Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом до відповідача про зміну розміру стягнення аліментів, стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 09 жовтня 2013 року стягнуто на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дочок [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 гривень на кожну дитину, щомісячно до повноліття дітей. На даний час стягнення аліментів на утримання старшої дочки [PERSON] [INFO], припинено в зв'язку з досягненням нею повноліття, до того ж в Обухівському міськрайонному відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській облатсі на примусовому виконанні знаходиться виконавчий лист №2-844/13, виданий 08.11.2013 року Обухівьским районний судом Київської області про стягненя з відповідача на користь позивача на утримання дітей [PERSON] та [PERSON]. Проте відповідач аліменти майже не сплачував, внаслідок чого утворилась заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 49 360, 00 грн. тому просить про зміну розміру стягнення аліментів, стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка прожує навчання та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Зазначеного розміру аліментів в твердій грошовій сумі не достатньо для утримання дітей, їх повноцінного духовного та фізичного розвитку, тому позивач звернулася до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, зазначила, що позовні вимоги підтримує та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направив, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 09 жовтня 2013 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 гривень на кожну дитину, щомісячно до повноліття дітей. Стягнення аліментів на утримання старшої дочки [PERSON] [INFO], припинено в зв'язку з досягненням нею повноліття. Однак на даний час старша дочка [PERSON] [INFO] продовжує навчання у навчальному закладі, на денній формі навчання, в КВНЗ КОР «Обухівський медичний коледж», що позбавляє її можливості працювати та утримувати себе самостійно. Дочка [PERSON] проживає рахом з позивачкою та перебуває на повному її утримані. Довідкою Обухівського медичного коледжу від 03.10.2017 року № 183 підтверджується те, що донька сторін [PERSON] дійсно являється студенткою мед сестринського відділення КВНЗ КОР «Обухівський медичний коледж» з 01.09.2015 року та закінчує навчання 30.06.2018 року. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. На 11 жовтня 2017 року відповідач мав перед позивачем заборгованість по аліментам, що підтверджується довідкою-розрахунком (а.с.19). За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення(ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК Українивідносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тількист.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК Україникожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно статті 196 СК України встановлено, що «при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотку від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення; розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів». Суд, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, вважає що є підстави для задоволення позовних вимог та зміну способу та розміру стягнення визначених раніше судом аліментів, а саме до 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, та навчання. Згідно п. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. З огляду на вищенаведене, суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Враховуючи викладене та

Outcome: approved