Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом в обґрунтування якого зазначає, що 27 вересня 2000 року між нею та [PERSON] було розірвано шлюб. У 2010 році вона набула права власності на житловий будинок по вул. Дзержинського, 14 ( Сонячній) в с. Вишняківка Володарсько-Волинського району Житомирської області, який був успадкований нею після смерті [PERSON] Зазначений будинок належить їй, на праві приватної власності. В липні 2015 року до неї звернувся [PERSON] та попросив тимчасово пожити в її будинку та зареєструвати місце проживання в ньому, доки він підшукає собі житло. Позивачка надала згоду на реєстрацію місця проживання [PERSON] в своєму будинку. Після цього 07 липня 2015 року [PERSON] був зареєстрований Володарськ-Волинським РС УДМС за адресою: вул. Дзержинського, 14, с. Вишняківка. Отримавши доступ до будинку [PERSON] почав доводити його до занедбаного стану, розпоряджатися без її дозволу господарськими речами та інвентарем, псувати майно та сам будинок. Так, [PERSON] розібрав літню кухню, спалив запас дров, викосив та вивіз сіно з її присадибної ділянки, погрожує розібрати грубу в хаті. Крім того, як їй стало відомо [PERSON] постійно приводить в будинок свою коханку, з якою пиячать у ньому влаштовуючи безлад. Коли вона приїжджає в будинок, вона не може в нього потрапити, оскільки [PERSON] агресивно себе поводить та не дає їй доступу до свого домоволодіння. Агресія [PERSON] проявляється в завданні їй фізичного та морального болю, погрозами вбити її та спалити будинок. Звернення депутатів Зубринської сільської ради та сусідів до [PERSON] не дали ніякого результату. Не витримуючи таку асоціальну поведінку [PERSON] вона, як власник будинку, повідомила його про те, щоб він звільнив будинок та знявся з реєстрації. Однак останній категорично відмовився залишати будинок та надалі чинить їй перешкоди у здійсненні права власності щодо її житла. До того ж, така ситуація призвела до неможливості для її проживання у власному будинку, який є адресою реєстрації її місця проживання. Позивачка просить суд виселити [PERSON] з житлового будинку, що по вул. Сонячній (Дзержинського) в с. Вишняківка Володарсько-Волинського району Житомирської області без надання іншого жилого приміщення, стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та дала пояснення по їх суті, наголосивши, що відповідача вона прописала у належний їй житловий будинок в с. Вишняківка тимчасово так як у нього житла немає і йому ніде зареєструватись і -2- він запевнив її, що буде вести себе добре. На даний час відповідач перешкоджає їй в користуванні належним їй будинком, влаштовує в будинку пянки, викошує траву на присадибній ділянці, а сіно віддає коханці з якою проживає, виносить з хати речі, погрожує їй сокирою, розібрав літню кухню, має намір розібрати грубу, розібрав частину підлоги. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що після його одруження з позивачкою вони спочатку проживали в будинку його матері, потім в будинку його бабці. Згодом позивачка отримала однокімнатну квартиру в будинку належному санітарно-епідемічної станції. Згодом санітарно-епідемічна станція дала позивачці недобудований будинок, який вони спільними зусиллями добудували. Вказаний будинок згодом вони продали. В 2000 році позивачка, у його відсутність розлучилась з ним, але вони продовжували спільно проживати. В 2002 році за виручені від продажу будинку кошти та їхні спільні кошти позивачка придбала квартиру в [ADDRESS], де вони разом з позивачкою зареєструвались. Він зробив в квартирі ремонт і вони там спільно проживали. З червня 2009 року він проживає в с. Вишняківка. Планувалось, що їхні з позивачкою діти будуть жити в квартирі [ADDRESS], а вони з позивачкою в с. Вишняківка. Дочка після одруження не забажала жити в смт. Володарськ-Волинську та стала проживати в м. Житомирі, в квартирі в якій він зробив ремонт, дав гроші дітям на погашення кредиту. В липні 2015 року позивачка переконала його виписатись із квартири [ADDRESS] та прописатись в належному їй спадковому будинку в с. Вишняківка, вул.. Дзержинського, 17, мотивуючи такі дії необхідністю створити умови для отримання субсидії. Згодом і позивачка виписалась із вищевказаної квартири та також прописалась в с. Вишняківка в належному їй спадковому будинку. Коли він їздив на заробітки, привозив гроші, які використовував на потреби сімї, дітей, робив ремонти, купував меблі то тоді у позивачки не було до нього питань. Він розуміє, що немає права на хату в с. Вишняківка, що позивачка його обманула, позбавила його житла, але дій направлених на знищення хати він не вчиняв та не перешкоджає позивачці користуватися належним їй будинком в с. Вишняківка. Літню кухню, яка нахилилась, просила його розібрати ще покійна теща. За згодою позивачки літню кухню, яка могла розвалитись він розібрав, розсортував будівельні матеріали та склав на подвірї. В хаті він перебрав підлогу, пошпаклював стіни, хоче продовжити подальший ремонт в будинку. За роки, які він проживає в с. Вишняківка він дійсно використав дрова, які залишились після смерті тещі, але він за ці роки неодноразово привозив до хати дрова, які разом із позивачкою використовували на опалення будинку. Позивачці він не перешкоджає користуватися будинком, ніяких погроз застосування насильства він не висловлював. Можливо під час сварки, які влаштовує позивачка, міг щось і відповісти. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Свідок [PERSON] суду показала, що дійсно в подвірї будинку № 14 по вулиці Сонячній в с. Вишняківка була розібрана літня кухня, що відповідач проживає з іншою -3- мешканкою с. Вишняківка, що в будинку та подвірї будинку не наведений порядок, що відповідач вживає спиртні напої, але не зловживає ними. Вона була в будинку та бачила, що в одній із кімнат частково зірвана підлога, що відповідач не тримає сільськогосподарську живність. Вона не бачила щоб відповідач влаштовував пянки в будинку, щоб позивачка з відповідачем сварились вона також не бачила, щоб в будинку робився ремонт вона також не бачила. Свідок [PERSON] суду показав, що він не знає з ким проживає відповідач, пяного він його ніколи не бачив, в хаті позивачки в с. Вишняківка він ніколи не був і не знає що там робиться. Йому відомо, що [PERSON] розібрав літню кухню у подвірї будинку, яку з йог слів просила розібрати ще покійна власниця будинку. Акт від 03.ХІ. 2015 року, який попросила його підписати позивачка він не читав, при його складанні присутнім не був і ті факти та обставини, які вказані в акті йому не відомі і підтвердити їх достовірність він не може. Свідок [PERSON] суду показав, що його брат [PERSON] за час проживання в с. Вишняківка два роки тримав теля і він допомагав йому косити сіно на присадибній ділянці. Він допомагав брату шпаклювати в будинку стелю, чистити криницю. Літня кухня, яка була в подвірї була розвалена, а тому позивачка сама просила брата її розібрати. Брат просив його змурувати в хаті грубу. Так як дошки в підлозі згнили то брат їх зняв. На даний час дошки на підлогу лежать на горищі будинку. Сварок між позивачкою та відповідачем він не бачив. За час спільного проживання з його братом позивачка продала їхню батьківську хату, а на даний час хоче викинути брата на вулицю. Свідок [PERSON] суду показав, що за порадою позивачки їхня покійна мати заповідала належний їй будинок в смт. Володарськ-Волинський, вул.. Інтернаціональна, 70 внучці, але його брат на позивачка мали намір жити у вказаному будинку. За сприянням позивачки цей будинок був проданий і на даний час позивачка влаштувала так, що відповідач залишився без права на будь-яке житло. Що стосується будинку в с. Вишняківка то брат навпаки, по мірі своїх можливостей, проводить ремонт в будинку, він сам бачив відремонтовані дві кімнати. Літня кухня, яка була в аварійному стані була розібрана, а не зруйнована. Свідок [PERSON]О суду показав, що він бере воду з криниці належній позивачці в с. Вишняківка, а тому бачить сторін по справі та знає деякі обставини справи. Літня кухня була похилена, а тому [PERSON] почав її розбирати, а позивачка з людьми, яких вона привезла, завершила її розбирати. Будівельні матеріали склали, на місці розташування літньої кухні навели порядок. Він не бачив щоб відповідач руйнував хату і в чому ця руйнація проявилась. Навпаки йому відомо зі слів відповідача, що він щось мав робити з підлогою і радився з ним, що можна зробити, щоб не гнили дошки. Він бачив, що відповідач привіз глину, щоб утрамбувати її під підлогою. Ніяких компаній на подвірї будинку в с. Вишняківка, в якому проживає відповідач, він не бачив, з ким проживає відповідач йому не відомо. Свідок [PERSON] суду показала, що вона хворіє, а тому на її прохання [PERSON], який має бензопилу, допомагає їй порізати та порубати дрова, зробити інші роботи біля будинку, а вона запрошувала його поїсти. Вона з [PERSON] не співмешкає. Їй відомо, що [PERSON] пошпаклював стіни в будинку в якому він проживає, зняв згнивші дошки підлоги, привіз глину, розібрав літню кухню, яка малась розвалитись. Позивачка як на підставу своїх правових вимог посилається на ст. 116 ЖК України. В судовому засіданні встановлено, що 27 вересня 2000 року позивачка отримала свідоцтво про розірвання шлюбу, яке було видане органом РАЦС на підставі рішення суду. 22.06.2010 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на будинок № 14 по вулиці Дзержинського в с. Вишняківка. ( а.с. 6). 14.12.2010 року позивачка зареєструвала право власності на спадковий будинок № 14 по вулиці Дзержинського в с. Вишняківка в КП « Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації». ( а.с. 7 ). Відповідач до 07.07.2015 року був зареєстрований в [INFO], але вказаної дати був знятий з реєстрації за вказаною адресою та був зареєстрований в [INFO]. Позивачка 22.09. 2015 року також була знята з реєстрації за адресою [ADDRESS] та зареєстрована в [INFO]. -4- На підтвердження своїх позовних вимог позивачка надала суду акт від 03.11,2015 року, який нібито був складений депутатом Зубринської сільської ради [PERSON], сусідами позивачки [PERSON], [PERSON] із змісту якого слідує, що [PERSON] не дає позивачці ключі від належного їй будинку в с. Вишняківка, веде спільне господарство з іншою жінкою, , якій віддав свою пенсійну картку і яка отримує за нього гроші, що відповідач до належного їй будинку навідується час від часу, а тому довів його до занедбаного стану, спалив дрова, розібрав літню кухню, виніс з хати багато майна до своєї співмешканки, викошує і перевозить сіно з присадибної ділянки, фрукти із саду, в літній період випасає на городі і тримає в хліві худобу співмешканки, приводить в будинок сторонніх осіб де вживають спиртні напої, що позивачка немає до будинку доступу так як відповідач її бє, обзиває брутальною лайкою,, погрожує вбити та спалити хату, що в хаті бруд, в вікну розбите скло, територія біля будинку закидана гіллям, огорожа повалена, казав, що буде розбирати грубу в хаті. 18.09. 2015 року позивачка застала в своєму будинку [PERSON]. [PERSON]. Суд вказаний акт сприймає критично і вважає, що він не є належним доказом так як в судовому засіданні встановлено , що вказаний акт складався позивачкою у відсутності осіб, які його підписали. Депутат Зубринської сільської ради [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він при складання даного акту присутнім не був, що він не читав змісту даного акту і що оголошений в судовому засіданні зміст акту не відповідає дійсності. Свідок [PERSON] зміст акту підтвердила лише частково, прибуття ж свідка [PERSON] в судове засідання позивачка не забезпечила із-за її хвороби. Згідно листа Володарсько-Волинського відділення поліції позивачка не зверталась до відділення із заявами про неправомірні дії чи поведінку [PERSON] ( а.с. 40). Суд неодноразово відповідно до ч.4 ст. 10 ЦПК України розяснював позивачці необхідність надання доказів по справі, які б підтвердили факт пошкодження будинку, дії відповідача по систематичному руйнуванню чи псуванню житлового приміщення, використання його не за призначенням, систематичного порушення правил спільного проживання, які роблять неможливим проживання з відповідачем в одному будинку, докази застосування заходів громадського та адміністративного впливу відносно відповідача, що йому виставлялась вимога виселитись з приміщення будинку, але позивачка на вказані розяснення не відреагувала. Посилаючись на ст. 116 ЖК України, як на правому підставу виселення відповідача із житлового будинку позивачка не надала доказів та не довела ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд вважає, що досліджені в судовому засіданні докази, яких, як вважає позивачка достатньо для задоволення заявленого нею позову, не підтверджують правових підстав для виселення із житлового будинку, які передбачені ст. 116 ЖК України. За таких обставин в задоволенні позову належить відмовити за безпідставністю.

Outcome: dismissed