Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, який підтримала в судовому засіданні і пояснила, що відповідач є батьком дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які народилися від шлюбу з відповідачем. 17 березня 2008 року шлюб між ними було розірвано. З березня 2008 року вона з відповідачем припинили спільне сімейне проживання і з вказаного часу відповідач дітьми не цікавився, не виявляв бажання займатися їх вихованням та в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надавав. Відповідач періодично телефонує до дітей, ображає їх нецензурними словами, погрожує розправою, після чого дочка [PERSON] знаходиться на лікуванні з приводу антено-невротичного синдрому. Вона, позивачка зверталася в Коломийську МВ УМВС з приводу погроз відповідача також зверталася в Турківську сільську раду і з відповідачем була проведена профілактична бесіда, однак відповідач жодних висновків не зробив. Відповідач періодично платить аліменти по 150 грн. на одну дитину, однак не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не спілкується з дітьми, не приймає участі у їх вихованні. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і уточнила ,що відповідача слід позбавити батьківських прав оскільки він сплачує маленькі аліменти, залякує дітей і не бажає, щоб відповідач взагалі приходив до неї додому. Позивачка та її представник просять суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO]. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, вказав,що по мірі можливостей допомагає позивачці та дітям, щомісячно сплачує аліменти в сумі по 150 гривень на кожну дитину. Більше сплачувати не може , оскільки є інвалідом 1 групи по зору, отримує пенсію 1300 грн. , проживає з своєю бабусею, яка є особою похилого віку. Дійсно вказує,що декілька разів телефонував своїм дітям і говорив по телефону неприємні слова, однак це було пов`язано з тим,що він був в стані алкогольного сп`яніння. Вказує,що оскільки є інвалідом по зору, то не може в повному обсязі приходити до дітей і допомагати їм. В тому ,що телефонував дітям і залякував їх кається,пов`язує це з своїмим життєвими негараздами та випивкою. Просить дати йому шанс і не позбавляти батьківських прав щодо дітей, обіцяє виправитись. Представник органу опіки та піклування Коломийської районної державної адміністрації в судовому засіданні позовні вимоги заперечила той факт, що батько не цікавився своїми дітьми, не приймає участі у їх вихованні, вважає за недоцільне позбавляти відповідача батьківських прав відносно [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] про що надала суду відповідний висновок. Прокурор вказав, що поведінка відповідача є не правильною, позовні вимоги позивачки підтримав в повному обсязі. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідками позивачки, пояснили, що тривалий час не бачили, щоб позивач провідував дітей. Допитані в судовому засіданні неповнолітні спільні позивачки та відповідача діти [PERSON] та [PERSON] пояснили, що дійсно батько декілька разів телефонував їм на мобільний телефон, говорив нехороші слова, залякував та погрожував, що втопиться. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, представника органу опіки та піклування, думку прокурора, свідків, суд вважає, що в позовних вимогах слід відмовити , виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач - [PERSON], який є батьком, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], ухиляється від виконання обов'язків щодо виховання та розвитку своїх дітей, передбачених ст.150 Сімейного кодексу України. 17 березня 2008 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Коломийської районної державної адміністрації від 29.08.2014року року №514/01-055/155 про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], відповідач по справі, батько малолітніх дітей по можливості зустрічається з дітьми та сплачує добровільно аліменти щомісячно в сумі 300 грн., однак більше сплачувати не в стані, оскільки є інвалідом 1 групи по зору. Сторони по справі характеризуються з позитивної сторони, підстав для позбавлення відповідача батьківських прав не вбачається. Згідно довідки, виданої дирекцією Турківської ЗОШ І-ІІІ ступенів, [PERSON] учениця 9 класу Турківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів навчається у вказаній школі. Її батько, [PERSON] дійсно не цікавиться станом навчання дитини, не відвідував класних та загальношкільних батьківських зборів, не брав активної участі у вихованні дочки.(а.с.11) Згідно довідки, виданої дирекцією Турківської ЗОШ І-ІІІ ступенів, [PERSON] учениця 6 класу Турківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів навчається у вказаній школі. Її батько, [PERSON] не відвідував класних та загальношкільних батьківських зборів, не цікавився навчанням дитини протягом цілого навчального року.(а.с.12) Малолітні, [PERSON] та [PERSON] проживають з мамою - позивачкою в справі, мають всі належні умови для проживання та фізичного і духовного розвитку. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний та духовний розвиток та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя, а також зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу. Згідно ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.166 СК України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для особи,що позбавляється таких прав, так і для дитини (ст.166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батька чи матері в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Суд вважає, що позивачкою представлено суду недостатньо доказів для того, щоб позбавити батьківських прав відповідача та не наведено достатньо виняткових причин для такого позбавлення. Так, вказана в поясненнях обставина, що відповідач сплачує аліменти в недостатній сумі на утримання дітей не може бути підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Так, як встановлено в судовому засіданні, відповідач сплачує регулярно аліменти в сумі по 300 грн. в місяць добровільно. Однак, суд бере до уваги, що відповідач є інвалідом 1 групи по зору, і отримує пенсію в розмірі 1300 грн., проживає з бабусею, яка є також похилого віку і отримує тільки пенсію, тобто сам знаходиться в тяжких життєвих умовах, однак тим не менше посильно допомагає дітям, в міру своїх фінансових можливостей. Щодо обставини залякування дітей, то відповідач визнав в цій частині свою провину, такі телефонні дзвінки здійснював в стані алкогольного сп`яніння, що ніяк не виправдовує його дії, але не може також послугувати підставою для позбавлення його батьківських прав. Щодо вимоги позивачки про заборону відповідачу приходити до неї додому, то дана вимога є поза межами даного позову. Щодо твердження про те, що позивач не відвідує дітей в школі та не цікавиться їх життям, то слід зауважити, що відповідач будучи інвалідом 1 групи важко пересувається, йому самому необхідна стороння допомога. Суд також критично ставиться до пояснень дітей, які були допитані в судовому засіданні, оскільки відповіді були заздалегідь завченими і діти в силу свого віку не розуміють, що батьківська опіка і потреба батька є не менш суттєвою ніж підтримка і піклування матері. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача, може в подальшому призвести до втрати останнім життєвих зв`язків та позбавлення його нормального спілкування з оточуючими, оскільки відповідач і так знаходиться в тяжких життєвих обставинах, зважаючи на свою хворобу і психологічний стан, і діти для нього є останнім прихистом і надією, якої його на даний час не можна позбавляти. Таким чином, суд приходить до висновку, що стосунки між сторонами - позивачкою та відповідачем є неоднозначними , відбиваються на дітях, а виняткові обставини, внаслідок яких слід позбавити батьківських прав відповідача , суду не доведено. Разом з тим, суд вважає за доцільне попередити відповідача про необхідність змінити свою поведінку та своє ставлення до виховання дітей, враховуючи ті обставини, які він визнав, надаючи пояснення в суді, і покласти на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Встановлене судом, підтверджується висновком органу опіки та піклування Коломийської районної державної адміністрації, копією рішення про розірвання шлюбу, копією свідоцтва про народження дітей, довідкою про склад сім`ї, висновком ДІМ Коломийського МВ УМВС, довідкою Турківської ЗОШ І-ІІІ ступенів №38-к та 39-к, довідкою Турківської сільської ради від 08.08.2014 року №701, довідкою дитячої поліклініки, копією паспорту та ідентифікаційного коду та іншими перевіреними в суді доказами. На підставі ст.ст.150,164,165,166,180 Сімейного кодексу України та

Outcome: dismissed