить власноручно написана [PERSON] розписка. При наявності таких доказів, суд вважає доведеним отримання відповідачем позики від позивачки. Доказів повернення суми позики відповідач до суду не направив, в судове засідання не зявився. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.525, 530, 610, 617 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за його порушення, якщо вона доведе, що це порушення сталось внаслідок випадку чи непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність у боржника необхідних коштів. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] зобов'язання за договором позики не виконав і отримані кошти в розмірі 125000 гривень [PERSON] не повернув. Вказане також підтверджується наявним у позивачки оригіналом розписки відповідача. Таким чином, враховуючи те, що відповідач добровільно не повернув позивачці борг за договором позики, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] борг за договором позики від 20.12.2015 року в розмірі 125000 гривень. Згідно вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача також слід стягнути на користь позивачки судовий збір в розмірі 1250 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved