Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що відповідач [PERSON] являється її батьком. 20.10.2015 року шлюб між її батьками розірвано і з того часу вони проживають окремо. Рішенням Нетішинського міського суду від 20.07.2016 року на користь матері позивачки було присуджено стягнення аліментів з відповідача по 1/6 частці з усіх видів його доходу для утримання повнолітніх дітей, що навчаються, а саме на позивачку та її брата [PERSON] На даний час позивачка навчається в ТОВ «[PERSON] ШАГ РІВНЕ». Позивачка, самостійно не в змозі покрити всі витрати, щоб забезпечити свої потреби, у звязку з чим потребує допомоги. Також позивачка у позовній заяві зазначила, що відповідач участі у її навчанні не приймає, однак не заперечує проти стягнення необхідних коштів із його заробітної плати за рішенням суду. Відповідач на даний час має аліментні зобовязання за рішенням суду на користь матері позивачки на утримання брата [PERSON], проте працює у ВП ХАЕС та має регулярний і достатній дохід, а тому, на думку позивачки, має можливість надавати грошову допомогу на її утримання до закінчення нею навчання. На підставі наведеного, позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на її утримання в розмірі 1/3 усіх його доходів до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення 23 років. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала та просила його задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечив проти їх задоволення. Зазначив, що на період навчання позивачки у республіці Польща він здійснював оплату її навчання та крім того сплачував аліменти за рішенням суду. Однак, позивачка постійно брехала йому, навчання у республіці Польща не завершила та повернулась в Україну. Крім того, вважає, що позивачка є повнолітньою та окрім навчання має можливість працювати та заробляти гроші самостійно. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі є донькою та батьком. Як вбачається з довідки ТОВ «[PERSON] ШАГ РІВНЕ» №266 від 26.06.2017 року, [PERSON] навчається у вищевказаному навчальному закладі на стаціонарному навчанні за напрямком «Компютерна графіка та дизайн», навчання є платним, стипендією не забезпечується. Термін навчання - з 22.05.2017 року по 22.11.2020 року. Згідно з паспортом громадянина України серії НВ №633094, виданого Нетішинським МВ УМВС України в Хмельницькій області 24.03.2012 року, позивачка [PERSON] народилася 18 лютого 1996 року, тобто на час розгляду справи судом їй виповнилося 21 рік. Відповідно до рішення Нетішинського міського суду від 20.07.2016 року з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] (позивачки) було присуджено стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку на період навчання, починаючи з 24.06.2016 року до 31.03.2017 року, тобто на даний час стягнення аліментів припинено, що також підтверджено і не заперечується сторонами у судовому засіданні. Водночас, відповідно до цього ж рішення суду з відповідача на даний час здійснюється стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку на період навчання, починаючи з 24.06.2016 року до 30.06.2018 року, що також підтверджено і не заперечується сторонами в судовому засіданні. Згідно ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на допомогу припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Обставинами, які враховуються судом при призначенні аліментів, відповідно до ст.182 СК України є стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Згідно роз'яснень, викладених в п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 16.05.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Так, судом встановлено, що позивачка є студенткою ТОВ «[PERSON] ШАГ РІВНЕ», самостійних доходів немає, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість сплачувати аліменти на її утримання на період навчання, оскільки зазначене не спростовано ним у судовому засіданні та не заперечувалось. Водночас, суд враховує, що відповідач має аліментні зобовязання згідно з рішенням Нетішинського міського суду від 20.07.2016 року. На підставі вищевикладеного, враховуючи обов'язок батьків утримувати свою повнолітню дочку, яка продовжує навчання, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити частково та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років. На думку суду, такий розмір аліментних зобовязань буде достатнім для виконання відповідачем обовязку по утриманні повнолітньої доньки, яка навчається. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, із відповідача [PERSON] слід стягнути в дохід держави 320 грн. (640 х 3 : 6).

Outcome: approved