Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання зареєстрованого з відповідачем 28.09.2002 р. шлюбу, від якого вони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося через несумісності характерів, різні погляди на сімейне життя, на грунті чого виникали постійні сварки, відповідач почав зловживати алкогольними напоями, шлюбні відносини між ними на даний час фактично припинилися з лютого 2013 року, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просила розірвати шлюб. До початку судового засідання позивач надала судові заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, проти надання строку на примирення заперечує. Проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, до судового засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо повідомлені ним причини неявки визнанні судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно із вимогами ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 вересня 2002 р. Карапишівською сільською радою Миронівського району Київської області, актовий запис № 13, що підтверджено свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 28.09.2002 р. Від подружніх відносин сторони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини між сторонами припинені з лютого 2013 р. через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття любові і поваги один до одного. На час розгляду справи діти мешкають з позивачкою. Надання строку на примирення суд вважає недоцільним, тому що шлюбні відносини між сторонами припинені тривалий час, строк на примирення позивач не заявила. Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, що свідчить про байдужість до збереження сім'ї. Відповідно до 51 ч.1 Конституції України, ст. 24 ч. 1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приписами ст. 24 ч. 1 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Згідно ст.115 ч.2 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили підлягає направленню до Подільського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб від 28.09.2002 р. № 13, складеному Карапишівською сільською радою Миронівського району Київської області. На підставі викладеного, ст.51 Конституції України, ст.ст.105 ч.3, 112, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved