Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до суду мотивуючи тим, що 11 березня 2009 року після розірвання сторонами шлюбу, відповідач, будучи батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], її вихованням та утриманням не займався, не цікавився її життям та здоров'ям, і взагалі припинив будь-яке спілкування з дитиною та надання матеріальної допомоги на її утримання, в результаті чого позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідно до виконавчого листа Джанкойського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим відповідач [PERSON] повинен сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 13 лютого 2013 року до її повноліття, однак за чотири роки існування виконавчого листа про примусове стягнення з відповідача аліментів, не стягнуто та не виплачено позивачці жодної копійки. На даний час відповідач працює, а отже у нього змінився матеріальний стан і аліменти можливо стягувати у частці від його заробітку(доходу), а тому позивачка просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON] та змінити розмір аліментів, визначений Джанкойським міськрайонним судом АРК від 18 березня 2013 року, з твердої грошової суми на ? частину від його доходу. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином через повідомлення в газеті «Урядовий кур'єр» №105 від 09 червня 2017 року та №122 від 05 липня 2017 року (а.с.59-60, 66). Згідно ч.9 ст.74 ЦПК України - відповідач, місце проживання (перебування чи роботи) або місцезнаходження якого позивачеві невідоме, навіть після його звернення до адресного бюро і органів внутрішніх справ, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Представник третьої особи - органу опіки і піклування в особі Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської областів судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, свідків, дослідивши документи справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в шлюбі, зареєстрованому 25 серпня 2006 року Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №503, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.25). За час спільного проживання в шлюбі у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області 10 січня 2007 року (а.с.24). 11 березня 2009 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданим Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.26). Після припинення їхніх шлюбних відносин відповідач припинив спілкування з дитиною, надання матеріальної допомоги на її утримання, в результаті чого позивачка була змушена звернутися до суду із позовом про примусове стягнення аліментів на утримання дитини. Однак ні аліментів та ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надавав і не надає по цей час, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизначених норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не цікавиться її життям, не відвідує її ні вдома, ні в шкільному закладі, що підтверджується довідкою Луганської загально - освітньої школи І-ІІІ ступенів №01-21/4/1 від 02 лютого 2017 року (а.с.33). Вказані обставини також підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які добре знають сім'ю позивачки. Відповідно до виконавчого листа Джанкойського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим, відповідач [PERSON] повинен сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 13 лютого 2013 року до її повноліття (а.с.28). Даний виконавчий лист був пред'явлений до виконання на той час за місцем проживання відповідача - до Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції. 18 квітня 2014 року на адресу позивачки було надіслано повідомлення із Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції про те, що виконавчий лист направлено за місцем роботи відповідача - до відділу державної виконавчої служби Ялтинського міського управління юстиції, заборгованість по аліментах станом на 23 жовтня 2013 року складала 4138,83 гривень (а.с.29). Згідно інформаціїЦентрально-Міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції [PERSON] працює в ТОВ «Боржомі» АР Крим за адресою: м. Ялта, смт. Виноградне, шосе Південнобережне, 15; місце реєстрації відповідача за адресою: [ADDRESS] (а.с. 29-30). На підставі довідки №287, виданої Луганською сільською радою, Петрівського району, Кіровоградської області 17 лютого 2017 року, встановлено, що [PERSON] та її донька [PERSON], зареєстровані та проживають [ADDRESS] (а.с.23). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] №288 від 17 лютого 2017 року, складеного Луганською сільською радою, Петрівського району, Кіровоградської області, санітарний стан та умови проживання в [ADDRESS] задовільні (а.с.31). На підставі чого Петрівська районна державна адміністрація Кіровоградської області, як орган опіки і піклування, прийняла висновок №С-131 від 16 січня 2017 року, про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON], [INFO], відносно малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.32). Згідно ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дітей, турбуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. На підставі ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.ст.180,182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів судвраховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатнихчоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім цього, відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом. Частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі викладеного суд вважає, що позов необхідно задовольнити. Вказані правовідносини регулюються ст.ст. 150,164,165,180,181,182,183,191,192 СК України та ч.4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства».

Outcome: approved