Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 27 серпня 2014 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, у звязку з відсутністю взаєморозуміння, втрати почуття любові та взаємоповаги. Шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка в судове засідання не зявилася, відповідно до наданої заяви позов підтримала, просила справу розглянути за її відсутності, проти винесення рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, просив задовольнити. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до положень ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 27 серпня 2014 року [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Романова) [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано Виконавчим комітетом Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, актовий запис № 20, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС № 143260 від 27 серпня 2014 року. Сторони мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 270051від 25 грудня 2014 року, актовий запис № 294 та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 307389 від 24 червня 2016 року, актовий запис № 14. Діти проживають разом з позивачкою за адресою: Запорізька область, Токмацький район, м. Молочанськ, вул. Чапаєва, 84, відповідно до довідки Виконавчого комітету Молочанської міської ради народних депутатів від 09.09.2016 року № 3265. Відносини між подружжям не склалися за відсутністю взаєморозуміння між ними. Можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення одного з подружжя є проявом принципу свободи шлюбу та рівності подружжя, закріпленого ст. 51 Конституції України. Так як укладення шлюбу здійснюється вільно та добровільно, то ніхто не може бути примушений до збереження подружніх відносин, якщо їх основа втрачена. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, шлюб існує формально. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи позицію позивачки, суд вважає необхідним прізвище позивачці залишити теперішнє «Рудь». Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сума сплаченого судового збору. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved