Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що з 11.04.1998 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя вони мають неповнолітніх дітей дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося оскільки між ними давно втрачене почуття взаємної любові та поваги один до одного, а тому просить шлюб розірвати. Крім того позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. Також позивачка просить стягнути з відповідача судові витрати. Позивачка в судовому засіданні уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. Також позивачка просила не стягувати з відповідача на її користь судові витрати, оскільки він у добровільному порядку вже відшкодував їй судові витрати. Відповідач надіслав відзив на позовну заяву згідно якого просив стягувати з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення старшою дитиною повноліття. Однак в судовому засіданні пояснив суду, що з уточненими позовними вимогами згідний, а тому просив стягувати з нього аліменти на користь позивачки на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов слід задоволити з слідуючих підстав. Так в судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11.04.1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кагарлицького району, актовий запис № 27. Від спільного подружнього життя вони мають неповнолітнього сина [PERSON] - [INFO] та дочку [PERSON] - [INFO] , які проживають з позивачкою та перебувають на її повному утриманні. Сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, ведення спільного господарства, бюджету. Між ними втрачені почуття любові та взаємоповаги, розлад в сім`ї носить стійкий характер. Проти примирення сторони категорично заперечують. Згідно ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. А тому, при таких обставинах суд вважає, що зберігати даний шлюб недоцільно і його слід розірвати. Прізвище позивачки залишити « [PERSON] ». Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка діє з 27 вересня 1991 року, «... держави учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини...». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, інтелектуального, морального культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 Сімейного кодексу України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач має задовільний стан здоров`я, аліментними зобов`язаннями не обтяжений, а тому суд вважає, що він спроможний сплачувати аліменти, які слід стягувати з нього на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей дочки [PERSON] та сина [PERSON] в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 18.06.2019 року і до повноліття дітей. Враховуючи викладене,

Outcome: approved