Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання за нею права власності на житловий будинок із господарськими спорудами. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала на те, що відповідач - [PERSON] проживав разом зі своєю сім'єю в житловому будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Даний будинок із господарськими спорудами належав йому на праві приватної власності, про що є відповідні документи. У зв'язку з переїздом на постійне місце мешкання в місто Кременчук Полтавської області, відповідач вирішив продати дане домоволодіння. Позивачка, потребуючи окремого від батьків житла для себе та своєї родини та не відаючи про всі нюанси купівлі-продажу звернулась до відповідача - [PERSON] з проханням продати їй, належний йому на праві приватної власності житловий будинок із господарськими спорудами. Вони домовилися про умови та ціну купівлі будинку, про що в простій письмовій формі 01.11.2013р. було укладено договір купівлі-продажу, нотаріальне посвідчення якого мало бути здійсненим до 01.11.2014 року. З метою виконання договору, обумовлену суму - 15000 гривен позивачка сплатила відповідачу, про що останній власноруч написав розписку на її ім'я про отримання грошей та передав ключі від будинку. Проте, від нотаріального посвідчення укладеного і по суті виконаного договору ухиляється, мотивуючи свою відмову хворобливим станом здоров'я та не можливістю бігати по відповідних органах, мешкаючи в іншому місті. Це і спонукало її звернутися до суду з позовом, в якому позивачка просить визнати дійсним договір купівлі-продажу майна, укладеного між нею і [PERSON] та визнати за нею право власності на житловий будинок із господарськими спорудами. В судове засідання представник позивачки не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідач в суд не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] дійсно належало відповідачу - [PERSON] на праві приватної власності на підставі рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 18.06.2008 року (а.с. 6) та зареєстроване в реєстрі прав власності на нерухоме майно від 06.10.2008 року (а.с. 17). З розписки (а.с.16) та договору (а.с.18), досліджених в судовому засіданні вбачається, що 1 листопада 2013 року між сторонами був укладений договір купівлі продажу житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS] згідно з яким відповідачем було продано будинок та отримано від позивачки кошти за цим договором в сумі 15 000 грн., а також ним взято на себе зобов'язання до 01.11.2014 року посвідчити договір нотаріально. Проте, відповідач від нотаріального посвідчення договору ухиляється, хоча і отримав кошти за продане майно та передав його позивачці в натурі. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Виходячи із встановлених обставин та положень законодавства, суд вважає, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу домоволодіння, що підтверджується розпискою наданою власноруч відповідачем, а також відбулося повне виконання договору, проти чого не заперечує відповідач, що дає підстави для визнання укладеного договору дійсним. В результаті відмови відповідача від нотаріального посвідчення його продажу позивачці, для неї настала непереборна та безповоротна втрата можливості належним чином посвідчити укладений з відповідачем договір. Згідно вимог ст. ст. 316, 317 ЦК України громадяни України можуть бути суб'єктами права власності на підставах, не заборонених законом. Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Таким чином, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивачки в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved