Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 31.07.1993 р. по 10.04.2015 р. вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, під час якого ними за спільні кошти було придбано однокімнатну квартиру , розташовану за адресою [ADDRESS], право власності на яку зареєстровано за відповідачем. З жовтня 2015 року відповідач перестав допускати позивачку та їх повнолітнього сина [PERSON] до вказаної квартири, змінив замки на вхідних дверях, погрожує фізичною розправою. Позивачка просить суд визнати вищевказану квартиру спільним майном подружжя та виділити їй у власність 1 \\2 її частку , зобов»язати відповідача не чинити їй перешкоди у користуванні даною квартирою та вселити в квартиру. Позивачка направила до суду заяву про зменшення позовних вимог , просила суд визнати квартиру [ADDRESS] спільним майном подружжя та визнати за нею право власності на 1\\2 частку даної квартири. До суду також надійшла заява позивачки про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала , проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день і час розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. На підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 31.07.1993 р. \\ а.с.8\\ Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO] \\ а.с.9\\ На підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 30.03.2015 р. яке набрало законної сили 10.04.2015 р., шлюб між сторонами було розірвано\\ а.с.13\\ Згідно договору купівлі-продажу квартири від 22.01.2003 р. сторонами за спільно нажиті кошти в сумі 12 400 грн була придбана однокімнатна квартира , розташована за адресою [ADDRESS], право власності на яку зареєстровано за відповідачем\\ а.с.10\\ За висновком ПП « Спілка Експертів» станом на 20.11.2015 р. ринкова вартість вказаної квартири становить 230 000 грн без ПДВ\\ а.с.25-36\\ Згідно довідки КП БМР ЖЕК 7 від 19.10.2015 р. в даній квартирі зареєстровані позивачка [PERSON], відповідач [PERSON] та їх син [PERSON]\\ а.с.14\\ Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини \\ навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо\\ самостійного заробітку\\ доходу\\. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, суд прийшов до висновку, що однокімнатна квартира [ADDRESS] є спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] , а тому вимоги позивачки про визнання за нею право власності на 1\\2 частину даного майна є обґрунтованими. На підставі викладеного,

Outcome: approved