Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просить визнати за нею право власності на нерухоме майно та на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що її мати [PERSON] за життя мала у власності житловий будинок, розташований в с. Нововасилівка Вільнянського району по вул. Центральній № 55-а та земельну присадибну ділянку площею 0,11 га. [PERSON] померла 02.07.2017. Після її смерті залишились спадкоємці позивач та син померлої, тобто брат позивачки [PERSON], який також помер 20.04.2018. [PERSON] своєї сімї не мав, проживав з матірю, після його смерті залишились спадкоємці, його кровні родичі позивач та племінник померлого [PERSON] За життя спадкодавці [PERSON] та [PERSON] заповіту не залишили, тому спадкування має відбутися по закону. Спадкоємець [PERSON] відмовляється від спадкування на користь позивача. Позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про оформлення спадщини, але їй було відмовлено на підставі відсутності оригіналу свідоцтва про народження брата. Представник позивача та позивач в судове засідання не зявилися, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, на задоволенні позовних вимог наполягають. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що визнає позовні вимоги та не заперечує проти їх задоволення. За результатами\~підготовчого провадження\~суд ухвалює\~рішення у\~випадку визнання\~позову відповідачем\~у відповідності до вимог ч.5 ст.200 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, суд\~\~ приходить до такого висновку. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 02.07.2017 померла мати позивача [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 396090, виданим Вільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 03.07.2017. Факт родинних відносин зі спадкодавицею підтверджено свідоцтвом про народження [PERSON] серії ІІ-АВ № 216092, в якому у графі відомостей про мати зазначено російською «Васильева Зинаида Федоровна». Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ЖС № 349828, виданого 15.07.1989, прізвище позивача зазначено російською «Васильева» змінено та після укладення шлюбу присвоєно прізвище російською «Миленькая». Після смерті [PERSON] залишились спадкоємці позивач та син померлої, тобто брат позивачки [PERSON], який також помер 20.04.2018, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 419374, виданим Вільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 25.04.2018. [PERSON] своєї сімї не мав, проживав з матірю,що підтверджено довідкою від 30.10.2018 № 01-35/1227, виданою Павлівською сільською радою Запорізької області (а. с. 11), після його смерті залишились спадкоємці, його кровні родичі позивач та племінник померлого [PERSON] За життя спадкодавці [PERSON] та [PERSON] заповіту не залишили, тому спадкування має відбутися по закону. Спадкоємець [PERSON] відмовляється від спадкування на користь позивача. Позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про оформлення спадщини, але їй було відмовлено на підставі відсутності оригіналу свідоцтва про народження брата. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки, право власності на яку підтверджено державним актом на право приватної власності на землю ІІ-ЗП № 058973 від 17.01.2002, виданого [PERSON] на підставі рішення Павлівської сільської Ради народних депутатів та Договору купівлі-продажу №\~1779 від 14.11.2000 (а. с. 15). Земельна ділянка розташована на території с.\~Нововасилівка Павлівської сільської ради. Землю передано для ведення особистого підсобного господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 301. (а. с. 14). Крім того, після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді житлового будинку № 55-а по вул. Центральній в селі Нововасилівка Вільнянського району Запорізької області, який складається із: житлового будинку літ «А», службової прибудови літ «а», крильце, сарай літ «Б», уборної літ «в», паркана літ. «№1», який належала їй на підставі договору купівлі-продажу АЕЕ № 606416, посвідченого державним нотаріусом Вільнянської держконтори 14.11.2001 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] (а. с. 15). Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб. Згідно пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. «г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Статтями 1216, 1218 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Враховуючи те, що позивач не наполягав на стягненні судових витрат з відповідача, судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved