Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь на утримання дитини, [PERSON] [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з 17.10.2003 року по 28.05.2009 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач до листопада 2014 року добровільно надавав їй матеріальну допомогу на дитину в розмірі 300 гривень на місяць, з грудня 2014 року в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання доньки надавати відмовився, у зв'язку чим просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, відповідно до наданої суду заяви позов підтримала, просила стягнути з відповідача аліменти, розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, відповідно до якої просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 12.07.2004 року Остриківською сільською радою Токмацького району Запорізької області, актовий запис № 18, відповідно до якого батьком є [PERSON] - відповідач у справі. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER], виданого 17.06.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Токмацького районного управління юстиції Запорізької області, шлюб між позивачкою та відповідачем 28.05.2009 року був розірваний, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №30 від 28 травня 2009 року. Донька [PERSON], 2004 року народження, фактично проживає без реєстрації з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Владівської сільської ради Чернігівського району Запорізької області № 468 від 24.12.2014 року. Дитина постійно проживає з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач від утримання дитини ухиляється, ніякої матеріальної допомоги добровільно не надає. Статтею 51 Конституції України передбачено обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Крім того, в ст. 180 СК України зазначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач є особою працездатного віку, аліментів нікому не сплачує, стягнення по виконавчим документам не проводяться, інших дітей та непрацездатних осіб немає, тяжкими або хронічними захворюваннями не страждає. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Враховуючи інтереси дитини, суд вважає позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 367 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць. Оскільки при подачі даного позову позивачка звільнялась від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved