Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, який підтримав в судовому засіданні її представник і мотивує тим, що ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.02.2014 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, якою, зокрема [PERSON], [PERSON], [PERSON], в рахунок вартості 1/2 будівель станом на 03.06.2004 року, які були отримані сторонами у спадщину, \~а саме: літня кухня літ. «Б», \~сарай-кухня літ. «В» , сарай-кухня літ. «Е»., вбиральня літ. «Ж», та за споруди сарай літ. «Д», навіси літ. «З,И,Л» після затвердження мирової угоди сплачують \~[PERSON] компенсацію у розмірі 4000 грн. Відповідачі не виконують умови мирової угоди, не сплачують компенсацію у розмірі 4000 грн., тому позивачка просить суд стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] суму боргу в розмірі 4000 грн., інфляційні витрати у розмірі 2120 грн. та 3% річних у розмірі 185 грн.75 коп., а також судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідачі, повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявились, про причини неявки не повідомили. Згідно ст.224 ЦПК України суд вважає за необхідне заочно розглянути справу у відсутність відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного: Судом встановлено, що ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.02.2014 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, якою, зокрема [PERSON], [PERSON], [PERSON], в рахунок вартості 1/2 будівель станом на 03.06.2004 року, які були отримані сторонами у спадщину, а саме: літня кухня літ. «Б», сарай-кухня літ. «В» , сарай-кухня літ. «Е»., вбиральня літ. «Ж», та за споруди сарай літ. «Д», навіси літ. «З,И,Л» після затвердження мирової угоди сплачують [PERSON] компенсацію у розмірі 4000 грн. (а.с. 6-7) [PERSON] зверталась до ВДВС Сумського міського управління юстиції щодо примусового виконання даної мирової угоди, 29.04.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №47422097, але постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання мирової угоди скасована ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.06.2015 року, яка залишена баз змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 25.08.2015 року. (а.с. 9-12) Вказаними рішенням суду встановлено, що рішення суду щодо затвердження мирової угоди не може бути виконана у зв'язку із тим, що резолютивна частина виконавчого документу не передбачає примусового виконання. Між сторонами склалися цивільно-правові відносини, що регулюються нормами ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У звязку з затвердженням мирової угоди ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.02.2014р., у сторін виникли зобовязання. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Однак ст.\~625 ЦК України регулюються зобовязальні правовідносини, тобто її дія поширюється на порушення грошового зобовязання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. При цьому ч.\~5 ст.\~11 ЦК, в якій ідеться про те, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати з рішення суду, не дає підстав для застосування положень ст.\~625 ЦК у разі наявності між сторонами деліктних, а не договірних зобовязань. Крім того, з рішення суду зобовязальні правовідносини не виникають, так як вони виникають з актів цивільного законодавства, про що й зазначено в ст.\~11 ЦК, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність. Тому позовна вимога про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми не підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає необхідним зобовязати [PERSON], [PERSON], [PERSON] виконати умови мирової угоди від 05 лютого 2014 року, яка визнана ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 лютого 2014 року по справі за № 592/4915/13-ц; стягнути з [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER] в солідарному порядку на користь [PERSON] суму компенсації за мировою угодою в розмірі 4000 грн. У відповідності з ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог (63%), у розмірі 153 грн. 46 коп., по 51 грн. 15 коп. з кожного окремо.

Outcome: partial