Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, який підтримала в судовому засіданні посилаючись на те, що 30.10.2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 286. Від шлюбу у них є дочка [PERSON] [INFO]. Позивачка просить розірвати шлюб посилаючись на те, що відповідач має складний характер, проявляє нещирість та нечесність в сімейних відносинах, часто безпричинно влаштовує сварки на ґрунті ревнощів, які відбуваються в присутності дитини. На даний час подружні стосунки вони не підтримують, проживають окремо, між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного, їх шлюб є формальністю, яку зберігати недоцільно. Позивачка в підготовче судове засідання не зявилась, подала до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач в підготовче судове засідання не зявився. Згідно поданої ним заяви просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнає та просить суд не надавати строк на примирення. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди, проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог не встановлено. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-БВ №017303 сторони по справі зареєстрували шлюб 30.10.2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №286. Також судом встановлено, що взаємини між сторонами зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного. З огляду на викладене вище, суд не вбачає підстав для вжиття заходів щодо примирення сторін та приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно вимог ст.ст.133, 141 стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають 640 гривень витрат понесених на оплату судового збору. Відповідно до ст.ст. 105, 109, 110, 112-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 200, 206, 259, 265 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved