Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідачів боргу за договором позики в сумі 800000 грн. 00 коп. В заяві зазначив, що 13 листопада 2013 року сторони уклали договір позики, за умовами якого позивачка передала, а відповідач [PERSON] прийняв у позику та зобов'язався повернути не пізніш 15 березня 2014 року 800000,00 грн. Сторони уклали зазначений правочин в простій письмовій формі. У забезпечення виконання зобов'язань за договором позики між позивачем та відповідачами 13.11.2013 року був укладений договір поруки, за яким відповідачка [PERSON] зобов'язалася у випадку невиконання позичальником зобов'язань за договором позики нести з ним солідарну відповідальність, що передбачена договором позики. 16.03.2014 року відповідачці [PERSON] була направлена вимога кредитора. Однак, взяті на себе зобов'язання позичальники не виконали, в зв'язку з чим позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь 800000,00 грн. Крім зазначеної суми позивач просить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 3654,00 грн. В судовому засіданні позивачка наполягала на задоволенні позову. Відповідачі позов визнали, суду заперечень не надали. З'ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, вислухавши пояснення сторін, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог та необхідність їх задоволення, виходячи з таких міркувань. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і закону. У відповідності до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. За змістом ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на правовідносини сторін з урахуванням наведеної норми процесуального закону суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів, тому знаходить всі підстави для прийняття визнання позову. Судовий збір, попередньо оплачений позивачем, має бути стягнутий з відповідачів на його користь.

Outcome: approved