Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивачка звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області суду з позовною заявою до Територіальної громади в особі Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, про визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування за законом. Позивачка у судове засідання не з'явилася, відповідно до письмової заяви просила суд слухати справу за її відсутності, та винести рішення, яким визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після матері [PERSON], померлої [INFO] року, на земельну ділянку площею 0,115 га що знаходиться за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер земельної ділянки 1221481000-02-004-0011. Визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після матері [PERSON], померлої [INFO] року, на земельну ділянку площею 0,100 га що знаходиться за адресою [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки 1221481000-02-004-0010. Представник Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, відповідно до листа за вих. №184 від 03 квітня 2014 року голова Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області просить суд розглядати справу за відсутності представника сільської ради та винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що [INFO] року померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується наданою до суду копіює свідоцтва про смерть. Заповіт [PERSON] не залишила. Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої череп за законом (ст. 1261 Цивільного Кодексу України) є позивачка як донька та матір померлої - [PERSON], яка від прийняття спадщини відмовилась на користь позивачки. Позивачка спадщину після смерті матері прийняла шляхом подачі у встановлений законом строку заяви про прийняття спадщини до Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори (ст. 1268 ЦК України). Після смерті [PERSON] на ім'я позивачки нотаріальною конторою 21 грудня 2013 року було видане «Свідоцтво про право на спадщину за законом» на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Однак після смерті [PERSON] залишилося ще і інше спадкове майно - земельна ділянка площею 0,115 га що знаходиться за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер земельної ділянки 1221481000-02-004-0011; та земельна ділянка площею 0,100 га що знаходиться за адресою [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки 1221481000-02-004-0010, які належали спадкодавцю на підставі Договорів купівлі-продажу. Незважаючи на те, що право позивачки на дане спадкове майно (земельні ділянки) ніхто не оспорює і нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори позивачці вже видане свідоцтво про право на частину спадкового майна, між тим, державним нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори відмовлено в видачі «Свідоцтв про право на спадщину на вищевказані земельні ділянки» за вищевказаними адресами з тих підстав, що позивачка не надала правовстановлюючі документи на належність цього майна спадкодавцеві, тобто [PERSON] Так, згідно ст. 69 Закону України «Про нотаріат» державний нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину перевіряє склад спадкового майна. Згідно п. 216 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину, на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правоветановлюючих документів про належність цього майна, спадкодавцеві. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] отримавши вищевказані договори купівлі-продажі земельних ділянок, за життя не реалізувала своє право на отримання на дані земельні ділянки Державних актів на право власності на земельні ділянки і не зареєструвала їх в установленому законом порядку, а тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права. Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п.11 ст.346 ЦК України право власності фізичної особи припиняється з моменту його смерті. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'являти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved