Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, з тих підстав, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 08.10.1994 року. Причиною розірвання шлюбу є те, що в них з відповідачем виникали різні непорозуміння, неповага один до одного, останній рік разом не проживають. У шлюбі у них народилося двоє дітей, одна з яких малолітня: дочка [PERSON], [INFO]. Надалі перебувати з відповідачем в зареєстрованому шлюбі не бажає. Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «Мосорко» та стягнути з відповідача витрати по справі. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, на адресу суду подала письмову заяву, в якій позов підтримує в повному обсязі, просить його задоволити, справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій позов визнав, не заперечив проти його задоволення, справу просив розглянути у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони згідно свідоцтва про одруження, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.10.1994 року (а.с. 3). Сімейне життя у сторін не склалося, через різні непорозуміння, неповагу один до одного. Сторони останній рік разом не проживають. Від шлюбу у них народилося двоє дітей, одна з яких малолітня: дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи позовну вимогу позивачки, суд вважає, що після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище «Мосорко». На думку суду місцем проживання малолітньої дитини: дочки [PERSON], [INFO], слід визначити місце проживання її матері. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн. (квитанція № 36 від 30.01.2017 року а.с. 1). та послуг щодо надання правової допомоги в сумі 400,00 грн. (квитанція № 002791 від 30.01.2017 року а.с. 8). На підставі ст.ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved