Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що в процесі проведення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Лебединський автотранс 15942» вона придбала у відповідності до умов Договору купівлі-продажу від 29.04.2014 року приміщення гаража 1917 року побудови, загальною площею 155,1 м2 під літ. «Ж», до складу якого входить: гараж площею 31,3 м2 , гараж площею 115,5 м2 , склад площею 8,3 м2 , розташовані по [ADDRESS] Проте, відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення даного договору. Тому вона звернулася до суду і просила визнати за нею право власності на дане майно і стягнути на її користь понесені під час розгляду справи судові витрати. Також вона просила відстрочити сплату судового збору на строк до ухвалення судового рішення по справі. В судове засідання позивачка не з»явилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсудності та підтримала свої вимоги у повному обсязі. Представник відповідача - ПАТ «Лебединський автотранс 15942» в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечив, підтвердив, що відповідач дійсно не мав можливості прийняти участь в нотаріальному оформленні договору купівлі-продажу нерухомого майна, не зважаючи на неодноразові вимоги позивачки. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, в наданій заяві проти позову не заперечив та просив справу розглянути у його відсутності. З паспорта, картки (а.с. 5-6), досліджених в судовому засіданні вбачається, що позивачкою є [PERSON], [INFO], і/н [NUMBER]. З свідоцтв (а.с. 7-8), досліджених в судовому засіданні вбачається, що ПАТ «Лебединський автотранс 15942» є юридичною особою і власником нерухомого майна, до складу якого входить адміністративна будівля під літ. «А» - площею 480,8 кв.м., прохідна під літ. «Б» з погрібом під літ. «п/г», будівля клубу під літ. «В» - площею 284,0 кв.м., склад запасних частин під літ. «Г» - площею 268,5 кв.м., колективний термос під літ. «Д» - площею 160,7 кв.м., будівля паливно-мастильних матеріалів під літ. «Е» - площею 59,9 кв.м., автобусні гаражі під літ. «Ж», «Н», «О», «Л», «л», мийка під літ. «З», профілакторій під літ. «К», «к» - площею 116,2 кв.м., трансформаторна підстанція під літ. «М», аккумуляторний цех під літ. «П», аккумуляторний цех під літ. «Р», котельні під літ. «С», «Т», «У», механічні мийки під літ. «Ф», «Ю», профілакторії під літ. «Ц», «Щ», «Х», токарний цех під літ. «Ш», столярний цех під літ. «Ч», контрольно-пропускний пункт з ямою під літ. «Й», вбиральня під літ. «И», погріб під літ. «п/г», огорожа «№ 1-3», розташовані по [ADDRESS] З акта (а.с. 9-11), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що відповідач має у постійному користуванні 6,2 га землі для промислових потреб, розташовані по [ADDRESS] З технічного паспорта (а.с. 12-13), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що до складу приміщення гаража 1917 року побудови, загальною площею 155,1 м2, зазначеного під літ. «Ж» по [ADDRESS] входять: гараж площею 31,3 м2 , гараж площею 115,5 м2 і склад площею 8,3 м2. З рішення (а.с. 14), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що 24.12.2012 року земельній ділянці, на якій розташоване приміщення автобусного гаража, що належить ВАТ «Лебединський автотранс - 15942», присвоєно юридичну адресу: 42200 [ADDRESS] З договору та акту (а.с. 15), досліджених в судовому засіданні вбачається, що 29.04.2014 року між [PERSON], та ПАТ «Лебединський автотранс 15942» укладено договір купівлі-продажу, згідно якого відповідач продав, а позивачка придбала нерухоме майно - приміщення автобусного гаража 1917 року побудови загальною площею 155,1 м2 під літ. - «Ж», розташоване за адресою: [ADDRESS], передача якого відбулася згідно акту приймання-передачі від 30.04.2014 року. З квитанції (а.с. 17), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що 17.05.2014 року [PERSON] було сплачено 39 000 грн. на користь відповідача. З вимоги (а.с. 18), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що 10.05.2014 року голові комісії з припинення ПАТ «Лебединський автотранс 15942» Шумилу М.С. було вручено вимогу про прибуття 15.05.2014 року до Лебединської нотаріальної контори для оформлення договору купівлі-продажу. Вислухавши представника відповідача та вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява обґрунтована, між сторонами мають місце цивільні правовідносини і позов підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що в процесі проведення ліквідації ПАТ «Лебединський автотранс 15942» позивачка придбала у відповідності до умов Договору купівлі-продажу від 29.04.2014 року приміщення гаража 1917 року побудови, загальною площею 155,1 м2, зазначеного під літ. «Ж», до складу якого входить: гараж площею 31,3 м2 , гараж площею 115,5 м2 , склад площею 8,3 м2 , розташовані по [ADDRESS] Проте, відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення даного договору . Проти визнання за покупцем права власності на придбане майно особи, які беруть участь в справі не заперечують. Відповідно ст.ст. 317, 328 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно вимог ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно вимог ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Суд враховує те, що позивачка підтримує свої вимоги, а відповідач не заперечує проти їх задоволення, що укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна та право власності продавця на це майно підтверджується не тільки поясненнями осіб, які беруть участь в справі, а й письмовими доказами і тому вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Долю судових витрат суд вважає необхідним вирішити згідно ст. 88 ЦПК України, поклавши їх сплату на відповідача.

Outcome: approved