Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що має спільних з відповідачем дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 27.12.2010 на її користь на утримання кожної дитини було стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 250,00 грн. щомісяця. Однак відповідач аліменти не сплачував, внаслідок чого станом на березень 2020 року виникала заборгованість в сумі 47 129,42 грн. Посилаючись на вказані обставини, з урахуванням положень статті 196 Сімейного кодексу України, позивачка просила суд стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 47 129,42 грн. за період з квітня 2017 року по березень 2020 року. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 24.03.2020 по справі відкрито провадження, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 21-22). 26.06.2020 представником [PERSON] - адвокатом Охлопковим І. О. подано відзив на позовну заяву, в якому він висловлюючи незгоду із проведеним позивачкою розрахунком пені та посилаючись на незадовільний матеріальний стан відповідача, просив зменшити розмір неустойки (а.с. 37-39). 24.07.2020 [PERSON] подано відповідь на відзив, у якому вона посилаючись на відсутність підстав для зменшення неустойки та правильність зробленого нею розрахунку, просила задовольнити заявлені нею вимоги у повному обсязі (а.с. 46-49). 17.08.2020 представником [PERSON] - адвокатом Охлопковим І. О. подано заперечення на відповідь щодо відзиву на позовну заяву, в яких зазначив про наявність невиконаних перед ним грошових зобов`язань, після виконання яких [PERSON] матиме змогу погасити заборгованість по аліментам (а.с. 55-56). Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, що зазначені в позовній заяві та відповіді на відзив. Представник відповідача - адвокат Охлопков І. О. в судовому засіданні заявлені позивачкою вимоги не визнав з підстав наведених у відзиві на позовну заву та запереченнях на відповідь щодо нього. Заслухавши доводи та заперечення учасників цивільного процесу, дослідивши надані докази, суд приходить до наступних висновків. Кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України), звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України). Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини 1 та 2 статті 12 ЦПК України). За змістом частин 1 та 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 статті 77 та частиною 2 статті 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. З доказів наданих позивачкою, на підтвердження обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог встановлено наступне. З копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 12.12.2003 та серії [NUMBER] від 28 жовтня 1998 року вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зазначено: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). З копії рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 27 грудня 2010 року вбачається, що з [PERSON] на користь [PERSON] , стягнуто аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , аліменти в сумі по 250 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення повноліття, починаючи з 30 листопада 2010 року (а.с. 13). З копії довідки № 94 від 11 березня 2020 року вбачається, що [PERSON] навчається на ІV курсі приладобудівного факультету Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» денної форми навчання за держзамовленням і закінчує університет 30 червня 2020 року (а.с. 7). Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 15.02.2017 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , неустойку за прострочення по сплаті аліментів за виконавчим листом №2-1465 виданим Скадовським районним судом Херсонської області 27.12.2010, за період з 01.01.2012 до 31.10.2016 в сумі 8 752,5 грн., виплата якої розстрочена шляхом стягнення рівними платежами до 01.01.2018 (а.с. 8-10). Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 23.10.2018 ухвалено змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , призначений рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 27 грудня 2010 по справі №2-1465/10, з 250,00 грн. щомісяця на 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 14-15). Як убачається з довідки Скадовського РВ ДВС від 19.06.2018 за період з 30.11.2010 по 19.06.2018 сума не отриманих [PERSON] аліментів, які стягнуті із [PERSON] згідно виконавчого листа №2-1465/10 на утримання [PERSON] , [INFO] , становить 27 000 грн. (а.с. 6). Заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів за період з листопада 2010 року по березень 2020 року становить 47 129,42 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості виданого державним виконавцем (а.с. 17). Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами необхідно зазначити, що, якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%. Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц. У справі № 333/6020/16-ц Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і вважала, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Із матеріалів справи встановлено, що заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів за період з листопада 2010 року по березень 2020 року становить 47 129,42 грн. При цьому, відповідач під час розгляду справи не вказав на беззаперечні обставин, які б виключали його вину у несплаті аліментів. Доказів поважності причин несплати ним аліментів, які б виключали його вину в утворенні заборгованості, суду не надано. У позовній заяві [PERSON] просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) у розмірі 47 129,42 грн., який дорівнює розміру заборгованості зі сплати аліментів станом на березень 2020 року. Перевіривши наведений позивачкою розрахунок, суд встановив його невідповідність правилам нарахування пені визначеним статтею 196 СК України. Розрахунок пені, який відповідає вимогам статті 196 СК України, слід проводити за формулою: розмір заборгованості за місячним платежем помножений на 1% помножений на кількість днів прострочення з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж. Висловлюючи незгоду з правильністю вищенаведеного розрахунку, представником відповідача у відзиві на позовну заяву було надано суду свій контррозрахунок, перевіривши який, суд погоджується з ним у частині суми пені на заборгованість, яка утворилася за період з квітня 2017 року до березня 2020 року, яка складає 18 801,45 грн. розмір якої з урахуванням встановлених обставин підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. За змістом частини 2 статті 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Із наданих відповідачем доказів вбачається, що він має на утриманні дитину [PERSON] , [INFO] , орендує житло (а.с. 41, 42, 65-67). За таких обставин, суд вважає за можливе застосувати положення частини 2 статті 196 СК України та зменшити розмір неустойки за прострочення сплати аліментів з 18 801,45 грн. до 10 000 грн. З огляду на наведене, позов підлягає частковому задоволенню. На підставі статті 196СК України та

Outcome: partial