Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права спільної сумісної власності подружжя на майно. В позові посилалася на те, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала у шлюбі, зареєстрованому 13.05.1989 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 786. Зазначає, що 19.12.2019 p., рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівців шлюб між ними було розірвано. Вказує, що під час шлюбу, у 2005 році, нею, спільно із відповідачем, було придбано нежилі приміщення цокольного поверху в житловому будинку літ. «А», загальною площею 196,60 м2, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] Земельна ділянка, на якій розташований згаданий вище нерухомий об`єкт, на даний час є незакріпленою за ним. Стверджує, що за час шлюбних стосунків, вони використовували спільно набутий об`єкт нерухомості, як житло, через те, що у них не було ніякого іншого житла і як місце підприємницької діяльності. Вказує, що нею було здійснено звернення до експерта з технічного обстеження будівель і споруд - [PERSON] . Даним експертом було проведено технічне обстеження квартири [ADDRESS] та нежитлових приміщень 23/1 та 23/2, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . В результаті здійсненого експертного дослідження, експерт - [PERSON] надав їй Звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта, - згідного якого вбачається наступне: встановлено, що всі вищевказані приміщення відповідають вимогам надійності і можливості його безпечної експлуатації та і придатні для подальшого використання за призначенням; також встановлено, що, оскільки всі вищевказані приміщення, обладнано окремими входами і не мають місць спільного користування, а також є під`їзди до кожного з приміщень, то такі приміщення можна поділити на окремі будинковолодіння з присвоєнням їм окремих адрес. 08 вересня 2020р., їй було надано вже готові технічні паспорти, які були розроблені на три окремі приміщення, із зазначеними різними адресами. На підставі вищевикладеного, згідно уточнених позовних вимог, просить суд визнати приміщення цокольного поверху в житловому будинку літ. «А», загальною площею 196, 60 м2, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , - спільною сумісною власністю подружжя - [PERSON] та [PERSON] ; \~ \~ \~ \~Визнати за [PERSON] , [INFO] ,\~право власності\~на 1/2 частку квартири [ADDRESS] ; \~ \~ \~ \~Визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] ; \~ \~ \~ \~Визнати за [PERSON] , [INFO] , право особистої приватної власності на нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] - пл. 30,1 кв.м., присвоївши окрему адресу; \~ \~ \~ \~Визнати за [PERSON] , [INFO] , право особистої приватної власності на нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] - пл. 57,0 кв.м., присвоївши окрему адресу. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~925 грн. сплаченого судового збору. В судове засідання позивачка не з`явилася, від її представника до суду надійшла заява, в якій просить суд справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить суд позов задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явився, від нього до суду, через канцелярію суду, надійшла заява, в якій вказав що позов визнає у повному обсязі, просив розгляд справи провести у його відсутності. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. Так, в силу ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 19.12.2019 p., рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівців шлюб між сторонами було розірвано. /а.с. 10-11/. Під час шлюбу, 30.12.2005 року, позивачкою [PERSON] спільно із відповідачем [PERSON] , було придбано нежилі приміщення цокольного поверху в житловому будинку літ. «А», загальною площею 196,60 м2, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . /а.с. 12-13/, які в подальшому були переобладнані. Експертом з технічного обстеження будівель і споруд було проведено технічне обстеження квартири [ADDRESS] та нежитлових приміщень 23/1 та 23/2, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта, встановлено, що квартира [ADDRESS] та нежитлові приміщення 23/1 та 23/2, які розташовані за адресою: [ADDRESS] відповідають вимогам надійності і можливості його безпечної експлуатації та і придатні для подальшого використання за призначенням; також встановлено, що, оскільки всі вищевказані приміщення, обладнано окремими входами і не мають місць спільного користування, а також є під`їзди до кожного з приміщень, то такі приміщення можна поділити на окремі будинковолодіння з присвоєнням їм окремих адрес. /а.с. 15-18/. 08 вересня 2020р., позивачці було надано вже готові технічні паспорти, які були розроблені на три окремі приміщення, із зазначеними різними адресами. /а.с. 19-25/. Згідно ч.1 ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст. 63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч.1 ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Враховуючи вищевикладене, а також те, що квартира [ADDRESS] та нежитлові приміщення 23/1 та 23/2, які розташовані за адресою: [ADDRESS] набуті сторонами під час шлюбу, що також не заперечується відповідачем, суд вважає що позов про визнання\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя на\~майнопідлягає задоволенню.

Outcome: approved