Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що [INFO] помер її батько та чоловік відповідачки - [PERSON] , який проживав у м. Києві. За життя [PERSON] склав заповіт, яким належні йому житловий будинок та земельну ділянку по [ADDRESS] заповів доньці [PERSON] та дружині [PERSON] , які прийняли спадщину. У 2015 році [PERSON] в розмові з відповідачкою дізналася, що остання 15.09.1989 року, тобто у період перебування у шлюбі з відповідачем придбали житловий будинок в [ADDRESS] та приватизували земельну ділянку для обслуговування придбаного житлового будинку площею 0, 0524 га. У червні 2015 року [PERSON] звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадщини за законом на 1/4 частку вказаного будинку та земельної ділянки та отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. 22.05.2006 року [PERSON] продала вказаний житловий будинок та земельну ділянку, після чого нові власники знищили спадкове майно та побудували новий будинок. Вважає, що за вказаних обставин [PERSON] повинна компенсувати її частку у спадковому майні, яка складається з 1/4 частки у праві спільної часткової власності та земельної ділянки на момент їх продажу з покриттям інфляційних витрат до цього часу. Просить визнати за [PERSON] право на спадщину за законом у частині 1/4 частки житлового будинку по [ADDRESS] , визнати за [PERSON] право на спадщину за законом у частині 1/4 частки земельної ділянки площею 0, 0524 га, кадастровий номер 6524710100:01:089:0003, по [ADDRESS] , стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості за належні їй частки у спадковому майні, а саме: за 1/4 частку житлового будинку по [ADDRESS] та за 1/4 частку земельної ділянки у загальному розмірі 39911, 40 грн. 28.08.2018 року представник позивачки адвокат Охлопков І.О. уточнив позовні вимоги щодо стягнення грошової компенсації та просив з відповідачки на користь позивачки стягнути грошову компенсацію за 1/4 частину житлового будинку та земельної ділянки у розмірі 172660, 89 грн. 23.04.2019 року представник позивачки адвокат Охлопков І.О. уточнив позовні вимоги щодо стягнення грошової компенсації та просив з відповідачки на користь позивачки стягнути грошову компенсацію за 1/4 частину житлового будинку та земельної ділянки у розмірі 201586, 09 грн. В судове засідання представник позивачки адвокат Охлопков І.О. з`явився, уточнені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідачки адвокат Камчатний А.В. проти задоволення позовної заяви заперечував посилаючись на те, що житловий будинок в м. Скадовську належав лише [PERSON] , так як відповідно до законодавства діючого на момент укладення договору купівлі-продажу, у праві власності громадянина міг бути лише один житловий будинок. А житловий будинок в м. Києві належав померлому [PERSON] ще до придбання житлового будинку в [ADDRESS] . Також заявив клопотання про застосування строків позовної давності, оскільки позивачці достеменно було відомо про існування будинку в м.Скадовську та його продажу у 2006 році. Заслухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 16.11.2004 року. [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 30.12.1954 року. [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження [NUMBER] від 24.02.1949 року. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] належить 1/2 частка спадкового майна, що складається з житлового будинку по [ADDRESS] . Згідно договору купівлі-продажу від 15.09.1989 [PERSON] придбала житловий будинок по [ADDRESS] (а.с.10, 11). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, [PERSON] належала земельна ділянка по [ADDRESS] (а.с.12). Згідно договору купівлі-продажу від 22.05.2006 року [PERSON] продала [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] за 36000 грн. Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.07.2017 року, видати свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] неможливо, оскільки не була проведена реєстрація права власності на вищевказаний будинок за померлим [PERSON] . В судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] пояснили, що [PERSON] є їх бабусею, а [PERSON] матір`ю. У 1989 році бабуся [PERSON] разом з дідусем придбали житловий будинок в [ADDRESS] за спільні кошти. Всією сім`єю разом з матір`ю [PERSON] приїздили відпочивати на море до бабусі ще будучи дітьми. У 2006 році бабуся зверталася до них за допомогою продати вказаний будинок у м. Скадовську , але їй допомогли ріелтори. [PERSON] на момент продажу будинку знала про його продаж, оскільки розмовляла з бабусею за це в їх присутності. Крім того, частина грошей з продажу будинку пішла на лікування саме їх матері [PERSON] , догляд за якою здійснювала бабуся. Свідок [PERSON] пояснила суду, що [PERSON] коли придбала будинок у м. Скадовську запрошувала її на відпочинок, але у зв`язку з тим, що будинок маленький просила приїжджати в той час коли там не відпочиває її донька [PERSON] з онуками. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю УРСР майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ч.1 ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позивачка, як спадкоємець першої черги, має право на 1/4 частки спадщини за законом, а відтак, з урахуванням конкретних обставин справи вважає її позовні вимоги обґрунтованими. Разом з тим представником відповідача заявлено клопотання про застосування строків позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. З матеріалів справи вбачається, що будинок по [ADDRESS] був проданий [PERSON] 22.05.2006 року. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , які є синами позивачки, підтвердили обізнаність своєї матері [PERSON] щодо існування будинку в м.Скадовську та його продажу у 2006 році. Зазначені покази суд визнає належними та допустимими доказами, що підтверджують обставини викладені представником відповідачки. Отже строк позовної давності почався у 2006 році та сплив у 2009 році, тоді як з позовом до суду [PERSON] звернулася у 2017 році. Оцінивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають через сплив строку позовної давності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed