Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом (уточненим) до відповідача, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття з часу звернення з позовом до суду. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що\~з 24.10.2009 року до 28.09.2016 року вона з відповідачем перебували у шлюбі, мають спільну дитину [PERSON], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач працює, отримує регулярний дохід, однак матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідач на утриманні інших осіб не має, тяжкими або хронічними захворюваннями не страждає. У звязку з тим, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини\~ не надає, просить\~ стягнути з нього аліменти. Позивачка в судове засідання не зявилася, відповідно до наданої суду заяви уточнені позовні вимоги підтримала, просила\~ стягнути з відповідача аліменти, справу розглянути\~ за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, відповідно до якої просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення уточнених позовних вимог не заперечує. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог\~ ч.2 ст. 197 ЦПК України\~ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується\~ свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 043224 від 19 вересня 2006 року, виданим\~Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, Україна, 19 вересня 2006 року, відповідно до якого батьком записаний [PERSON] відповідач по справі, що відповідачем не оспорюється.\~\~ Дитина проживає разом з матірю за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Центральна (Революційна)[ADDRESS], та знаходиться на утриманні матері [PERSON] Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплений ч.2 ст.51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України). На підставі ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 Сімейного кодексу України. Відповідач працює у ТОВ Фірма «Жекон» та отримує регулярний дохід, аліментів нікому не сплачує, стягнення по виконавчим документам не проводяться, інших дітей та непрацездатних осіб не має, не страждає тяжкими або хронічними захворюваннями. Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, у зв'язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі по стягненню аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно з положеннями ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved