Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідачів, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.04.2015 року вона була призначена на посаду директора Лебединського дочірнього агролісогосподарського підприємства «Лебединський агролісгосп». Підставою для призначення позивачки на вказану посаду було відповідне погодження Управління майном Сумської обласної ради, про що зазначено у наказі на призначення, рішення сорок третьої сесії шостого скликання Лебединської міської ради від 28.04.2015 року та погодження Лебединської районної державної адміністрації. Її права та обовязки, як керівника даного підприємства, визначені контрактом від 17.04.2015 року, укладеним між нею та ОКАП «Сумиоблагроліс» на строк до 17.04.2016 року, термін дії якого додатковою угодою від 17.09.2015 року було продовжено до 17.04.2020 року. 01.06.2017 року ОКАП «Сумиоблагроліс» в особі виконуючого обовязки генерального директора [PERSON] було видано наказ «Про звільнення директора ДП «Лебединський агролісгосп» [PERSON]К.» за №46 «К», яким її звільнено з посади директора ДП «Лебединський агролісгосп» відповідно до п. 8 ст. 36 КЗпП України з підстав, передбачених контрактом. В наказі зазначено, що підставою для звільнення є недотриманням фінансового та бюджетного законодавства, а також порушення законодавства під час використання фінансових ресурсів підприємства, що передбачено підпунктами «к», «о» пункту 5.3. контракту від 17.04.2015 року, що підтверджується пунктами 2,3,1 вимоги управління північно-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області від 25.11.2016 року № 20-18-07-14-14/479 «Про усунення виявлених ревізією порушень законодавства» та висновками комісії, викладеними в акті службового розслідування ДП «Лебединський агролісгосп», складеному на підставі наказу ОКАП «Сумиоблагроліс» від 31.03.2017 року № 35 «Про проведення службового розслідування» із змінами від 04.04.2017 року № 37, враховуючи погодження Управління майном Сумської обласної ради № 02-471 від 01.06.2017 року. Так, в акті службового розслідування ДП «Лебединський агролісгосп» було викладено наступні порушення: - встановлений самовільний поруб дерев в обході 13 квартал 50 виділ 58 (твердолистяне господарство), де проведена вибіркова санітарна рубка 2016р.; - встановлений самовільний поруб дерев в обході 6 квартал 115 виділ 96; - в порушення п. 2.4. Контракту нею не було забезпечено належне складання актів виконаних робіт щодо освідчення місць рубок в кінці року; - в порушення п. 5.4. колективного договору підприємства на 2010 2012 рр., 2013 2014 рр., 2015 2016 рр. була проведена сплата вартості медогляду працівників без належних на те підстав на загальну суму 2486,22 грн.; - в порушення положень колективного договору підприємства на 2015 2016 рр. було проведене безпідставне нарахування та виплата премій працівникам; - допущено факти використання легкових автомобілів у вихідні, святкові та інші неробочі дні не на виконання функцій підприємства у результаті чого було проведено списання бензину. Позивачка не згодна з діями ОКАП «Сумиоблагроліс», оскільки преміювання працівників ДП «Лебединський агролісгосп» проводилося у відповідності з положеннями колективного договору на 2015 2016 роки між директором та профспілковим комітетом первинної профспілкової організації ДП «Лебединський агролісгосп», схваленим загальними зборами трудового колективу і зареєстрованим в установленому порядку, та за погодженням профспілкового комітету первинної профспілкової організації ДП «Лебединський агролісгосп», розмір таких премій також погоджувався з профспілковим комітетом. Щодо виїзду службових автомобілів у святкові і вихідні дні, то виїзд таких автомобілів був зумовлений проведенням патрулювання з метою запобігти самовільних порубів та у звязку з виникненням лісових пожеж, а також у звязку відрядженням працівників зі службових питань. Таким самим проведення по бухгалтерському обліку шляхових листів по виїзду службових автомобілів у святкові і вихідні дні було проведено обґрунтовано. Також зазначає, що за начебто вчинені порушення умов контракту її було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, але після сплину шестимісячного строку, що суперечить вимогам закону. З огляду на викладене, позивачка вважає, що нею не було допущено порушень трудового законодавства, а тому просила наказ виконуючого обовязки генерального директора Сумського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Сумиоблагролісгосп» [PERSON] від 01.06.2017 року за № 46 «К» «Про звільнення директора ДП «Лебединський агролісгосп» [PERSON]К.» визнати неправомірним, скасувати його, поновити її на роботі на посаді директора ДП «Лебединський агролісгосп» з 02.06.2017 року, стягнути з ДП «Лебединський агролісгосп» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу внаслідок звільнення з посади директора вказаного підприємства без законної підстави та допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення її на роботі як незаконно звільненого працівника та в частині виплати заробітної плати за один місяць. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, пославшись на доводи, викладені в позовній заяві. Представник ДП «Лебединський агролісгосп», яка також є представником ОКАП «Сумиоблагроліс» та третьої особи, в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що підставами для прийняття наказу про звільнення [PERSON] з посади директора ДП «Лебединський агролісгосп» стали допущені нею порушення фінансового та бюджетного законодавства, які було виявлені під час перевірки діяльності ДП «Лебединський агролісгосп». Зазначені порушення полягають у тому, що [PERSON] в порушення положень колективного договору підприємства на 2015 2016 роки допустила проведення безпідставного нарахування та виплату премій працівникам, а також допустила факти використання легкових автомобілів у вихідні, святкові та інші неробочі дні не на виконання функцій підприємства. Відповідно до умов контракту, укладеного між [PERSON] та ОКАП «Сумиоблагроліс», дані порушення є підставою для її звільнення з займаної посадим, а тому був прийнятий відповідний наказ. Таке звільнення [PERSON] було погоджене з управління майном Сумської обласної ради. Тому вважає, що підстави для задоволення позову відсутні. Щодо сплати вартості медогляду працівників підприємства без належних на те підстав на суму 2486,22 грн., то на думку представника порушення в діях позивачки відсутні. Свідок [PERSON], допитана в судовому засіданні, показала, що вона з 2011 року працює головним економістом в ОКАП «Сумиоблагроліс» і була членом комісії по перевірці правильності нарахування премії в ДП «Лебединський агролісгосп». Вона встановила, що за перший квартал 2016 року на підприємстві нараховано і виплачено премій більше ніж це передбачено внутрішніми нормативними документами. Крім цього, також була нарахована і виплачена квартальна премія, виплата якої взагалі не передбачена. Що стосується галузевої угоди, то вважає, що вона передбачає наявність як у положенні, так і в колективному договорі вказання відповідних розмірів преміальних виплат. На її думку підприємству від виплати премії збитки завдані не були, бо підприємство на той час було прибуткове, але цим прибуток було зменшено. Вона вважає, що премії виплачувати можна і таким чином, як було зроблено на підприємстві, але робити це потрібно правильно. Свідок [PERSON], допитана в судовому засіданні, показала, що у 2016 році вона працювала провідним бухгалтером ОКАП «Сумиоблагроліс» і також приймала участь у перевірці фінансової діяльності ДП «Лебединський агролісгосп». Було встановлено, що за перший квартал 2016 року розмір виплаченої премії непідтверджений галузевою угодою та колективним договором. Свідок [PERSON], допитана в судовому засіданні, показала, що вона працювала головним економістом в ДП «Лебединський агролісгосп» з 2013 року. Після проведеної перевірки був складений акт, з яким вони були не згодні. На її думку премія була виплачена на законних підставах відповідно галузевої угоди. На підприємстві були на той час гарні показними і для заохочення працівників профком підприємства звернувся з відповідним клопотанням до адміністрації ДП «Лебединський агролісгосп» про виплату премій. Для цього вносити зміни до колективного договору не потрібно. Наказ адміністрації про преміювання, як локальний документ, був погоджений з профкомом згідно ст. 247 КЗпПУ. Свідок [PERSON], допитаний в судовому засіданні, показав, що він є головою профспілкового комітету ДП «Лебединський агролісгосп» і за його ініціативою тоді було запропоновано виплату премії працівникам саме в такому розмірі. Проводилися засідання профкому з цього питання. Рішення направлялося до адміністрації підприємства. Коли була перевірка, то він про всі ці факти вказував у своїх поясненнях. На його думку якщо рішення профкому з приводу виплати премій не погіршує фінансове становище підприємства, то до колективного договору зміни вносити не потрібно. Свідок [PERSON], допитана в судовому засіданні, показала, що до 15.08.2017 року вона працювала в ДП «Лебединський агролісгосп» головним бухгалтером і під час перевірки фінансової діяльності підприємства було складено акт, з яким вона не погодилася, про що доповіла директору підприємства. Він сказав, що буде готувати заперечення, проконсультувавшись з юристом. Премії на підприємстві виплачувалися на підставі звернення профкому до адміністрації. Потім спеціалістами підприємства разом з директором обговорювалося фінансове становище і в звязку з прибутковістю ДП «Лебединський агролісгосп» такі клопотання задовольнялися. За результатом перевірки її притягували до відповідальності за порушення ведення бухобліку. Вона таке рішення не оскаржувала. Свідок [PERSON], допитаний в судовому засіданні, показав, що з 25.10.2016 року працює на посаді директора ДП «Лебединський агролісгосп». Перевірка фінансової діяльність підприємства з боку ОКАП «Сумиоблагроліс» була проведена, зроблено акт. З даним актом підприємство не погодилося і підготувало заперечення. Він на той час довіряв головному економісту і головному бухгалтеру, а тому підписав заперечення, але в послідуючому проконсультувався і прийшов до висновку, що не з усіма запереченнями згоден. За наслідками перевірки до поліції була направлена заява. Вислухавши позивачку, її представника, представника відповідачів та третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому\~засіданні було\~встановлено,\~що наказом №_«К» від 17.04.2015 року (а.с. 7) [PERSON] призначена директором Лебединського дочірнього агролісогосподарського підприємства «Лебединський агролісгосп». Того ж дня між Сумським обласним комунальним агролісогосподарським підприємством «Сумиоблагроліс» та [PERSON] був укладений контракт (а.с. 8-12) терміном дії з 17.04.2015 року по 17.04.2016 року, яким врегульовані права та обовязки сторін даного трудового договору. Додатковою угодою від 17.09.2015 року (а.с.13) внесено зміни до контракту з директором ДП «Лебединський агролісгосп» [PERSON] від 17.04.2015 року, в частині його терміну дії, якою визначено, що контракт діє з 17.04.2015 року по 17.04.2020 року. З 29.08.2016 року по 28.10.2016 року Управлінням північно-східного офісу Держадитслужби у Сумській області проведено планову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП «Лебединський агролісгосп» за період з 01.10.2012 року по 31.08.2016 року, за результатами якої складено [PERSON] від 04.11.2016 року № 07-06/01 (а.с. 66-103) про виявлені порушення в діяльності ДП «Лебединський агролісгосп», в тому числі з боку керівника підприємства [PERSON] Наказом в.о. директора ОКАП «Сумиоблагроліс» № 35 від 31.03.2017 року (а.с. 110) на підставі [PERSON] ревізії було призначено проведення службового розслідування стосовно директора ДП «Лебединський агролісгосп» [PERSON] для зясування правомірності її дій чи бездіяльності при виконання нею своїх службових обовязків, повного, обєктивного й усебічного встановлення обставин, які призвели до порушень, викладених в [PERSON] ревізії. В [PERSON] (а.с. 14-19) службового розслідування ДП «Лебединський агролісгосп» зазначається, що з боку [PERSON] допущено: самовільний поруб дерев в обході 13 квартал 50 виділ 58 (твердолистяне господарство), де проведена вибіркова санітарна рубка 2016 р.; самовільний поруб дерев в обході 6 квартал 115 виділ 96; в порушення п. 2.4. Контракту [PERSON] не було забезпечено належне складання актів виконаних робіт щодо освідчення місць рубок в кінці року; в порушення п. 5.4. колективного договору підприємства на 2010 2012 роки, на 2013 2014 роки, на 2015 2016 роки була проведена сплата вартості медогляду працівників без належних на те підстав на загальну суму 2486,22 грн.; в порушення положень колективного договору підприємства на 2015 2016 роки було проведене безпідставне нарахування та виплата премій працівникам; допущено факти використання легкових автомобілів у вихідні, святкові та інші неробочі дні не на виконання функцій підприємства у результаті чого було проведено списання бензину. Крім цього, за результатами службового розслідування комісія ОКАП «Сумиоблагроліс» прийшла до висновку рекомендувати генеральному директору підприємства притягнути [PERSON] до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за виявлені порушення. 31.05.2017 року ОКАП «Сумиоблагроліс» направило до управління майном Сумської обласної ради лист про погодження звільнення [PERSON] з посади директора ДП «Лебединський агролісгосп» (а.с. 111), на який надано відповідь (а.с. 112) про погодження звільнення позивачки з займаної посади. Наказом № 46 «К» від 01.06.2017 року ОКАП «Сумиоблагроліс» в особі виконуючого обовязки генерального директора [PERSON] «Про звільнення директора ДП «Лебединський агролісгосп» [PERSON]К.» (а.с. 22) позивачку звільнено з посади директора зазначеного підприємства відповідно до п. 8 ст. 36 КЗпП України з підстав, передбачених контрактом. В даному наказі зазначено, що підставою для звільнення є недотриманням фінансового та бюджетного законодавства, а також порушення законодавства під час використання фінансових ресурсів підприємства, що передбачено підпунктами «к», «о» пункту 5.3. контракту від 17.04.2015 року між ОКАП «Сумиоблагроліс» та директором ДП «Лебединський агролісгосп» [PERSON], що підтверджується пунктами 2,3,7 вимоги управління північно-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області від 25.11.2016 року № 20-18-07-14-14/479 «Про усунення виявлених ревізією порушень законодавства» та висновками комісії, викладеними в акті службового розслідування ДП «Лебединський агролісгосп», складеному на підставі наказу ОКАП «Сумиоблагроліс» від 31.03.2017 року № 35 «Про проведення службового розслідування» із змінами від 04.04.2017 року № 37, враховуючи погодження Управління майном Сумської обласної ради № 02-471 від 01.06.2017 року. Не погодившись з такими діями, [PERSON] звернулася до суду, оскільки вважає, що у даному разі порушено вимоги чинного законодавства і її звільнення є протиправним. Ухвалюючи рішення, суд вважає, що спір, який виник між сторонами, повязаний з трудовими правовідносинами, які врегульовані Конституцією України, Кодексом законів про працю України та іншими актами законодавства України, прийнятими відповідно до нього. Згідно зі ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Частиною 2 ст. 2 КЗпП України визначено, що працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Працівники мають право на відпочинок відповідно до законів про обмеження робочого дня та робочого тижня і про щорічні оплачувані відпустки, право на здорові і безпечні умови праці, на об'єднання в професійні спілки та на вирішення колективних трудових конфліктів (спорів) у встановленому законом порядку, на участь в управлінні підприємством, установою, організацією, на матеріальне забезпечення в порядку соціального страхування в старості, а також у разі хвороби, повної або часткової втрати працездатності, на матеріальну допомогу в разі безробіття, на право звернення до суду для вирішення трудових спорів незалежно від характеру виконуваної роботи або займаної посади, крім випадків, передбачених законодавством, та інші права, встановлені законодавством. Згідно зі ст. 5-1 КЗпП України держава гарантує\~працездатним громадянам,\~які постійно\~проживають на\~території України: вільний\~вибір виду\~діяльності; безплатне\~сприяння державними\~службами зайнятості\~у підборі\~підходящої роботи\~і працевлаштуванні\~відповідно до\~покликання,\~здібностей,\~професійної підготовки,\~освіти,\~з урахуванням\~суспільних потреб; надання\~підприємствами,\~установами,\~організаціями відповідно\~до їх\~попередньо поданих\~заявок роботи\~за фахом\~випускникам державних\~вищих навчальних,\~професійних навчально-виховних\~закладів; безплатне\~навчання безробітних\~нових професій,\~перепідготовку в\~навчальних закладах\~або у\~системі державної\~служби зайнятості\~з виплатою\~стипендії; компенсацію\~відповідно до\~законодавства матеріальних\~витрат у\~зв'язку\~з направленням\~на роботу\~в іншу\~місцевість; правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобовязується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобовязується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (частина 2 стаття 21 КЗпП України). Частиною 3 статті 21 КЗпП України визначено, що особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Підстави припинення трудового договору встановлено статтею 36 КЗпП України. Однією з підстав припинення трудового договору, зокрема, є підстави, передбачені контрактом (п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України). Ухвалюючи рішення, суд враховує те, що згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.\~ З огляду на зазначене, а також враховуючи те, що стороною відповідачів не оспорюються обставини щодо сплати вартості медогляду працівників ДП «Лебединський агролісгосп» без належних на те підстав на загальну суму 2486,22 грн., як підстава звільнення [PERSON] з посади директором ДП «Лебединський агролісгосп», а тому суд не дає свої оцінки даним обставинам справи. Щодо безпідставного нарахування та виплати за перший квартал 2016 року премій працівникам, які на думку ОКАП «Сумиоблагроліс», були проведені в порушення положень колективного договору підприємства на 2015 2016 роки, то слід зазначити таке. Соціальні гарантії працівників щодо оплати праці встановлено положенням Кодексу Законів про працю України, Закону України «Про оплату праці» та ін. Зокрема вставлено розмір мінімальної заробітної плати, як законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, неквалафіковану працю, нижче якого не може провадитися оплата за виконану працівником місячну, а також погодинну норму праці (обсяг робіт).\~При цьому до структури заробітної плати відносяться зокрема і премії і граничний розмір таких премій не обмежується чинним законодавством. Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначена структура заробітної плати згідно якої заробітна плата поділяється на основну, додаткову, інші заохочувальні та компенсаційні виплати. При цьому основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, поса-дових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються з урахуванням вимог, передбачених частиною першою цієї статті (ст.15 Закону України «Про оплату праці»). Слід зазначити при цьому, що згідно зі ст. 7 Закону України «Про колективні договори та угоди» у колективному договорі встановлюються взаємні зобов'язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема і щодо нормування і оплати праці, встановлення форми, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.). Судом встановлено, що преміювання працівників ДП «Лебединський агролісгосп» проводилося у відповідності з Положеннями колективного договору на 2015 2016 роки між директором та профспілковим комітетом первинної профспілкової організації ДП «Лебединський агролісгосп», схваленим загальними зборами трудового колективу від 30.01.2015 року та зареєстрованим в Лебединській районній державній адміністрації 17.02.2015 року за № 4 та за погодженням профспілкового комітету первинної профспілкової організації ДП «Лебединський агролісгосп» і розмір таких премій погоджувався з таким профспілковим комітетом. Зазначене в судовому засіданні також ствердили [PERSON], [PERSON], [PERSON], допитані як свідки. Також суд звертає свою увагу на те, що ДП «Лебединський агролісгосп» на той час в своїй роботі мало гарні фінансові показники, було прибутковим і виплатами премії підприємству не було завдано жодних збитків, що ствердила в судовому засіданні свідок [PERSON], головний економіст ОКАП «Сумиоблагроліс», яка була членом комісії по перевірці правильності нарахування премії в ДП «Лебединський агролісгосп», яка показала, що виплатами премії лише було зменшено прибуток підприємства. Тому суд не вбачає порушень в діях позивачки в цій частині. Щодо проведення по бухгалтерському обліку ДП «Лебединський агролісгосп» шляхових листів по виїзду службових автомобілів у святкові і вихідні дні, то в своїх доводах [PERSON] зазначає, що виїзд таких автомобілів проводився для проведення патрулювання у звязку надходженням інформації про можливе вчинення невідомими особами самовільних порубів та проведення патрулювання, у звязку з виникненням лісових пожеж для проведення їх гасіння та запобігання їх виникнення а також у звязку з необхідністю відрядження працівників у службових питаннях. З цих підстав проведення по бухгалтерському обліку ДП «Лебединський агролісгосп» шляхових листів по виїзду службових автомобілів у святкові і вихідні дні було проведено обґрунтовано. Заперечуючи проти даних доводів, представник відповідачів не надав жодних доказів на їх підтвердження, хоча згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, суд вважає, що доводи [PERSON] не були спростовані, а обставини, на які посилається сторона відповідачів є недоведеними. Ухвалюючи рішення, суд також враховує те, що ОКАП «Сумиоблагроліс» прийняло рішення саме про звільнення позивачка, не погодилося з висновками комісія, яка проводила службове розслідування, в частині рекомендацій про накладення на [PERSON] дисциплінарного стягнення у виді догани, як зазначено у акті службового розслідування (а.с. 14-19), не вказавши відповідних мотивів прийняття такого рішення. Тому на думку суду ОКАП «Сумиоблагроліс» не довів правомірність прийнятого рішення про звільнення [PERSON] з посади директора ДП «Лебединський агролісгосп» і таке звільнення слід вважати незаконним. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~235\~КЗпП України\~у разі\~звільнення без\~законної підстави\~або незаконного\~переведення на\~іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Відповідно до\~ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Частиною 7 статті 235 КЗпП України визначено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Згідно з п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. Тому рішення суду в частині поновлення [PERSON] на посаді директора ДП «Лебединський агролісгосп» та в частині виплати їй заробітної плати за один місяць підлягає негайному виконанню. Щодо розмірі середнього заробітку, який підлягає стягнення за час вимушеного прогулу, суд враховує наступне. Відповідно до довідки ДП «Лебединський агролісгосп» № 263 від 13.06.2017 року (а.с. 48) розмір середньоденної заробітної плати позивачки за два останні повні місяці роботи становить 460,49 грн. За час вимушеного прогулу, а саме з 01.06.2017 року по 01.10.2018 року кількість робочих днів склала 336. Виходячи з наведеного, стягненню підлягають кошти в розмірі 154724,64 грн.\~(336 днів х 460,49 грн. = 154724,64 грн.). Суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу на думку суду слід стягнути з ДП «Лебединський агролісгосп», оскільки воно є юридичною особою і самостійно нараховує та виплачує заробітну плату працівникам підприємства. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Оскільки рішення ухвалене на користь позивачки, яка згідно Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, як позивач у справі про поновлення на роботі, суд вважає необхідним стягнути дані витрати з відповідачів в рівних частинах.

Outcome: approved