Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей та непрацездатної дружини. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі 01 червня 2002 року. Під час шлюбу у них народилися діти син [PERSON], [INFO] та донька Вікторія, [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Позивачка ніде не працює, оскільки є інвалідом 2 групи загального захворювання. Відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей сина [PERSON], [INFO] та доньки Вікторії, [INFO] в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку на кожну дитину щомісяця до досягнення кожною дитиною повноліття та аліменти на її утримання у розмірі 1/10 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця довічно. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просила позов задовольнити з наведених підстав. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно. Письмового відзиву на позов не подавав. Заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи в повному об'ємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі , зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану Камянець-Подільського міського управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №208 від 01 червня 2002 року. Від шлюбу сторони мають двоє неповнолітніх дітей, сина - Михайла, [INFO] та доньку - Вікторію, [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України аліменти на двох дітей стягуються в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає, що аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку Вікторію, [INFO] підлягають стягненню з відповідача в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 лютого 2018 року і до повноліття дітей, оскільки такий розмір передбачений ч.5 ст.183 СК України. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивачки, що з 01 січня 2018 року прожитковий мінімум на дитину віком від 06 років становить 1\~860 гривень, те, що батьки в рівних частинах повинні нести витрати по утриманню та вихованню дітей. Відповідно до ч. 2,3 ст.75 СК України, право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Суд вважає, що аліменти з відповідача на утримання дружини , яка є інвалідом ІІ ї групи , повинні стягуватись в розмірі 1/10 частки усіх видів заробітку (доходів) щомісячно починаючи з 27 лютого 2018 року. При вирішенні позову в частині стягнення аліментів на утримання дружини уд враховує її пояснення. в яких вона вказала. що відповідач їздить на заробітки в республіку Польщу і має можливість сплачувати на її утримання аліменти в розмірі 1/10 частки його заробітку. Також з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп., що відповідає 0,4 від розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу станом на 01 січня 2018 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved