Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 18 липня 2018 року. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Зараз із відповідачем сімейні стосунки припинені, дитина знаходяться на утриманні позивачки. Вона не працює, власних коштів не вистачає на утримання дитини, перебуває у декреті по догляду за дитиною. Відповідач працює в ПрАТ «МК «Азовсталь» та має дохід, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітню дитину на її користь в розмірі 1/6 частини від сіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Також просить суд на цих підставах стягнути з відповідача аліменти на її користь на її утримання у розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. У судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити, а також просила розглядати справу в її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 липня 2018 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Лівобережним районним у м.Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №195. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25 жовтня 2019 року Лівобережним районним у м.Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народився [INFO] , актовий запис №736, в графі «батьки» зазначено: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно з довідкою, виданою Департаментом адміністративних послуг 07.11.2019р., неповнолітній [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , тобто разом з позивачкою. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, до того ж обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. При цьому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. При ухиленні від цього обов`язку, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до п.2 ч.1 та ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до ч.2 ст.75 Сімейного кодексу України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. За ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частки від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.\~84\~Сімейного кодексу\~України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, судом встановлено, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини, має працездатний вік та, враховуючи факт визнання ним позову, з урахуванням конкретних обставин справи,

Outcome: approved