overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що з відповідачем зареєструвала шлюб 20 квітня 1991 року. Від спільного життя є неповнолітня дитина донька Наталія, [INFO] та повнолітня донька Олександра, 26 січня 1992 року. Вказувала, що відповідач почав зловживати спиртними напоями, на грунті чого виникають сварки та бійки, які негативно впливають на психічний стан їх дітей. Крім того, вказувала, що відповідач останнім часом почав порушувати подружню вірність, приділяє увагу виключно собі та власним інтересам, та перестав приділяти увагу їй та дітям. Вона втратила до відповідача почуття поваги, любові та довіри, без чого сімейне життя вважає неможливим. Шлюбні стосунки вони припинили. Просить шлюб розірвати. Крім того вказувала, що відповідач працює в таксі, однак має нерегулярний мінливий заробіток та може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини до досягнення нею повноліття, а тому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки Наталії, в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивачка позов підтримала частково, тільки в частині розірвання шлюбу, пояснивши крім цього, що на примирення вона категорично не згодна. Проживають вони в спільній квартирі, однак спільного господарства не ведуть, бюджету спільного не мають. Вона вже раз подавала позовну заяву до суду, однак «забрала» її, а тепер шкодує, оскільки нічого на краще не змінилося, відповідач коли п»яний то б»є її і доньку. Вона має намір виїхати за кордон на роботу. Просила шлюб розірвати. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, пояснивши при цьому, що дійсно в них постійно виникають конфлікти, однак не з його вини. Заперечував проти надання строку для примирення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, копію свідоцтва про народження дитини, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, подружніх стосунків не підтримують, на примирення позивачка категорично не згодна. Відповідно до вимог ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік забов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування для їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. А відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, встановлених судом, сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що з відповідачем зареєструвала шлюб 20 серпня 2010 року. Від спільного життя є неповнолітня дитина син [PERSON], [INFO]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За причину розпаду сім»ї вказувала те, що після народження дитини стосунки, які були між ними до цього, змінилися, він не усвідомив своє значення як батько та чоловік і не зміг дати їй з дитиною належного матеріального забезпечення. Він не піклується про родину, не приділяє уваги їхнім потребам, у них почали виникати сварки, які негативно впливають на стан її психіки. Спільного майна у них немає, примирення між ними не можливе, а тому просила шлюб з відповідачем розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивачка позво підтримала, пославшись на обставини, вказані в позовній заяві, пояснивши, що за будь-яких умов та обставин примирення з чоловіком не можливе. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, пояснивши при цьому, що також не вважає за можливе примирення з дружиною. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, свідоцтва про народження дитини, копію паспорта позивачки, довідку з місця її проживання, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, подружніх стосунків не підтримують, на примирення сторони не згодні. Відповідно до вимог ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік забов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування для їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. А відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, встановлених судом, сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що з відповідачем зареєструвала шлюб 21 вересня 2007 року. Від спільного життя є неповнолітня дитина син [PERSON], [INFO]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За причину розпаду сім»ї вказувала те, що у них різні погляди на життя, через що часто виникали сімейні конфлікти, а також те, що відповідач зловживав спиртними напоями, а тому в червні 2013року сімейні стосунки вони припинили і вона переїхала на постійне проживання до своїх батьків. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За таких обставин вважала шлюб з відповідачем формальним, просила його розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пославшись на обставини, вказані в позовній заяві, пояснивши крім цього, що на примирення вона не згодна. Разом вони не проживають з червня 2013 року, спільного господарства не ведуть, спору про поділ майна немає. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, пояснивши, що не вбачає можливості примирення з позивачкою. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, копії свідоцтва про народження дитини, паспортів сторін, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони разом не проживають з червня 2013 року на протязі цього часу спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, подружніх стосунків не підтримують, на примирення не згодні. Відповідно до вимог ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік забов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування для їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. А відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, встановлених судом, сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що з відповідачем зареєструвала шлюб 22 липня 2009 року. Від спільного життя є неповнолітня дитина син [PERSON], [INFO]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За причину розпаду сім»ї вказувала те, що з»явилася невідповідність їхніх характерів та поглядів на життя. На цьому грунті між ними часто виникали сварки та непорозуміння, відповідач тривалий час ніде не працює, не забезпечує сім»ю матеріально. Міри, які врони приймали для збереження сім»ї позитивних результатів не давали, а тому вони припинили сімейні відносини біля двох років тому. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За таких обставин вважала шлюб з відповідачем формальним, просила його розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пославшись на обставини, вказані в позовній заяві, пояснивши крім цього, що на примирення вони не згодні. Разом вони не проживають протягом двох років, спільного господарства не ведуть. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, пояснивши, що не вбачає можливості примирення з позивачкою. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, копію свідоцтва про народження дитини, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони разом не проживають протягом двох років і на протязі цього часу спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, подружніх стосунків не підтримують, на примирення не згодні. Відповідно до вимог ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік забов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування для їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. А відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, встановлених судом, сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що з відповідачем зареєструвала шлюб 24 липня 1998 року. Від шлюбу є неповнолітня дитина син [PERSON], [INFO]. За причину розпаду сім»ї вказувала те, що з серпня 2010 року між ними постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. З травня 2014 року подружні стосунки між ними припинені, спільного господарства вони не ведуть, вважала, що сім»я існує формально, збереження її в подальшому не можливе. Крім цього вказувала, що відповідач не приймає ніякої участі у вихованні та розвитку дитини, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Посилаючись на вимог ст..