Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на її утримання 50% прожиткового мінімуму, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] є батьком її дитини [PERSON]. У шлюбі сторони не перебували. Дитина проживає з позивачкою. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не надає коштів на утримання її та дитини, у зв'язку із чим позивачка вимушена звернутись до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що перебуває у декретній відпустці, позивач регулярної матеріальної допомоги не надає, хоча має можливість, оскільки працює. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти на дитину у розмірі 1500 гривень, на утримання матері сплачувати кошти відмовляється, оскільки не має фінансової можливості. Зауважив, що тимчасово не працює та має на утриманні ще одну дитину [PERSON], [INFO]. Суд вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, надавши оцінку наявним доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про народження І- ЖС № 319936 сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Згідно\~ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу\~ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, або визначаються судом. Згідно із ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182\~СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1ст.183\~СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч.1ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Малолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю, про що свідчить довідка, видана виконкомом Андріївської сільської ради (а.с. 7). З урахуванням викладених обставин, аналізуючи зібрані по справі докази, приймаючи до уваги те, що відповідач позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів на дитину визнав, визнання ним даних позовних вимог не порушує прав та інтересів інших осіб, суд дійшов висновку, що з відповідача необхідно стягувати матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 частки всіх видів його доходу, але не менше 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.11.2018 року до досягнення дитиною повноліття. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трирічного віку, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно зі\~ст. 81 ЦПК України,\~\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.2 ст. 91 Сімейного Кодексу України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до\~частин другої - четвертої статті 84\~та\~статей 86\~і\~88\~цього Кодексу. В силу\~ст. 84 Сімейного Кодексу\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У звязку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивачка не має змоги працювати і утримувати себе. В добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивачка та відповідач не вирішили. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, який на даний час офіційно не працює, на теперішній час з нього стягнено аліменти на утримання дитини [PERSON] та на утриманні він має ще одну дитину [PERSON], [INFO] З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову і стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Доводів про неможливість надання матеріальної допомоги позивачці, відповідач суду не надав, тому є всі підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення їх дитиною трирічного віку. Відповідно до\~ст. 79 Сімейного Кодексу України\~аліменти на утримання одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Таким чином, у даному випадку аліменти необхідно стягнути з 19.11.2018 року. Крім того, з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн., оскільки позивачку звільнено від сплати судових витрат при подачі позову до суду.

Outcome: partial