Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що [PERSON], [INFO], який є її чоловіком, у 1982 році придбав у приватну власність житловий будинок № 13 з усіма надвірними прибудовами, які розташовані по вул.Річковій с.Талаківка міста Маріуполя Донецької області.13 травня 2016 року [PERSON] помер. Після смерті чоловіка вона є спадкоємицею майна. За життя чоловік позивачки оформив всі необхідні правовстановлюючі документи на будинок, однак в подальшому зніс даний будинок та на його місці збудував новий, що підтверджується Технічним паспортом на садибний індивідуальний житловий будинок від 20 грудня 2016 року. Після звернення позивачкою до Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове нерухоме майно, останній було відмовлено, у звязку із чим вона була змушена звернутись за захистом своїх прав до суду з вказаним позовом. Позивачка просить скасувати право власності на вказаний жилий будинок, у звязку із його знищенням, а також визнати за нею прав забудовника в порядку спадкування за законом на новозведений жилий будинок. Позивачка та її представник в судове засідання не з'явились, направили на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Вивчивши письмові докази, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного обґрунтування. Відповідно до ст. 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. За ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. На підставі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Позивачка [PERSON], [INFO], є дружиною [PERSON],[INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб № ІІІ-НО 439496. Згідно свідоцтва про смерть, виданого 16 травня 2016 року № І-НО 950495 вбачається, що [PERSON], помер 13 травня 2016 року, актовий запис № 27. Так, за життя, чоловік позивачки [PERSON] мав у власності житловий будинок № 13 по вул.Річковій с.Талаківка м.Маріуполя., що підтверджується договором купівлі-продажу, виданим секретарем Виконавчого комітету Талаківської сільської ради Орджонікідзевського району м.Жданова 10 червня 1982 року за реєстром №24 та зареєстрований в Жданівському міському бюро технічної інвентаризації 11 серпня 1982 року і записано в реєстрову книгу за № 26. У подальшому вказаний будинок було знищено та на його місці збудовано новий будинок, на який КП «Маріупольське БТІ» 20 грудня 2016 року було видано новий технічний паспорт, за яким загальна площа будинку складає 60,9 кв.м., житлова 33,0 кв.м. Так, на земельній ділянці розташовані: житловий будинок літ.Б-1, прибудова літ.б-1, відкрита веранда літ.б1-1, ганок літ.б2, сарай літ.Д-1, вбиральня літ.Г-1, огорожа №1. Вказана обставина також підтверджується наданою інформацією з МКП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» №3631 від 29 грудня 2016 року. Також зазначено, що право власності на новозбудовану будівлю не зареєстровано. За наданими відомостями позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті чоловіка. 24 лютого 2017 року, державним нотаріусом Третьої державної нотаріальної контори міста Маріуполя, позивачці відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за життя власник спірного будинку не здійснив державну реєстрацію побудованого житлового будинку з усіма надвірними прибудовами в органах БТІ м.Маріуполя. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 3.1 [PERSON] Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» (далі за текстом рішення - [PERSON] Спеціалізованого Суду України) зазначено, що окрім загального кола обставин, які встановлюються судом при вирішенні всіх спорів про право на спадкування, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно судам необхідно з'ясовувати: 1) правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно; 2) чи отримано спадкодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку; 3) коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку; 4) чи дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм; 5) чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності. Згідно із п. 3.1 [PERSON] Спеціалізованого Суду України, якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. За п. 3.2 [PERSON] Спеціалізованого Суду України в разі відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, або відсутності державної реєстрації права власності необхідно з'ясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, державної реєстрації права власності або документів на забудову. У разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно судами може визнаватись у порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про спадкування» зазначено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІV від 01 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІV від 01 липня 2004 року в разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується. Відповідно до ч.1 ст. 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІV від 01 липня 2004 року, заява про державну реєстрацію прав та оригінали документів, необхідні для відповідної реєстрації, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством. Пункт 42 Постанови встановлює, що для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року подаються: технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси. Документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов'язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки. Відповідно до п.75 Порядку, для державної реєстрації припинення права власності на об'єкт нерухомого майна, об'єкт незавершеного будівництва у зв'язку з його знищенням подаються: документ, відповідно до якого підтверджується факт такого знищення; документ, що посвідчує право власності на об'єкт нерухомого майна (крім випадків, коли право власності на такий об'єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав або коли такі документи було знищено одночасно із знищенням такого об'єкта). Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі документів зазначених у ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІV від 01 липня 2004 року та на підставі документів, визначених Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25 грудня 2015 року № 1127. Відповідно до пунктів 9 та 10 статті 27 Закону документами, що є підставою для проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно та ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди. Таким чином, у разі знищення або знесення об'єкту нерухомого майна, право власності підлягає припиненню, розділ -закриттю. Отже, факт набуття права власності безпосередньо [PERSON], що помер 13 травня 2016 року, на спірний будинок підтверджено наданими документами. Суд зазначає на підставі переліченого, що будівництво об'єкту нерухомості було проведено у відповідності до проектної документації, вимог державних стандартів, будівельних норм і правил, а також домоволодіння було прийнято до експлуатації, однак в подальшому право власності на збудований житловий будинок з проведенням державної реєстрації в передбаченому законом порядку, [PERSON] отримано не було. Суд також встановив, що на підставі наведених правових норм та вставлених судом обставин справи, було підтверджено набуття в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]І спадкоємицею [PERSON], майнових прав забудовника на домоволодіння № 13 по вул.Річковій с.Талаківка м.Маріуполя, що входять до складу спадщини. Таким чином, оскільки суд встановив перехід спадкових прав від [PERSON], внаслідок його смерті, до спадкоємця [PERSON], то суд вважає, що позивачка успадкувала право забудовника, які належали на момент смерті її чоловіка, шляхом набуття права на оформлення права власності на вказаний будинок у встановленому законом порядку.

Outcome: approved