Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів. На підставу своїх вимог спирається на те, що27.10.2009 розірвано шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] . На даний момент відповідач добровільно відмовляється утримувати дитину, що і змушує її звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на дитину, яка є інвалідом 1 групи в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і на весь час її проживання з дитиною інвалідом та опікування ним. До початку підготовчого судового засідання позивачка подала заяву в якій позов підтримала та просила справу розглядати без її участі. Відповідач до підготовчого судового засідання надав заяв в якій позов визнав, справу просив розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є інвалідом І групи з народження, хвороба - хронічна двобічна сенсоневральна глухота. В судове засідання всі особи, які беруть участь у справі, не з`явились, у зв`язку з чим в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані по справі, приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення повністю. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надавати таку допомогу. Відповідно до положень ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Оскільки судом встановлено, що повнолітня син відповідача є інвалідом з народження, потребує матеріальної допомоги, а відповідач має змогу сплачувати аліменти та визнає позов і визнання позову не суперечить інтересам сторін та держави, то суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, що також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеній в постанові від 12.09.2019 року (справа №459/1381/18). На підставі ст.88, 198, 200 СК України,

Outcome: approved