Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до суду до Державного підприємства «Шахтарськантрацит», третя особа відділення ФССНВ в м. Шахтарську, про зобов'язання провести повторне розслідування нещасного випадку на виробництві, мотивуючи свої вимоги наступним. Вона з 28 вересня 1965 року перебувала у трудових відносинах з шахтоуправлінням «Шахтарське» ДП «Шахтарськантрацит», працювала штукатуром. 19 лютого 1979 року з нею стався нещасний випадок на виробництві за наступних обставин: бригаді малярів-штукатурів був даний наряд на окраску труб у відділенні чистої одежі АБК № 30. Під час роботи позивачка впала з інвентарного столика висотою 1,15 м, в результаті чого отримала перелом правої руки. За результатами даного нещасного випадку був складений акт за формою Н-1 № 17 від 19 лютого 1979 року. В зв'язку з отриманою на виробництві травмою позивачці було встановлено 10 % втрати професійної працездатності. Для призначення страхових виплат в зв'язку із втратою професійної працездатності позивачка звернулась до відділення Фонду, однак їй було відмовлено в зв'язку із тим, що відповідно до трудової книжки її прийнято штукатуром, а в акті її професія зазначена як маляр-штукатур. В зв'язку із наведеним [PERSON] була змушена звернутись до відповідача із заявою про проведення повторного розслідування нещасного випадку в зв'язку з тим, що в акті невірно вказана її професія, на що отримала відмову. Просила зобов'язати відповідача здійснити повторне (додаткове) розслідування нещасного випадку на виробництві, який стався з нею 19 лютого 1979 року. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, підтримала позовні вимоги. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, додатково зазначила, що якщо факт нещасного випадку встановлений судом, то розслідування організує територіальний орган Держпромнагляду, просила виключити ДП «Шахтарськакнтрацит» із відповідачів. Представник третьої просив вирішити питання на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено. Відповідно до акту про нещасний випадок на виробництві від 19 лютого 1979 року, складеного шахтоуправлінням «Шахтарське», 19 лютого 1979 року о 09 год. 30 хв. з [PERSON] стався нещасний випадок за наступних обставин: бригаді малярів-штукатурів був даний наряд на окраску труб у відділенні чистої одежі АБК № 30. Під час роботи позивачка впала з інвентарного столика висотою 1,15 м, в результаті чого отримала перелом правої руки. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при застосуванні п. 3 ст. 273 ЦПК, яким передбачено встановлення каліцтва на виробництві або у зв'язку з виконанням державних чи громадських обов'язків, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по соціальному страхуванню, судам слід мати на увазі, що з дня введення в дію Закону України «Про охорону праці» (з 24 листопада 1992 року) справи про встановлення таких фактів не розглядаються в порядку окремого провадження. Питання, пов'язані із встановленням факту каліцтва на виробництві, коли виникає з приводу цього спір, а також, якщо при каліцтві в зв'язку з виконанням державних чи громадських обов'язків пенсія призначається особам, які внаслідок цього стали інвалідами, вирішуються в порядку встановленому для розгляду трудових спорів. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] було прийнято на роботу штукатуром, а в акті її професія зазначена як маляр-штукатур. Враховуючи, що факт нещасного випадку на виробництві не оспорюється відповідачем та третіми особами, факт підтверджується актом про нещасний випадок на виробництві, то в даному випадку не має необхідності визнавати такий факт у судовому порядку. Розглядаючи позовні вимоги в частині зобов'язання провести повторне розслідування нещасного випадку на виробництві, суд вважає їх такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 10 та п. 23 Постановою КМУ від 30 листопада 2011 р. № 1232 «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» організація по утворенню комісії по проведенню розслідування нещасних випадів покладається на роботодавця. У разі реорганізації підприємства, на якому стався такий нещасний випадок, розслідування проводиться його правонаступником, а у разі ліквідації підприємства встановлення факту настання нещасного випадку розглядається у судовому порядку. На час розгляду справи жодна зі сторін не надала належних та допустимих доказів ліквідації Державного підприємства шахтоуправління «Шахтарське». Як вбачається з наданих суду письмових доказів, шахтоуправління «Шахтарське» знаходиться в процесі ліквідації. Відповідно до ст. 326 Цивільного кодексу України у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Відповідно до наказу Міністерства палива та енергетики України від 01.07.2013 року № 417 затверджений перелік підприємств, яким закріплені шахти, що ліквідуються та ліквідовані за рішенням Кабінету міністрів України, за відповідними працюючими державними підприємствами з метою належного розслідування причин виникнення професійних захворювань та нещасних випадків на виробництві у колишніх працівників вугільних підприємств. Зокрема шахта «Шахтарська», яка є правонаступником шахтоуправління «Шахтарське», закріплена за ДП «Шахтарськантарцит». Таким чином, власник державного майна - шахти «Шахтарська» визначив правонаступника в частині належного розслідування причин виникнення професійних захворювань та нещасних випадків на виробництві у колишніх працівників вугільних підприємств. Такі обов'язки покладені Міністерством палива та енергетики України на ДП «Шахтарськантарцит». Порушене право позивача на належне розслідування нещасного випадку на виробництві підлягає поновленню.

Outcome: approved