ст. 110, 112, 180, 181, 182 СК України, просила шлюб з відповідачем розірвати та стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 800 грн. щомісяця. В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному об»ємі, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, погодившись на розірвання шлюбу та на сплату аліментів по 400 грн. щомісяця, пояснивши при цьому, що на даний час він не працює. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши позовну заяву, свідоцтво про одруження, з якого вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, копії свідоцтва про народження дитини, з якої вбачається, що відповідач є її батьком та копії паспортів сторін, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків з травня 2014 року, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, на примирення не згодні. За таких обставин сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Крім цього, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі по 600 грн. щомісяця. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що з відповідачем зареєструвала шлюб 24 лютого 2001 року. Від спільного життя є двоє неповнолітніх дітей син [PERSON], [INFO], донька Анастасія, [INFO]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За причину розпаду сім»ї вказувала те, що чоловік після народження другої дитини почав вести себе агресивно, намагався вирішити сімейні конфлікти силою, у них часто виникали скандали і їй на даний час відомо про те, що чоловік зраджує її. Вказувала, що біля місяця тому вона стала свідком чергової зради чоловіка і того часу вони разом не проживають. Вважала, що сім»я існує формально, примирення з відповідачем вважала не можливим і просила шлюб з відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пославши на обставини, вказані в позовній заяві та пояснила, що 2 роки тому вона вже зверталася з позовом про розлучення, і після надання їм строку для примирення вона позовну заяву забрала, алое після цього відносини знову погіршилися і чоловік не бажає змінювати своє відношення до сім»ї. Вона повідомила відповідача про дату слухання справи, намагалася вручити йому судову повістку, але він від її отримання відмовився, сказавши, що до суду не піде. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляд справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за адресо, ствердженою АДБ, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу без участі відповідача відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, копії свідоцтв про народження дітей, довідки КЖРЕПу №5 м.Чернівці від 7 серпня 2014 року №1543, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, подружніх стосунків не підтримують, на примирення позивачка не згодна. Відповідно до вимог ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік забов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування для їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. А відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, встановлених судом, сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що з відповідачем зареєструвала шлюб 25 липня 2013 року. Від шлюбу дітей немає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вказувала, що протягом останніх восьми місяців вони з відповідачем проживають окремо, оскільки при спілкуванні постійно виникають сварки, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім»ю. В даний час вони фактично не спілкуються. Спору про майно немає. Просила шлюб розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пославшись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, судом були прийняті всі міри по належному його повідомленню за адресою його реєстрації про що свідчить його підпис на розписці про вручення судової повістки. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, що не суперечить положенням ст.. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Дослідивши заяву позивачки, письмові докази по справі, свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, копії паспортів сторін, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки і на протязі 16 років спільно не проживають і спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Відповідно до вимог ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік забов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування для їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. А відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, встановлених судом, сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що з відповідачем зареєструвала шлюб 25 листопада 2011 року. Від спільного життя дітей немає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За причину розпаду сім»ї вказувала те, що спільне життя не склалося, відповідач зловживає спиртними напоями, ображає її, між ними відсутня повага та довіра, спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо. За таких обставин вважала, що подальше спільне життя та збереження сім»ї не можливі і просила шлюб з відповідачем розірвати. На примирення вона не згодна, оскільки бажає створити нову сім»ю. В судове засідання сторони не з»явилися. Від позивачки надійшло клопотання про розгляд справи без її участі та про підтримання позовних вимог, а відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляд справи. Дослідивши заяву позивачки, свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, копію паспорту позивачки, довідку з місця проживання позивачки, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони разом не проживають з червня 2014 року, на протязі даного часу спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, подружніх стосунків не підтримують, на примирення позивачка не згодна. При розгляді справи в судовому засіданні 17 жовтня 2011 року за клопотанням відповідача оголошувалася перерва для владнання його стосунків з дружиною, однак ним не подано до суду доказів того, що вони примирилися. Відповідно до вимог ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік забов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування для їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. А відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, встановлених судом, сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що з відповідачем зареєструвала шлюб 26 березня 2013 року. Від спільного життя є син [PERSON], [INFO]. Вказувала, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя та несумісність характерів, що призвело до глибокого особистого відчуження, втрати поваги та любові. Вважала, що зберегти сім»ю неможливо. Вказувала, що вони припинили подружні стосунки ще на початку липня 2015 року, з того часу спільного господарства не ведуть. Вважала, що її рішення розірвати шлюб є остаточним, а тому строк на примирення надавати недоцільно. Крім того просила малолітнього сина залишити проживати з нею. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пославшись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, пояснивши при цьому, що не проти того, щоб шлюб був розірваний. На примирення не погодився. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, свідоцтво про народження дитини, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони протягом тривалого часу спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, подружніх стосунків не підтримують, на примирення не згодні. Відповідно до вимог ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік забов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування для їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. А відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, встановлених судом, сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved