Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розподіл спільного сумісного майна подружжя. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони з 30.11.1991 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами розірвано 08.07.2011 року. В період шлюбу вони сумісно набули майно, а саме: добудували другий поверх будинку [ADDRESS], в 1993 році за 5000 доларів США, побудували ремонтні майстерні автомобілів з шести боксів у 2002 році за 15 - 18 тисяч доларів США, купили автомобіль «Тойота Матрікс» у 2007 році, холодильник вартістю 6000 грн., телевізор вартістю 3000 грн. Вирішити питання про розподіл майна в добровільному порядку сторони не можуть. Тому позивачка звернулась до суду з позовом та просить суд розподілити між нею та відповідачем майно. Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали, не підтримали позов в частині розподілу холодильника та телевізора. Представники відповідача позов визнали частково, заперечували проти розподілу холодильника, телевізора, другого поверху будинку та авто боксів, оскільки вказане майно не є майном подружжя. Щодо розподілу автомобіля позов визнали, однак зазначили, що автомобіль вже є власністю іншої особи. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 30.11.1991 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами розірвано 08.07.2011 року. Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину [PERSON] [INFO]. В судовому засіданні також встановлено, що сторонами за час шлюбу було придбано автомобіль «Тойота Матрікс». Згідно висновку авто товарознавчої експертизи ринкова вартість вказаного автомобілю становить 61633 грн. Так представники відповідача в судовому засіданні визнали факт придбання цього майна під час шлюбу з позивачкою. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, з урахуванням положень ст. 61 ч. 1 Сімейного кодексу України, автомобіль «Тойота Матрікс», був придбаний за час шлюбу сторін, та є об'єктом права їх спільної сумісної власності. Згідно зі ст. 63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними. Відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу України, та за змістом ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, законом. У відповідності до ст. 70 СК України кожен із сторін має право на ? частку цього майна. Згідно ст.. 71 ч. 1 СК України майно, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Крім того відповідно до ч. 2 ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Судом встановлено, що відповідач відчужив вказаний автомобіль іншій особі, а тому на теперішній час він може лише сплатити позивачці компенсацію вартості її частки у вказаному майні, а саме половину вартості вказаного автомобіля. Так компенсація частки позивачки складає 30816 грн. 50 коп. відповідно до висновку авто товарознавчої експертизи. Та вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. Щодо решти позовних вимог, то в цій частині позову слід відмовити з наступних підстав. Суд не може визнати телевізор, холодильник, другий поверх спірного будинку та шість авто боксів спільною сумісною власністю сторін з наступних підстав. Позивачка не надала доказів суду, що холодильник та телевізор було придбано сторонами під час шлюбу, та не змогла спростувати доводи представників відповідача, що вказане майно належало батькові відповідача. Щодо другого поверху будинку та авто боксів, то згідно технічного паспорту на будинок вказані побудови належали батькові відповідача, після смерті якого вони увійшли у спадкову масу. Спадщина після його смерті ще не поділена між спадкоємцями. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеному позову, а саме 308 грн. 16 коп., та витрати на проведення авто товарознавчої експертизи в сумі 352 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial