Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом № 702 від 12.09.2007 року, її чоловік [PERSON] володів на праві приватної власності житловим будинком № 204 в с. Нанково Хустського району Закарпатської області та земельною ділянкою площею 0,4000 га., яка розташована на території ур. «Дворищі». Нанківської сільської ради Хустського району. За життя чоловіка позивачки [PERSON], вони дійшли спільної згоди про те, що все належне їм майно після смерті залишають сину [PERSON] [INFO]. Дана домовленість була закріплена заповітом, складеним 22 жовтня 2013 року. 07 червня 2016 року [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть а/з № 20 від 09.06.2016 року. Позивачка має намір відмовитися від спадщини, яка відкрилася після смерті чоловіка на користь свого сина. Однак, вона пропустила встановлений законом строк на подання заяви про відмову від прийняття спадщини, оскільки тривалий час хворіла. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася. До суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Віповідач [PERSON] та третя особа приватний нотаріус Хустського РНО [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Надіслали заяву про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. В зв'язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 грн. 50 коп. ( 705 грн. х 50%).

Outcome: approved