Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивачка звернулася до Жидачівського районного суду Львівської області із позовною заявою про визнання за нею права на власності на земельну ділянку площею 0,10 га для обслуговування житлового будинку на території [PERSON] міської ради Жидачівського району Львівської області, кадастровий номер 4621510500:01:005:0015, та земельну ділянку площею 0,0516 га, для ведення особистого підсобного господарства на території [PERSON] міської ради Жидачівського району Львівської області, кадастровий номер 4621510500:01:005:0016, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. Свої вимоги мотивує тим, що 23 травня 2016 року помер її чолвоік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на усе його майно, у тому числі і на земельні ділянки площею 0,10, та 0,0516 га. Спадкоємцями першої черги після його смерті є: дружина позивачка [PERSON], дочка [PERSON] (відмовилася від своїх спадкових прав) та син [PERSON], між якими було укладено та підписано договір про поділ спадкового майна, за яким спадкові земельні ділянки перейшли до позивачки. Відтак позивачка як спадкоємиця за законом після смерті чоловіка звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, проте нотаріус відмовив у цьому з підстави відсутності у неї оригіналу правовстановлюючого документу на спадкові земельні ділянки. Позивачка подала до суду заяву про слухання справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради Жидачівського району Львівської області надіслав до суду заяву, якою просить суд справу розглянути без його участі. Позовні вимоги не заперечує. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Частина 1 статті 1 Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Відповідно до положень ст.ст.11,59,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно копії Договору купівлі-продажу земельних ділянок від 22 листопада 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Жидачівського районного нотаріального округу [PERSON], [PERSON] купив у [PERSON] земельні ділянки для обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 4621510500:01:005:0015 та для ведення особистого підсобного господарства кадастровий номер 4621510500:01:005:0016. Згідно свідоцтва про смерть серії ІІ-СГ № 336897 від 22 жовтня 1984 року, [PERSON] помер 21 жовтня 1984 року у м. Ходорів Жидачівського району Львівської області. Відповідно до довідки [PERSON] міської ради Жидачівського району Львівської області № 3446 разом із померлим [PERSON] у м. Ходорів по вул. Я.Мудрого,9, Жидачівського району Львівської області постійно були зареєстрвоані та проживали: його дружина [PERSON] та син [PERSON]. Згідно із вимогами ч.1\~ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. \~\~\~\~ За вимогами ст.ст.548,549 ЦК УРСР\~(1963р.) для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до\~ст.553 ЦК УРСР, спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій Заявою від 23 травня 2016 року, посвідченою приватним нотаріусом [PERSON] [PERSON] відмовилася від своїх спадкових праві після смерті батька [PERSON]. Між іншими спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], а саме: його дружиною [PERSON] та сином [PERSON], 30 листопада 2016 року було укладено договір про поділ спадкового майна, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], за яким позивачці переходить право на спадкові земельні ділянки. Позивачка є такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка, як така, що постійно проживала із ним до дня його смерті, продовжує користуватися спадковим майном і після цього, відтак вступила у володіння та управління спадковим майном. Постановою приватного нотаріуса Жидачівського районного нотаріального округу [PERSON] № 12 від 28 лютого 2017 року, позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка у звязку з тим, що у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Згідно зі ст. ст.\~81,\~126 ЗК України\~право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] та [PERSON] міська рада Жидачівського району Львівської області цілком визнала позов, про що представником відповідача подано суду заяву, і визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та враховуючи що відповідно до ч.1\~ст.61 ЦПК України\~обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню, а отже за позивачем, як за спадкоємцем за законом, слід визнати право власності на спадкові земельні ділянки.

Outcome: approved