Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить надати їй додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після померлої 23 лютого 2015 [PERSON]. Зазначає, що померлій на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 7,0553 га на території Новомиколаївської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. За життя спадкодавець зробила відповідне заповідне розпорядження та 07.04.2014 заповіла позивачці належну їй земельну ділянку. У встановлений законодавством строк позивачка не подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Вона є єдиною спадкоємицею після померлої, спадкоємців за законом після її смерті, не має. Строк позивачкою пропущено у звязку з тим, що вона з лютого 2015 року по кінець грудня 2016 року, не мешкала за місцем свого мешкання через поїздку за сімейними обставинами. Таким чином, вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка не з'явилася, від її представника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає і просить його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява, в якій просить розглядати справу за їх відсутності у звязку із зайнятістю. Позовні вимоги визнають в повному обсязі і не заперечують щодо їх задоволення. У звязку з неявкою сторін у судове засідання, з урахуванням заяв про розгляд справи за їх відсутності, згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується\~\~на повному, об'єктивному та всебічному з'ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами. Згідно зі\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено наступне. 23.02.2015 в с. Новомиколаївка Мелітопольського району Запорізької області померла [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 141, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 313906, виданого 25.02.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного тану по Мелітопольському району реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області. /а.с. 5/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема на земельну ділянку, площею 7,0553 га, розташовану на території Новомиколаївської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області в с. Новомиколаївка, вул. Горького, 57, цільове використання якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, передану у власність на підставі Розпорядження голови Мелітопольської райдержадміністрації від 27.09.2006 за № 675, про що свідчить копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 178120. /а.с. 6/. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 06.02.2018 земельну ділянку, площею 7,0553 га, кадастровий номер: 2323082400:04:005:0011 належить на праві приватної власності [PERSON]. /а.с. 22-23/. Як убачається з копії заповіту, посвідченого 07.04.2014, приватним нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], [PERSON], [INFO], перебуваючи при здоровому розумі та ясній памяті, розуміючи значення своїх дій та діючи добровільно, на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належну їй земельну ділянку, площею 7,0553 га, кадастровий номер: 2323082400:04:005:0011, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 178120, виданого Мелітопольською районною держадміністрацією Запорізької області 19.02.2007, згідно розпорядження голови Мелітопольської райдержадміністрації від 27.09.2006 за № 675, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Новомиколаївської сільської ради Запорізької області. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 12.02.2018, заповіт, посвідчений 07.04.2014 приватним нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] зареєстрований в реєстрі за № 55947635. /а.с. 29,30/. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 12.12.2017, спадкова справа після померлої 23.02.2015 [PERSON], [INFO], не заводилася. /а.с. 20/. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у томі числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Оформити свої спадкові права після померлої позивачка не може, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у звязку з тим, що в період з 20.02.2015 по 28.12.2016 не мешкала в м.Мелітополі у звязку з відїздом за сімейними обставинами до іншої області, що підтверджується довідкою голови квартального комітету № 3 Мелітопольської міськради народних депутатів. Згідно з п.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому не змогла своєчасно звернутись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Оскільки спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась, спадщина ніким не прийнята, заяв про відмову від спадщини позивач не подавав, спадщина не визнана судом відумерлою, позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє право на спадкування не може. На підставі викладеного, враховуючи відсутність заперечень з боку відповідача, суд вважає можливим визнати причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачем поважною та визначити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] в два місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Outcome: approved