Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі однієї четвертої частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. На обґрунтування позову зазначила, що вона та відповідач з 2004 року перебували у фактичних шлюбних відносинах, мають дочку [PERSON] , [INFO] . З 2011 року вони припинили фактичні сімейні відносини, бо відповідач залишив сім`ю. Малолітня дочка [PERSON] залишилася на її утриманні та вихованні. До 2019 року відповідач добровільно надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, а останній рік припинив надавати таку допомогу. Вона бажає у встановленому законом порядку стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини. Позивачка в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позов підтримує, не заперечує проти ухвалення рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, йому відомі наслідки визнання позову. Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 211 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу в судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та ухвалити рішення, з урахуванням визнання позову відповідачем у справі. Встановивши фактичні обставини, зміст спірних правовідносин та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони у справі мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7), в якому відповідач вказаний батьком дитини. Позивачка зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою ТОВ «ЄРЦ КП» № 1/4820 від 26 лютого 2020 року ( а.с. 8). Разом з нею мешкає її малолітня дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується актом про проживання, затвердженим директором КП КМР «УКОЖФ» від 24 лютого 2020 року (а.с. 9), в якому зазначено, що у квартирі по [ADDRESS] , разом з позивачкою [PERSON] мешкає її дочка [PERSON] , [INFO] . В заявленому позові позивачка стверджує, що малолітня дочка [PERSON] знаходиться на її утриманні, а відповідач з 2019 року припинив добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Суд вважає, що відповідач зобов`язаний та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання своєї малолітньої дочки у заявленому в позові розмірі, починаючи з дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Згідно ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду справи повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Оскільки при зверненні до суду позивачка за законом була звільнена від сплати судового збору, суд, згідно ч.1 ст. 142 ЦПК України, зурахуванням визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, стягує з відповідача на користь держави 50 відсотків мінімальної ставки судового збору, яка встановлена за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру.

Outcome: approved