Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивачка звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом про стягнення аліментів на своє утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2017 року, зазначивши, що відповідач є її рідним батьком. Вона навчається на 2-му курсі Комунального вищого закладу «Мелітопольський медичний коледж». Батько матеріальної допомоги їй не надає у звязку з чим вона вимушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі та пояснила, що батько їй зовсім не допомагає. Їй відомо, що відповідач отримує пенсію по інвалідності у розмірі 990 гривень та сплачує аліменти на молодшу дитину у розмірі 227 гривень. Вона навчається на першому курсі, стипендію не отримує, але зможе її отримувати якщо добре складе зимову сесію. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував в повному обсязі та пояснив, що у в 1996 році між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб, від якого вони мають двох дітей - дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] У 2001 році шлюб між ним та [PERSON] було розірвано. З 2003 року за рішенням Якимівського районного суду з нього стягуються аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше ? частки неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину починаючи з 10.07.2003 року по 16.04.2014 року і по ? частини з 16.04.2014 року по 21.04.2017 року. Його матеріальний стан на теперішній час не дає можливості надати позивачці матеріальну допомогу, оскільки після перенесеного у 2013 році інфаркту міокарду він втратив працездатність і був вимушений оформити пенсію по інвалідності з якої виплачує аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] у розмірі ? частини доходу, на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час він проживає в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], з якою має двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], дружина на даний час знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, таким чином на його утриманні знаходиться ще сімя з трьох чоловік. В теперішній час з нього вже утримується 50% пенсії. Сама позивачка навчається на бюджетній основі і має можливість отримувати стипендію, а тому в змозі мінімально себе утримувати. Суд, вивчивши матеріали справи, заперечення позивача, вислухавши пояснення сторін, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню за наступним підставам. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Згідно копії свідоцтва про народження відповідач [PERSON] є рідним батьком позивачки [PERSON], [INFO] /а.с. 7/. Згідно довідки № 2720 від 16.10.2015 року [PERSON] є студенткою другого курсу відділення «Лікувальна справа» денної форми навчання Комунального вищого закладу «Мелітопольський Медичний коледж» Запорізької обласної ради 1 рівня акредитації /а.с. 8/. Строк закінчення навчання 30.06.2017 року. Відповідно до довідки № 5753 від 13.10.2015 року виданої Виконавчим комітетом Якимівської селищної ради [PERSON], [INFO] мешкає в смт. Якимівка по вул. Свердлова, 68 і до складу її сімї входять: мати [PERSON], сестра [PERSON] /а.с.9/. Відповідно до копії виконавчого листа виданого Якимівським місцевим судом, відповідач сплачує на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини доходу, але не менше ? частки неоподаткованого мінімуму доходів громадян /а.с. 28/. Згідно з копією рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області відповідач сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку /а.с. 29/. Крім того відповідно до копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] та копії довідки до акта огляду МСЕК № 504342, відповідач є інвалідом третьої групи безстроково та йому протипоказана праця /а.с. 35, 36/. Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання: потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто, однією з умов для задоволення позову є можливість платника надавати матеріальну допомогу. Отже судом встановлено, що відповідач є інвалідом третьої групи безстроково, отримує лише пенсію по інвалідності, є непрацездатним та сплачує аліменти на двох неповнолітніх дітей за рішеннями суду, дані обставини не оспорювались позивачкою. На даний час він проживає в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], з якою має двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], дружина на даний час знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, таким чином на його утриманні знаходиться ще сімя з трьох чоловік. Крім того, необхідно зауважити, ще той факт, що позивачка навчається на бюджетній основі і має можливість отримувати стипендію, а тому суд вважає за необхідне відмовити позивачці в задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed