Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини,\~укладений 16.02.2018\~між нею\~та відповідачем, посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Алейніковим В.Г., зареєстрований в реєстрі за № 152, а саме: п.3.1.1 даного договору. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 16.02.2018 між нею та відповідачем було укладено договір, за умовами якого вони домовились стосовно місця проживання та утримання спільної малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Так, п.3.1.1 Договору відповідач зобов`язався сплачувати щомісячно кошти в розмірі 1000 грн. на утримання дочки до досягнення нею повноліття. На момент укладання договору мінімальний розмір аліментів на дитину складав 930 грн., а на теперішній час щомісячний платіж є меншим, ніж передбачено Сімейним кодексом України. При цьому під час укладання договору не було передбачено умови про індексацію. А тому,\~вона просить\~визнати недійсним\~п.3.1.1\~даного Договору.\~ Позивачка в судове засідання не з`явилась. Від її представника адвоката Шрамікової П.М. надійшла заява про розгляд справи в їхню відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, від його представника адвоката Попова А.С. надійшла заява про розгляд справи в їхню відсутність, з позовом не згодні. У своєму відзиві на позов він зазначає, що позивачем невірно обраний спосіб захисту, оскільки на момент укладання спірного договору всі його вимоги були додержані відповідно до чинного законодавства, а встановлена фіксована сума аліментів навіть перевищувала їх законодавчо встановлений мінімальний розмір. А тому, просить в позові відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , про що зазначено в свідоцтві про народження дитини /а.с.8/. 16.02.2018 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Алейніковим В.Г., зареєстрований в реєстрі за № 152 /а.с. 6,7/. \~Відповідно до ч. 1\~ст. 189 СК України\~батьки мають право укласти догорів про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Згідно пункту 3.1.1 умов договору [PERSON] зобов`язався щомісячно сплачувати матері кошти на утримання в сумі 1000 грн. до досягнення дитиною повноліття. Виплата аліментів здійснюється до 29 числа місяця, за який здійснюється оплата шляхом\~\~сплати готівкою матері\~\~дитини\~\~або грошовим переказом /а.с.6/. Згідно з п.п. 4.4. договору він є укладеним з моменту його підписання і діє до моменту досягнення дитиною 18-річного віку. Договір про сплату аліментів (аліментний договір) є цивільно-правовим договором, відповідно до якого платник аліментів зобов`язується надавати одержувачу аліментів матеріальне утримання на узгоджених ними умовах. Відповідно до\~ст. 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами\~Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Так,\~СК України\~не встановлює порядок укладення, зміни, припинення договору про сплату аліментів на дитину, визнання його недійсним, а тому до таких положень застосовуються норми загального законодавства -\~ЦК України. Відповідно до ч. 1\~ст. 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент\~вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6\~статті 203 ЦК України. Відповідно до ст.236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається\~\~на те, що на даний час розмір аліментів менше за розмір аліментів, визначений ч.2 ст.182СК України, тобто мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. А отже, п.3.1.1 Договору суперечить чинному законодавству, тому є недійсним. Так, згідно умов п.3.1.1 укладеного сторонами договору позивач має сплачувати щомісячно аліменти у сумі 1000 грн. до моменту досягнення дитиною повноліття. Станом на момент укладання договору мінімальний прожитковий мінімум на дитину складав 930 грн., толі як сторони погодили щомісячний платіж в розмірі 1000 грн. А отже, сторонами в момент укладання Договору було погоджено розмір та строк їх виплати, його умови відповідали об`єктивній дійсності, а тому визнавати цей пункт договору недійсним немає підстав. Тим більш, що сторони за певних умови можуть змінити чи розірвати договір. Відповідно ч.1\~ст.81\~ЦПК України кожна\~сторона повинна\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. За приписами статей\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необґрунтовані, непідтверджені матеріалами справи, а тому суд вважає, що в задоволені позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed