Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право на земельну ділянку (пай) площею 2.37 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території [PERSON] сільської ради Жидачівського району Львівської області, котра згідно Сертифікату на право приватної власності на середню земельну частку(пай), виданого на основі розпорядження голови Жидачівської РДА за №281 від 13.05.1997 року належала мамі [PERSON], яка померла 08 січня 2001 року. На випадок смерті мама склала заповіт, згідно якого все належне їй на день смерті майно заповіла [PERSON]. Після смерті матері вона звернулась до державного нотаріуса з приводу оформлення спадкового майна, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим,що відсутні правовстановлюючі документи на земельну частку(пай). Тому позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить визнатиза нею право на спадкове майно. Позивачка подала до суду заяву про слухання справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Жидачівського району Львівської області надіслав до суду заяву, якою просить суд справу розглянути без його участі. Позовні вимоги не заперечує. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Частина 1 статті 1 Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Відповідно до положень ст.ст.11,59,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно копії Сертифікату на право приватної власності на середню земельну частку(пай), виданого на основі розпорядження голови Жидачівської РДА за №281 від 13.05.1997 року земельна ділянка (пай) площею 2.37 в умовних кадастрових гектарах, розташована на території [PERSON] сільської ради Жидачівського району Львівської області належить [PERSON]. З витягу Книги записів реєстрації сертифікатів на право приватної власності на середню земельну частку(пай) [PERSON] належить земельна ділянка (пай) площею 2.37 в умовних кадастрових гектарах, розташована на території [PERSON] сільської ради Жидачівського району Львівської області. Судом встановлено, що [PERSON] померла 28 січня 2001 року в с. Пятничани Жидачівського району Львівської області. Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СГ № 438266, виданого повторно виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Жидачівського району Львівської області 14 вересня 2016 року. З свідоцтва про народження серії 1-СГ № 508298, виданого повторно виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Жидачівського району Львівської області вбачається, що [PERSON] народилася 24 травня 1954 року,її батьками є [PERSON] і [PERSON]. Свідоцтвом про укладення шлюбу серії 11- СГ № 416771, виданого Львівським міським відділом РАЦСу 22.02.1990 року [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Згідно заповіту, складеного 27 вересня 2000року, посвідченого секретарем виконавчого комітетуСоколівської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за № 39, [PERSON],все належне їй на день смерті майно заповіла [PERSON], який на день її смерті не змінено і не скасовано. Заборони та арешту на майно немає. Згідно із вимогами ч.1\~ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. \~\~\~\~ За вимогами ст.ст.548,549 ЦК УРСР\~(1963р.) для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до\~ст.553 ЦК УРСР, спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій З довідки, виданої [PERSON] сільської ради Жидачівського району Львівської області вбачається, що [PERSON] вступила в управління спадковим майном після смерті матері [PERSON] , яка померла 08 січня 2001 року в селі Пятничани Жидачівського району Львівської області. Постановою нотаріуса № 758/02-31 від 21.09.2017 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про праву на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частку(пай). З повідомлення Жидачівської ДНК за №80/02-14 від 22.11.2017року вбачається, що вЖидачівській нотаріальній конторі спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 08 січня 2001 року не заводилась. Згідно зі ст. ст.\~81,\~126 ЗК України\~право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] сільська рада Жидачівського району Львівської області цілком визнала позов, про що представником відповідача подано суду заяву, і визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та враховуючи що відповідно до ч.1\~ст.61 ЦПК України\~обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню, а отже за позивачем, як за спадкоємцем за заповітом, слід визнати право на спадкову земельну ділянку.

Outcome: approved