overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачів, в якому просила ухвалити рішення, яким визнати за нею, як за спадкоємицею за законом, право власності на земельну ділянку [NUMBER] площею 5,37 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області, та належала померлій в травні 2010 року [PERSON]. Посилається на те, що [INFO] помер її дід [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на земельну ділянку [NUMBER] площею 5,37 га, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Онуфріївської селищної ради, і успадкована бабою позивачки [PERSON]. Остання спадщину прийняла та оформила, але виготовити державний акт на вказану земельну ділянку на своє ім'я не встигла в зв'язку зі смертю. 22.07.2010 року у зв'язку з відкриттям спадщини після смерті [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом за правом представлення на підставі ст.1266 Цивільного кодексу України, оскільки син померлої, батько позивачки - [PERSON] помер [INFO]. Крім позивачки спадкоємцем майна померлої [PERSON] є [PERSON], який у встановлений законом шестимісячний термін не прийняв спадщину. Інші спадкоємці за заповітом або за законом, зокрема неповнолітні, недієздатні особи, особи з обмеженою цивільною дієздатністю, відсутні. Позивачка спадщину прийняла, але оформити через нотаріальну контору свої спадкові права на вказану земельну ділянку не може через відсутність правовстановлюючого документу на неї. Позивачка у судове засідання не з'явилась. Від неї надійшла заява про підтримання позову, розгляд справи за її відсутності та відмову від відшкодування понесених судових витрат. Відповідачі в судове засідання не з'явились. Від голови Онуфріївської районної державної адміністрації Гончар А.Г. та Онуфріївського селищного голови Самородченка С.М. надійшли заяви про визнання позову та розгляд справи без участі їх представників. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився. Від нього надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Враховуючи, що визнання позову відповідачами є безумовним і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та зміст ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд прийшов висновку про задоволення позову. На підставі ст.1262,1266 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачів, в якому просила ухвалити рішення, яким визнати за нею, як за спадкоємицею за законом, право власності на земельну ділянку [NUMBER] площею 5,37 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області, та належала померлій в травні 2010 року [PERSON]. Посилається на те, що [INFO] року помер її дід [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на земельну ділянку [NUMBER] площею 5,37 га, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Онуфріївської селищної ради, і успадкована бабою позивачки [PERSON]. Остання спадщину прийняла та оформила, але виготовити державний акт на вказану земельну ділянку на своє ім'я не встигла в зв'язку зі смертю. 22.07.2010 року у зв'язку з відкриттям спадщини після смерті [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом за правом представлення на підставі ст.1266 Цивільного кодексу України, оскільки син померлої, батько позивачки - [PERSON] помер [INFO] року. Крім позивачки спадкоємцем майна померлої [PERSON] є [PERSON], який у встановлений законом шестимісячний термін не прийняв спадщину. Інші спадкоємці за заповітом або за законом, зокрема неповнолітні, недієздатні особи, особи з обмеженою цивільною дієздатністю, відсутні. Позивачка спадщину прийняла, але оформити через нотаріальну контору свої спадкові права на вказану земельну ділянку не може через відсутність правовстановлюючого документу на неї. Позивачка у судове засідання не з'явилась. Від неї надійшла заява про підтримання позову, розгляд справи за її відсутності та відмову від відшкодування понесених судових витрат. Відповідачі в судове засідання не з'явились. Від голови Онуфріївської районної державної адміністрації Гончар А.Г. та Онуфріївського селищного голови Самородченка С.М. надійшли заяви про визнання позову та розгляд справи без участі їх представників. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився. Від нього надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Враховуючи, що визнання позову відповідачами є безумовним і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та зміст ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд прийшов висновку про задоволення позову. На підставі ст.1262,1266 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачів з вимогою про визнання права на земельну частку (пай). В позові зазначила, що з 15 жовтня 1990 року по 31 грудня 1997 року працювала та була членом Спілки «Топорівська» Новоселицького району. Сільськогосподарський кооператив «Топорівський» с юридичним правонаступником сільськогосподарського підприємства спілки «Топорівська», в свою чергу спілка «Топорівська» є юридичним правонаступником колгоспу «ім. Леніна». Будучи членом СГК «Топорівський» їй було виділено свідоцтво про право власності на майновий пай члена СГК «Топорівський» серії ЧВ №7/25 від 08.05.2007 року, який вона згодом продала, що підтверджується договором купівлі-продажу майнового паю. У 1997 році при зверненні до керівних органів спілки «Топорівська» села Топорівка щодо оформлення та видачу сертифіката на земельну частку (пай), їй повідомили, що всі люди які працювали до 1998 року отримують земельну частку пай, спершу ті, що все життя працювали в колгоспі, а згодом молоді отримують. В цьому році вона дізналась, що Топорівська сільська рада має земельну ділянку ( із земель запасу), яка може бути виділена, як земельний пай та в сільський раді їй повідомили, що СГК «Топорівський» ліквідовано, та необхідно звернутися за правовою допомогою та дане питання може бути вирішено тільки в судовому порядку. При зверненні до відділу держземагентсва в Новоселицькому районі, вона дізналась, що її не було внесено в список громадян-членів спілки «Топорівська» Новоселицького району Чернівецької області та додаткових списків громадян - членів спілки «Топорівська» до Відділу також не надходило. Вона вважає, що має право на земельну частку (пай), оскільки в період передачі у колективну власність землі, вона працювала в СГК «Топорівський». Просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) із земель запасу Топорівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позов підтримали в повному обсязі і просять суд його задовольнити. Представник Топорівської сільської ради в судовому засіданні не з'явився, однак направив до суду заяву від 17.14.2014 року № 415 про те, що заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі з проханням розглянути справу без представників сільської ради. Представник Новоселицької районної державної адміністрації Гульпе О.Ю. позов визнала з підстав зазначених в позовній заяві не заперечує проти його задоволення. Арбітражний керуючий (ліквідатор) Комерзан З.Д. будучи належним чином повідомлений в судовому засіданні не з'явився, але направив до суду заяву від 08.12.2014 року про те, що заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі з проханням розглянути справу у його відсутності. Суд оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Згідно позовної заяви позивачки, вона є наймачем житлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Краматорськ, вул.. 19 Партзїзду, 51-57. В вищевказаній квартирі зареєстровані її колишня невістка [PERSON] та онуки [PERSON], [PERSON]. Відповідачі з липня 2014 року в вищевказаній квартирі не проживають, особисті речі не зберігають та перебрались мешкати за іншою адресою. Вона в повному обсязі не може користуватися своєю власністю, так як в ній зареєстровані відповідачі. Просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що розташовано за адресою: м. Краматорськ, вул.. 19 Партзїзду, 51-57. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги позивачки не визнав, та пояснив, що він дійсно зареєстрований разом зі своєю матірю та сестрою у квартирі бабусі. В липні 2014 року його сестра, а потім і матір виїхали на постійне місце проживання до Росії. Він 17.04.2014 року одружився та разом зі своєю родиною переїхав мешкати на квартиру, яку вони знімають за адресою: м. Краматорськ, вул.. 19 Партзїзду, 51-70. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог відносно нього. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявились, надали письмові заперечення. Проаналізувавши зібрані по справі докази, вислухавши сторін по справі, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 71 ч.1 ЖК України при тимчасові відсутності наймача або членів його сім*ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Як вбачається з копії договору найма житлового приміщення від 04.02.1975 року, [PERSON] є квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. (а.с.7-9). Як вбачається з акту прийому та передачі кімнати, в лютому 1975 року квартиру [ADDRESS] було передано наймачу у користування. (а.с.10) Згідно довідки Комунального підприємства «СЕЗ» за адресою: м. Краматорськ, вул. 19 Партзїзду, 51-57, зареєстровані відповідачі [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. (а.с.6) Як вбачається з акту про не проживання від 25.05.2015 року за адресою: м. Краматорськ, вул..19 Партзїзду, 51-57 громадяни [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] не проживають з вересня 2014 року та по теперішній час (а.с.5). За таких обставин, виходячи з пояснень наданих в судовому зсіданні суд вважає, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині та слід визнати втратившими право користування житловим приміщенням за адресою: м. Краматорськ вул.19 Партз*їзду б. 51 кв 57, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], так як вони виїхали на постійне проживання до Росії. В частині позовних вимог відносно відповідача [PERSON] дані вимоги не підлягають задоволенню, як недоведені, так як відповідач відсутній тимчасово з поважних причин, іншого житла не має.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та знаття з реєстраційного обліку, посилаючись на те, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS], в якій, крім позивачки зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON]. Відповідачі за місцем реєстрації не проживають з 2007 року, у добровільному порядку заяву про зняття їх реєстрації відповідачі не подають. Всі витрати пов'язані з утриманням та обслуговуванням квартири, сплатою комунальних платежів і податків покладені тільки на позивачку, тому вона просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням та зняти їх з реєстрації. Позивачка в судове засідання не з'явилась, про день слухання справи повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день слухання справи повідомлялись судом належним чином через оголошення в пресі (газета «Час Київщини» №23 від 17 червня 2016 року). Третя особа - Відділ паспортної реєстраційної та міграційної роботи Фастівського РУ ГУ МВС України в Київській області, в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, видане КП КОР «Фастівське міжміське бюро технічної інвентаризації», копією свідоцтва про право на спадщину за законом та свідоцтвом про право власності на житло (а.с.9-11). Згідно копії будинкової книги за вказаною адресою також, зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] (а.с.12-17). Але відповідачі за даною адресою не проживають з 2007 року, що підтверджується Актами про не проживання особи за місцем реєстрації від 12 травня 2016 року та завірені головою будинкового комітету [PERSON] (а.с.18-19). Згідно статті 71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Зважаючи на те, що відповідач за вказаною адресою не проживає без поважної причини, будь-якої домовленості про збереження житлової площі за період її не проживання не існує. Згідно зі статтею 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановленні строки, провадиться в судовому порядку. Тобто тимчасова відсутність особи може бути безперервною, але не повинна перевищувати шести місяців. Згідно статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та доведеними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на земельну частку (пай). Просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 1,70 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ №0156393 по КСП «Перемога» на території Княгининської сільської ради Дубенського району, обліковий запис в книзі реєстрації №17893, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] . Її мати була донькою бабусі, однак померла [INFO] . Позивачка належить до спадкоємців першої черги та вступила у спадщину вчасно шляхом спільного проживання зі спадкодавцем нас час смерті. Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, а саме земельна частка (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ №0156393 по КСП «Перемога», що знаходиться на території Княгининської сільської ради Дубенського району. Поряд з нею до кола спадкоємців належить її батько [PERSON] та сестра [PERSON] . Однак, оформити свої спадкові права позивачка не має можливості у зв`язку із втратою сертифікату на право на земельну частку (пай), тому змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка у судове засідання не з`явилася, просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує, про що подала відповідну заяву. Відповідач [PERSON] належно повідомлений про день та час слухання справи, в судове засідання не з`явився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що позовні вимоги визнає. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачів про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу мотивуючи свої вимоги тим, що наказом керівника апарату Семенівського районного суду Чернігівської області від 21.06.2017 № 7-к вона була звільнена з посади помічника судді на підставі подання судді від 09.06.2017,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачів про стягнення аліментів, посилаючись на наступні обставини. 20.06.2014 року Нікопольським міськрайонний судом було винесено рішення про позбавлення батьківських прав відповідачів та призначення її опікуном над малолітнім [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею за її адресою. Батьки життям та здоровям дитини не цікавляться, добровільної допомоги на утримання [PERSON] не надають, в звязку з чим просить суд стягнути з відповідачів аліменти в розмірі 1/4 частини їх заробітку та інших доходів з кожного щомісячно. В судове засідання позивачка не прибула, надала заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідачі в судове засідання не прибули, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідачка [PERSON] про причини неявки до суду не сповістила, заперечень на позов не надала. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як видно з матеріалів справи, 20.06.2014 року Нікопольським міськрайонний судом було винесено рішення про позбавлення батьківських прав відповідачів відносно їх малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.5-7). 23.07.2014 року позивачку [PERSON] Рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області було призначено опікуном над малолітнім [PERSON], [INFO] (а.с.20). Дитина проживає разом з позивачкою за її адресою. Батьки життям та здоровям дитини не цікавляться, добровільної допомоги на утримання [PERSON] не надають Тому з відповідачів повинні стягуватись аліменти. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає необхідним стягнути аліменти з кожного з відповідачів в розмірі 1/4 частини заробітку та інших доходів відповідача кожного місяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачів про усунення перешкод та встановлення порядку користування квартирою [ADDRESS]. При цьому посилалась на те, що вона є власником ? частини даної квартири, а відповідачі відповідно власниками ? та ? частин. Протягом 2012 -2015 років між позивачкою та відповідачами існує спір з приводу користування вказаною квартирою, оскільки відповідачі чинять перешкоди їй в користуванні квартирою, не надають ї представнику дублікат ключів від квартири. Квартира 3-х кімнатна, жилою площею 41,5 кв.м., в тому числі 1-а кімната 16,9 кв.м., 2-а кімната-9,8 кв.м., 3-а кімната 14,8 кв.м., кухня - 7,4 кв.м., ванна кімната 2,6 кв.м., вбиральна - 1,0 кв.м., кладова - 1,0 кв.м. Позивачка просила встановити порядок користування у спірній квартирі та виділити їй в користування кімнату площею 9,8 кв.м. з балконом площею 1,9 кв.м. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги визнали у повному обсязі. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ППВСУ від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи те, що відповідачі визнали позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачка про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обгрунтовувала тим, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем 14.11.2009 року в Загвіздянській сільській раді Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис №18. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: дочка [PERSON] - [INFO] та дочка [PERSON] - [INFO]. Причиною звернення до суду є те, що вони з відповідачем люди різних характерів та поглядів на життя, а тому у них виникають різні спори, сварки та непорозуміння. Спільних інтересів у них немає, вони віддалились одне від одного та проживають окремо. Подальше перебування в шлюбі є недоцільним та суперечить інтересам позивачки, а тому вона просить суд шлюб розірвати. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейним кодексом України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, сторони не підтримують подружніх відносин, відновлення сім'ї неможливе та суперечить інтересам подружжя, а тому суд приходить до переконання, що вимоги позивачки є доведеними та такими що підлягають задоволенню. Суд вважає, що шлюб слід розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з матір'ю, після розірвання шлюбу залишити позивачці шлюбне прізвище. На підставі наведеного, відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»,

Outcome: approved