Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 26.05.2012 р. померла її мати [PERSON], після її смерті залишилося спадкове майно- житловий будинок № 52 по вул. Зарічній в с. Поправка Білоцерківського району. Позивачка у передбаченому законом порядку прийняла спадщину після смерті матері. Однак, державний нотаріус [PERSON] відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок в зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документа на цей будинок та його державної реєстрації. Позивачка просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок за адресою с.Поправка Білоцерківського району, вул. Зарічна , 52 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON]. В судове засідання представник позивачки не з»явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] сільська рада направила до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у відсутність її представника Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків \\ спадщини\\ від фізичної особи, яка померла \\ спадкодавця\\, до інших осіб \\ спадкоємців\\. Згідно ст.1218 ЦК україни до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст..1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, подружжя, батьки . Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. За ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. « Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. По справі було встановлено, що 26 травня 2012 року померла мати позивачки [PERSON]. Позивачка [PERSON] є її спадкоємицею за заповітом , посвідченим секретарем виконкому [PERSON] сільської ради 12 березня 2008 року за реєстром № 7\\ а.с.4-8, 43\\ Із спадкової справи щодо майна померлої [PERSON] за № 50\\2013 вбачається, що позивачка [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем в с.Поправка Білоцерківського району, вул..Зарічна. буд.52, а тому є такою, що прийняла спадщину в порядку ст.1268 ЦК України, 19.02.2013 р. [PERSON] подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. 24.12.2014 р. позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,0043 га, кадастровий номер 3220485300:01:002:0003, що розташована на території [PERSON] сільської ради, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництв \\ а.с.52 \\ Постановою від 10.04.2013 р. державний нотаріус Білоцерківської районної державної нотаріальної контори [PERSON] відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок в с. Поправка Білоцерківського району, вул. Зарічна, буд.52, в зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинок та державної реєстрації права власності щодо цього спадкового майна\\ а.с.37\\ З довідки, виданої виконкомом [PERSON] сільської ради № 131 від 23.03.2016р., судом встановлено, що згідно записів в погосподарській книзі № 6, житловий будинок № 52 по вул. Зарічній в с. Поправка Білоцерківського району належить [PERSON], дата забудови будинку 1968 рік. Згідно довідки, виданої виконкомом [PERSON] сільської ради 11.10.2012 р., [PERSON] до дня смерті проживала в [INFO] разом з дочкою [PERSON] і була за цією адресою зареєстрована \\ а.с.26\\ Суду також було представлено технічний паспорт на вищевказаний житловий будинок, виданий КП КОР « Південне бюро технічної інвентаризації» 01.02.2016 р., відповідно до якого будинок побудований у 1968 році, надвірні споруди : сарай-прибудова, сарай-літня-кухня, сарай, гараж , ганок, колодязь питний, роки забудови 1986- 2010 роки. Загальна площа будинку 67,0 кв.м , житлова - 44,7 кв.м. Оскільки, судом встановлено, що будинок № 52 по вул. Зарічній в с. Поправка Білоцерківського району був побудований у 1968 році, застосуванню підлягають правові норми щодо набуття права власності на нерухоме майно, які діяли на той час, а саме, Цивільний кодекс УРСР в редакції 1963 р. Згідно ст..120 ЦК УРСР 1963 р.\\ до внесення змін згідно Закону України « Про власність» від 06.01.1994р.\\ колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок. продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Таким чином, суд вважає, що померла [PERSON] набула у власність житловий будинок під № 52 по вул. Зарічній в с. Поправка Білоцерківського району відповідно до законодавства, яке діяло на час його забудови. А тому за позивачкою [PERSON] слід визнати право власності на вищевказаний житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved