Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох річного віку у розмірі 3000 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що між нею та [PERSON] 07.11.2014року був зареєстрований шлюб. Від шлюбу у них народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], 04.06.2015року народження. З 2015року вона знаходится у відпусті по догляду за дітьми, не працює. Діти знаходяться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, матеріально допомоги на утримання не надає, працює, має дохід. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі, з підстав викладених у позові. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія 1-ВЛ № 251117, сторони зареєстрували шлюб 07.11.2014року у Виконавчому комітеті Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області, актовий запис №17 /а.с.11/. Відповідно до свідоцтва про народження виданого 11 червня 2015 року серії 1-ВЛ № 408064, [PERSON], народилася 04 червня 2015 року, її батьками є: [PERSON] та [PERSON] /а.с.3/. Відповідно до свідоцтва про народження виданого 11 червня 2015 року серії 1-ВЛ № 408065, [PERSON], народився 04 червня 2015 року, його батьками є: [PERSON] та [PERSON] /а.с.4/. Як встановлено судом, діти мешкають разом з матірю, за адресою: [ADDRESS]. У відповідності до ст. 75 Сімейного кодексу України дружина та чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Позивач [PERSON] наразі не працює, доглядає за дітьми. Згідно\~ст. 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Отже, за змістом вказаної норми права, розмір утримання не пов'язаний з розміром доходу дружини, а залежить від можливості чоловіка надавати матеріальну допомогу. Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за інших обставин, що мають істотне значення ( ч. 1\~ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі визначаються з урахуванням як положень\~ст. 182 СК України, так і положення ст. ст.\~183,\~184 СК України. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] є особою працездатного віку. Відповідно до положень ч. 3\~ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України\~засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У суду відсутні відомості щодо звільнення відповідача від сплати аліментів на утримання дружини відповідно до\~ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів суд виходить із вимог\~ст.182 СК України. Відомостей про наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків суду не надано, тому враховуючи викладене, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню та стягує аліменти на утримання позивача в розмірі 800грн. щомісяця до досягнення дітей трирічного віку, відповідно до положень ст. 84 СК України. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 640 гривень 00 копійок підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial