Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою вимоги, якої уточнив та підтримав у судовому засіданні представник, та обґрунтовує тим, що 06 жовтня 2008 р. між Сумською філією КБ «Західінкомбанк» ТзОВ та [PERSON] було укладено договір банківського вкладу № ДБ-265/2. Після закінчення строків зберігання вкладу грошових коштів у сумі 75 413 грн. 24 коп., строк зберігання вкладу було в чергове продовжено сторонами, на підтвердження чого 11 квітня 2011 р. між відповідачем та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 5 до Договору банківського вкладу в національній валюті № 265/2 від 06.10.2008 р. Відповідно до умов п. 1.2 договору, [PERSON] 05.07.2011 р. подав до Сумської філії ПАТ «Західінкомбанк» заяву, якою просив повернути йому банківський вклад та нараховані за ним відсотки і якою попередив відповідача про свої наміри у встановлені договором строки. У відповідь на дану заяву, відповідачем було відмовлено [PERSON] у поверненні вкладу з нарахованими за ним відсотками, з посиланням на відсутність на кореспондентському рахунку банку грошових коштів. [INFO] [PERSON] помер, після його смерті, позивачка, [PERSON], як дружина померлого стала спадкоємицею першої черги за законом і успадкувала вклад з відповідними відсотками. 18 січня 2013 р. державним нотаріусом Третьої Сумської державної нотаріальної контори було видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно якого, вартість спадкового майна становить: 79 971 грн. 76 коп. і складається з вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією на час виплати, що знаходиться в Сумської філії ПАТ «Західінкомбанк» за договором банківського вкладу № ДБ-265/2 на рахунку [NUMBER] з залишком вкладу в сумі 75 413 грн. 24 коп., на рахунку [NUMBER] з залишком вкладу в сумі 4558 грн. 52 коп. Отже вбачається, що на день смерті [PERSON], відповідачем в порушення умов договору не було повернуто вклади та не було сплачено відсотки нараховані за ним, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 79 971 грн. 76 коп., яка складається з вкладу в розмірі 75 413 грн. 24 коп., відсотки нараховані за вкладом на день смерті [PERSON] в розмірі 4558 грн. 52 коп. Замість того, щоб виконати обов'язок з повернення вкладу, відповідач, шляхом зловживання довіри, завірив позивачку у необхідності укладення Договору банківського рахунку фізичної особи в національній валюті [NUMBER] від 25.04.2013 р., а також написання заяви від 26.04.2013 р. про перерахування вкладу з відсотками у розмірі 79 971 грн. 87 коп., на вказаний рахунок. Відповідно до п.п. 2.2.1, 2.2.2 вказаного Договору, позивачка має право самостійно розпоряджатися коштами на своєму рахунку з дотриманням вимог чинного законодавства, а також вимагати своєчасного і повного здійснення розрахунків та інших обумовлених цим Договором послуг. Порушуючи умови вже цього договору, станом на 24.02.2014 р. відповідачем не повернута грошова сума в повному обсязі. З часу укладення договору від 25.04.2013 р., банк повернув позивачу лише 5 000 грн. 00 коп.: у квітні місяці 2013 р. - 1 000 грн., у червні 2013 р. - 1000 грн., у липні 2013 р. - 1 000 грн., у серпні 2013 р. - 1000 грн., у лютому 2014 р. - 1000 грн. Таким чином станом на 24.02.2014 р. залишок на вказаному рахунку [NUMBER] складає 74 971 грн. 87 коп. 19 лютого 2014 р. позивачка в котре звернулася до керуючої відділення № 28 ПАТ «Західінкомбанк» [PERSON] з письмовою вимогою, в якій просила повернути 19.02.2014 р. готівкою через касу банку грошові кошти в сумі 74 971 грн. 87 коп. з рахунку [NUMBER], однак дана вимога керівництвом банку була також залишена без реагування. Також позивачка вважає, що зміст викладеної у розділі 2 Додаткової угоди № 5 від 11.04.2011 р. до договору банківського вкладу № ДБ-265/2 від 06.10.2008 р. протирічить нормам діючого матеріального права, а отже є нікчемним за своєю правовою сутністю і за таких умов не підлягає застосування у даних спірних правовідносин, оскільки сторонами правовідносин за договором банківського вкладу є банк (боржник) і вкладник (кредитор). Оскільки зобов'язання банку виплачувати проценти на суму вкладу не пов'язане з особою вкладника, у зв'язку зі смертю вкладника (кредитора) таке зобов'язання не припиняється, до спадкоємців вкладника переходить право на вклад у банку та проценти, нараховані на суму вкладу до дня фактичного повернення коштів (або списання з рахунка вкладника з інших підстав - у нашому випадку вклад перерахований на інший рахунок). Таким чином, з відповідача також підлягають до стягнення проценти нараховані на суму вкладу з дня смерті [PERSON] до дня укладення договору банківського рахунку від 25.04.2013 р. та перерахування вкладу на рахунок «кошти на вимог» [NUMBER], що становить 5569 грн. 11 коп. Право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторів, та становить 4047 грн. 52 коп. Враховуючи викладене, позивачка просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 84 588 грн. 39 коп., за яких: 74971 грн. 76 коп. - сума основного боргу за договором банківського рахунку фізичної особи в національній валюті [NUMBER] від 25.04.2013 р., 4047 грн. 52 коп. - три відсотки річних, 5569 грн. 11 коп. - відсотки нараховані за процентною ставкою згідно договору банківського вкладу у національній валюті № ДБ-265/2 від 06.10.2008 р., після [INFO] Представник відповідача позовні вимоги не визнав, надавши заперечення, згідно яких відповідно до п. 1.6 Додаткової угоди, процентна ставка за вкладом на вимогу становить 0,1 % річних. З цього випливає, що протягом строку дії договору, тобто до 11.07.2011 р. вкладнику нараховувалось 9 % річних. Після закінчення строку, в договорі не передбачено, що продовжує нараховуватися процентна ставка в розмірі 9 % річних, ні в договорі, ні в законодавстві не вказано про те, що процентна ставка в розмірі 9 % річних, діє до повного виконання банком своїх обов'язків по поверненню вкладу. Таким чином після закінчення строку, на який було укладено договір, вклад став вкладом на вимогу, а відповідно до п. 16 договорів № ДБ-265/2 від 11.04.2011 р. процентна ставка за вкладами на вимогу становить 0,1 % річних. Також відповідно до п. 1.8 вказаного договору, у випадку смерті вкладника, нарахування процентів по даному договору за ставкою, вказаною п. 1.5, 1.6 припиняється. З дня смерті вкладника на вклад нараховуються проценти за ставкою 0,00 % річних. Якщо після смерті вкладника нараховувались чи виплачувались проценти за ставкою, вказаною в п. 1.5, 1.6 то такі проценти підлягають перерахунку та утриманню з суми вкладу, що підлягає поверненню. Таким чином доводи позивача, про те, що після смерті вкладника, тобто після [INFO] повинні нараховуватися відсотки на вклад з розрахунку 9 % річних, не заслуговують на увагу. Подавши у відповідності до п. 1.2 договорів заяви про повернення вкладу і відсотків 11.07.2011 р., [PERSON] тим самим виявив свою волю припинити дію договору. Договір не містить умови про те, що у випадку несвоєчасного повернення вкладу банк зобов'язаний нарахувати і виплачувати вкладникові ті ж проценти після закінчення строку його дії або смерті. Згідно заяви позивача від 26.04.2013 р., кошти повернуті в сумі 79 971 грн. 87 коп. на її поточний рахунок [NUMBER], а станом на 10.02.2014 р. залишок коштів складав 74 971 грн. 87 коп. Позивач на власний розсуд розпоряджалася коштами до пред'явлення позовної заяви про стягнення депозитних коштів, і ніхто нікого не вводив в оману і не зловживав чиєюсь довірою. Відповідно представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково. 06 жовтня 2008 р. між Сумською філією КБ «Західінкомбанк» ТзОВ та [PERSON] укладено договір банківського вкладу в національній валюті № ДБ-265/2. Вкладник передає, а банк приймає на депозитний вклад на умовах даного договору грошові кошти в сумі 3 000 грн., процентна ставка за строковим викладом становить 19 відсотків річних, процентна ставка за вкладом на вимогу становить 0,1 відсотка річних /а.с.8/. 11 квітня 2011 р. між ПАТ «Західінкомбанк», що є правонаступником усіх прав та обов'язків товариства з обмеженою відповідальністю комерційного банку «Західінкомбанк» та [PERSON] укладена додаткова угода № 5 (вклад «Стандарт») до договору банківського вкладу в національній валюті № ДБ-265/2 від 06.10.2008 р. /а.с.7/. Згідно п. 1.1 вкладник передає, а банк приймає на вкладний (депозитний) рахунок, відкритий у банку на умовах даного договору, грошові кошти у сумі 75 413 грн. 24 коп., процентна ставка за вкладом становить 9 процентів річних, процентна ставка, встановлена за вкладами на вимогу становить 0,1 % річних. 05 липня 2011 р. [PERSON] звернувся до відповідача з заявою про виплату йому депозиту в сумі 75 413 грн. 24 коп. з відсотками, у зв'язку з закінченням строку зберігання вкладу, посилаючись на п. 1.2 Додаткової угоди № 5 (вклад «Стандарт») до договору банківського вкладу в національній валюті № ДБ-265/2 від 06.10.2008 р. /а.с.11/. Відповідач надав письмову відповідь, згідно якої відмовив у виплаті банківського вкладу, оскільки на кореспондентському рахунку банку на той час були відсутні кошти, що тимчасово блокувало можливість виплати грошей вкладникам, термін дії договорів яких закінчився /а.с.12/. Відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 січня 2013 р., посвідчений державним нотаріусом Третьої Сумської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 1-81, спадкоємицею [PERSON], який помер [INFO], є його дружина [PERSON], та яка отримала спадщину у виді вкладів з відповідними відсотками та нарахованого компенсацією на час виплати, що знаходяться в Сумській філії ПАТ «Західінкомбанк» за договором банківського вкладу № ДБ-265/2 на рахунку [NUMBER] з залишком вкладу в сумі 75 413 грн. 24 коп., на рахунку [NUMBER] з залишком вкладу в сумі 4558 грн. 52 коп., загальна вартість спадкового майна становить: 79971 грн. 76 коп. /а.с.13/. 28 лютого 2013 р. позивачка звернулася до відповідача повторно з вимогою виплати депозит в сумі 79 971 грн. 76 коп., у зв'язку закінченням строку дії додаткового договору, та яке залишилося без реагування зі сторони відповідача /а.с.14/. Встановлено, що 25 квітня 2013 р. між Сумською філією ПАТ «Західінкомбанк» в особі керуючого Відділення № 28 ПАТ «Західінкомбанк» та [PERSON] укладено договір банківського рахунку фізичної особи в національній валюті [NUMBER], згідно предмета, якого банк відкриває клієнту рахунок «кошти на вимогу» фізичної особи у національній валюті та здійснює по ньому всі види розрахунково-касових операцій, відповідно до вимог цього Договору, нормативних актів національного банку України та законодавства України /а.с.40-43/. На підставі письмової заяви позивачки про перерахування на поточний її рахунок [NUMBER], вкладу в сумі 79 971 грн. 37 коп., оскільки закінчився строк дії договору банківського вкладу № ДБ-265/2 від 06.10.2008 р., відповідачем було здійснено перерахунок коштів, що підтверджується довідкою № 01-268 від 10.02.2014 р., та станом на 10.02.2014 р. залишок на вищевикладеному рахунку складає - 74 971 грн. 87 коп. /а.с.22/. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Судом встановлено, що станом на 10.02.2014 р. невиплачена сума депозиту становить 74 971 грн. 87 коп., що підтверджується матеріалами справи та не оспорюється сторонами по справі. Відповідно, суд вважає обґрунтованим стягнути на користь позивача дану суму, згідно вимог чинного законодавства, оскільки за договором банківського вкладу незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Вимога представника позивача про стягнення процентів нарахованих на суму вкладу з дня смерті [PERSON] до дня укладення Договору банківського рахунку від 25.04.2013 р. та перерахування вкладу на рахунок «кошти га вимогу» [NUMBER] є необґрунтованими та підлягають відмові. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обв'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що згідно п. 1.2 Додаткової угоди № 5 (вклад «Стандарт») до договору банківського вкладу в національній валюті № ДБ-265/2 від 06.10.2008 р. від 11.04.2011 р., строк зберігання вкладу - 3 місяці, дата вимоги вкладником вкладу - 11 липня 2011 р., з обов'язковим попередженням про намір зняти кошти не пізніше як на 5 банківських днів, 05 липня 2011 р. [PERSON] звернувся з заявою про виплату банківського вкладу. Отже зі зверненням з вимогою виплати кошти, строк дії додаткового угоди № 5 до договору банківського вкладу в національній валюті № ДБ-265/2 від 06.10.2008 р. закінчився, відповідно закінчилися нарахування процентів річних, що також передбачено в п. 4.2.3, якщо після закінчення строку зберігання вкладу, строк зберігання сторонами не продовжений, не залежно від причин не продовження, вважається, що вклад є вкладом на вимогу з процентною ставкою, згідно п. 1.6 (0,1 процентів річних). Зобов'язання між банком та померлим, [PERSON] припинені, відповідно суд не вбачає обґрунтованість в застосуванні ч. 5 ст. 1061 ЦК України, згідно якої проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу в банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунку вкладника з інших підстав. Також суд вважає відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення три відсотки річних, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України божник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В вирахуванні три відсотки річних, позивач використовував кількість днів прострочення за період з 11.07.2011 р по 31.12.2011 р., з 01.01.2012 р. по 31.12.2012 р., з 01.01.2013 р. по 25.04.2013 р., які суд вважає не належним чином доведені, оскільки як раніше встановлено судом, з 11 липня 2011 р. закінчився строк зберігання владу [PERSON], згідно додаткової угоди № 5 (вклад «Стандарт») до договору банківського вкладу в національній валюті № ДБ-265/2 від 06.10.2008 р., з чим припинені нарахування процентної ставки за вкладом. На час розгляду даної цивільної справи, відповідач не виплатив банківський вклад у розмірі 74 971 грн. 87 коп. відповідно до договору банківського рахунку фізичної особи в національній валюті [NUMBER], укладений 25 квітня 2013 р. 23 січня 2014 р. позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою, а 19 лютого 2014 р. звернулася до відповідача з заявою про виплату даних коштів, відповідно прострочення виконання грошового зобов'язання не становить більше одного року, що унеможливлює стягнення три проценти річних від простроченої суми. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмір 749 грн. 72 коп.

Outcome: partial