Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що з 24.11.1989 р. по 03.11.1994 рік вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] 28.03.2000 року вона придбала квартиру [ADDRESS]. Право власності на вищевказане житлове приміщення позивач придбала після розірвання шлюбу на підставі договору купівлі-продажу, від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON]. Приблизно о 2010 році на прохання колишнього чоловіка [PERSON], позивачка прописала його у своїй квартирі. Відповідно до усної домовленості відповідач повинен був протягом 6 місяців знятись з реєстрації, але умови домовленості не виконав, з невідомих причин виїхав з міста Запоріжжя і на даний час його місце перебування позивачці не відомо, особистих речей і документів відповідача в квартирі немає і взагалі квартирою не цікавиться. У зв'язку з тим, реєстрація відповідача у квартирі перешкоджає власнику в повній мірі реалізовувати право власності, позивачка просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] Позивачка до суду не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Від представника третьої особи надійшла письмова заява в якій вона просила розглянути справу без її участі. Відповідач, повідомлений належним чином до суду двічі не з'явився, у зв'язку з чим суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів (постановляє заочне рішення). Перевіривши докази, суд встановив певні юридичні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З матеріалів справи встановлено, що позивачка з відповідачем з 24.11.1989 р. по 03.11.1994 рік перебувала в зареєстрованому шлюбі (а.с.6,7). 28.03.2000 року [PERSON] набула право власності на житлове приміщення - квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу (а.с.4,5). Згідно довідки №2573 від 12.09.2014 року за вищезазначеною адресою до теперішнього часу зареєстрований [PERSON], [INFO] (а.с.30). Свідок [PERSON] в своїх поясненнях, з приводу позовних вимог, підтвердила факт того, що відповідач [PERSON] у спірній квартирі не мешкав, його особистих речей в квартирі нема. У відповідності до ч.9 ст.110 ЦПК України позови до відповідача місце проживання якого невідоме пред'являються за останнім відомим його місцем проживання. Останнє відоме місце проживання відповідача є м. Запоріжжя. Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 71 ЖК України встановлює порядок збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми особами, встановлюючи певні підстави для цього. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин більш шістьох місяців, цей термін за заявою відсутнього може бути продовжений. Оскільки відповідач за вказаною адресою відсутній більш шістьох місяців та судові не надано доказів його відсутності з поважних причин, суд вважає, що він, згідно до ст.72 ЖК України втратив право користування жилим приміщенням у вищезазначеному будинку. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved