Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом про зміну способу стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] та просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Новоушицького районного суду від 24 листопада 2017 року присуджено стягувати аліменти з відповідача, на її користь на утримання доньки [PERSON] , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 850 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З липня 2017 року збільшено мінімальний розмір аліментів, який становить не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачці самій важко утримувати доньку, а тому зазначає, що відповідач має постійне місце роботи, інших дітей немає, його стан здоров`я та майновий стан дозволяють йому сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини доходу. Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 03 грудня 2019 року справу розподілено головуючому судді Яцині О.І. Ухвалою судді від 20 грудня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі за даним позовом та призначено розгляд справи по суті на 10 годину 00 хвилин 25 березня 2020 року. Розгляд справи здійснюється без виклику (повідомлення) сторін. Відповідач надав відзив на позовну заяву в якому просив позов задовольнити частково та зазначив, що посилання позивача на можливість сплачувати ним аліменти у зазначеному у позові розмірі 1/3 частину всіх його доходів не підтверджується належними доказами, а тому просив стягнути з нього аліменти у розмірі ј частини всіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки ј частина заробітку буде становити більшу суму, а ніж мінімальний розмір передбачений ст. 182 СК України. Суд, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Позивачка змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] . Рішенням Новоушицького районного суду №680/363/15-ц від 10 квітня 2015 року шлюб між сторонами розірвано. Рішення набрало законної сили 21 квітня 2015 року. Відповідно до даних довідки Новоушицької селищної ради № 687 від 12 листопада 2019 року [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] і разом із нею зареєстрована та проживає її донька [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на її утриманні. Згідно із довідкою про доходи виданою ТОВ «Полюс-Девелопмент» [PERSON] працює підсобним робітником у ТОВ «Полюс-Девелопмент» і отримав заробітну плату з липня по грудень 2019 року в сумі 30085,53 грн. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Ураховуючи наведене, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. При цьому правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України. Зазначену позицію висловив Верховний Суд у постанові від 13 лютого 2019 року по справі № 152/100/18. Суд встановив, що аліменти на доньку з відповідача стягувалися у твердій грошовій сумі в розмірі 850 грн. щомісячно. Вказаний розмір аліментів є меншим мінімального розміру аліментів, який визначений у ч.2 ст.182 СК України, та не може в повній мірі забезпечити гармонійного розвитку дитини. Суд враховує, що позивач не довела належними та допустимими доказами обґрунтованості своїх позовних вимог в частині спроможності відповідача сплачувати аліменти в заявленому нею розмірі, тоді як і відповідач [PERSON] не надав суду доказів на спростування позову. Позивачем не обґрунтовано стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки даний розмір аліментів перевищуватиме допустимий розмір аліментів, що може стягуватися з платника аліментів. Зважаючи на обставини, викладені вище, а також те, що як позивач так і відповідач повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст.41 СК України) стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття, суд вважає розумним та достатнім для забезпечення розвитку дитини у цьому віці. Тому, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, суд вважає справедливим встановлення аліментів у розмірі 1/4 частки від заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про зміну способу стягнення аліментів. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позивачка до суду звернулась 03 грудня 2019 року, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial