Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог посилалася на те, що 20.04.1998 року придбала у відповідачів 536/1000 частин квартири [ADDRESS]. В теперішній час має намір розпорядитися належним їй майном, але оскільки договір купівлі - продажу зазначеної квартири не відповідає вимогам закону, а саме не посвідчувався нотаріально вчинити будь-які дії щодо належного майна вона не може. Крім того, нею втрачено оригінал договору купівлі-продажу, отримати дублікат вона не може оскільки біржі, на якій було посвідчено договір не існує, а тому вона просить визнати за нею право власності на зазначену частку квартири. Відповідачі вимоги позову визнали в повному обсязі про що подали письмові заяви. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що 536/1000 частин квартири [ADDRESS] належали на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 18.06.1996 року, зареєстрованого в КП «ОМБТІ та РОН» 21.06.1996 року. 20 квітня 1998 року [PERSON], що діяла від себе особисто та в інтересах, на той час неповнолітніх, [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], яка отримала рішення Ленінської районної адміністрації «Про надання дозволу на продаж частки квартири, що належить на праві власності неповнолітньому» № 183 від 13.04.1998 року продала, а [PERSON] придбала зазначену частку квартири, між сторонами було укладено договір в простій письмовій формі від 20.04.1998 року посвідчений на Одеській товарній біржі, зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» (а.с. 5-7). Після придбання зазначеної квартири, [PERSON], в 1998 році вселилася в квартиру, зареєструвала своє місце проживання, здійснює платежі за житлово-комунальні послуги, несе інші витрати по утриманню придбаного нерухомого майна. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (в ред. 1963 року, що діяв на час виникнення спірних правовідносин) якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. За рішенням суду угода вважається дійсною з моменту її вчинення. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що продавці і покупець цілком виконали умови договору купівлі-продажу відповідно до норм, встановлених цивільним законодавством, протизаконних умов угода не містить та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Однак порушена форма угоди, тому що при оформленні її не була дотримана нотаріальна форма договору, що відповідало, на час її укладання, вимогам Закону України «Про товарну біржу», який втратив чинність в 2000 році. Також встановлено, що [PERSON], втратила оригінал договору купівлі-продажу, отримання дублікату договору неможливо у зв'язку із тим, що Одеська товарна біржа ліквідована. Відповідно до ст. 329 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ст. 47 ЦК України (1963 рік) ст. 329 ЦК України,

Outcome: approved