Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона є прямою спадкоємицею Ѕ частини будинку [ADDRESS] , яку успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] . Після смерті матері, позивачка звернулась до приватного нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно, на що отримала письмову відмову, оскільки згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 1\\2 частка на житловий будинок [ADDRESS] на підставі договору дарування від 28.04.2009 за реєстровим № 3168, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гібадуловою Л. А. зареєстрована за відповідачем [PERSON] . Позивач просить припинити державну реєстрацію права власності 1/2 частки на житловий будинок [ADDRESS] за відповідачем, визнати за нею право власності у порядку спадкування та визнати 1/2 частку на житловий будинок [ADDRESS] окремим житловим будинком. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 22.07.2020 р. відкрито провадження у вказаній цивільній справі з її розглядом в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 28.01.2021 р. закрито підготовче провадження, а справа призначена до судового розгляду. У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позов підтримали в повному обсязі та наполягали на його задоволенні. Відповідач [PERSON] та третя особа Управління реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове\~\~ засідання не з`явились, повідомлялися належним чином. Представник відповідача Департаменту реєстрації Харківської міської ради проти задоволення позову заперечувала в частині покладення на Департамент судових витрат. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Заслухавши позивача, представника позивача,\~\~представника відповідача Департаменту реєстрації Харківської міської ради, дослідивши матеріали справи,\~\~ суд\~\~ приходить до наступного.\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 1 ст.\~76\~\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст.\~76\~\~ЦПК України ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що на розгляді Київського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , третьої особи Управління реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. За клопотанням позивача судом до участі у справі залучено Департамент реєстрації Харківської міської ради в якості відповідача. Як зазначила позивач, що також підтверджується матеріалами справи, [PERSON] , відповідно до запису акту про шлюб та посвідкою про народження є донькою [PERSON] та [PERSON] . У 1948 році її батько, [PERSON] , купив Ѕ частину домоволодіння по [ADDRESS] . Згідно Договору про порядок користування домоволодіння від 30 липня 1948 року, співвласники будинку [PERSON] та [PERSON] , батько позивача, домовились про порядок користування спільним домоволодінням, згідно якого право на половину частки цього права забудови належало [PERSON] , а право на другу половину частину цього права забудови належало [PERSON] . Згідно цього договору в користуванні [PERSON] перебували кімната, кухня та прихожа, а в користуванні [PERSON] дві кімнати. Розміщення кімнат представлено на плані забудови будинку по [ADDRESS] , який доданий до матеріалів справи. План забудови був виданий у 1927 році забудовникові. Згідно Рішення Виконавчого комітету Кагановичської районної Ради депутатів трудящих від 09 квітня 1957 року було дозволено [PERSON] розширити кухню та кімнату на 1,8 метра в будинку [ADDRESS] . Згідно Рішення Виконавчого комітету Київської Районної ради народних депутатів від 09 листопада 1986 року було дозволено [PERSON] оформити самовільно побудовані прибудови к будівлі за адресою [ADDRESS] , а саме: кухню та сіни. Після смерті батька позивачки, [PERSON] , згідно свідоцтва про право на спадщину по закону від 17 квітня 1998 року, спадкоємницею його майна є його дружина [PERSON] , що мешкала в [ADDRESS] . Спадкове майно, на яке було видане свідоцтво про право на спадщину складалося з половини жилого будинку літ. «А-І» з прибудовами загальною жилою площею 76, 5 кв. м., що знаходиться в [ADDRESS] . Таким чином, мати позивача, була власницею Ѕ частини цього будинку з надвірними будівлями на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою 29 квітня 1998 року за реєстровим № 6-1567. Згідно Свідоцтва про смерть, [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 18 липня 2017 року Серії [NUMBER] . Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 27.12.2017 № 50432578 за [PERSON] , була зареєстрована спадкова справа № 61807532. Відповідно до матеріалів спадкової справи [PERSON] , є єдиною спадкоємицею своєї матері - [PERSON] , оскільки її батько, [PERSON] , помер [INFO] , а заяв від інших спадкоємців до нотаріальної контори не надходили. [PERSON] , спадщину прийняла, оскільки подала відповідну заяву до нотаріальної контори у встановлений Законом шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини. На підставі договору дарування від 28.04.2009 за реєстровим № 3168, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гібадуловою Л. А., Ѕ частка житлового будинку по [ADDRESS] була зареєстрована за [PERSON] та належала йому на праві власності. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 07.05.2009 до реєстру внесено запис, що за [PERSON] зареєстрована 1\\2 частка на житловий будинок [ADDRESS] на підставі договору дарування від 28.04.2009 за реєстровим №3168, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гібадуловою Л. А. Таким чином, Ѕ частка на житловий будинок [ADDRESS] належить на праві власності матері позивача, [PERSON] , а інша Ѕ частка на житловий будинок [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] . Відповідач, [PERSON] , самочинно зруйнував Ѕ частину свого будинку та самочинно побудував новий будинок загальною площею 432, 4 метрів квадратних, який перевів у нежитлове приміщення. Так, [PERSON] самочинно зруйнував свою частину житлового будинку літ. «А-1», частину прибудови літ. «а», прибудови літ. «А2-1», сіні літ. «а2», ганок літ. «а3» з надвірними будівлями та самочинно побудував на цьому місці житловий будинок літ. «Т-1» загальною площею 432, 4 кв. м. у т. ч. житловою площею 380, 4 кв.м., що підтверджується обстеженням КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 27.07.2013, про що зазначається у відповіді КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 12.01.2018. У подальшому [PERSON] було подано позовну заяву до [PERSON] , про поділ будинку в натурі між власниками та визнання права власності на нерухоме майно. Відповідно до даних Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 27 липня 2013 року, експлікації та плану земельної ділянки вказане домоволодіння по [ADDRESS] складається з житлових будинків літ. «А-1», літ. «Т-1» та надвірних будівель та споруд, що розташовані на земельній ділянці площею 942 метрів квадратних. Фактичне користування житловими будинками з обслуговуючими їх службовими будівлями та земельною ділянкою склалося наступним чином: в користуванні [PERSON] , знаходились житловий будинок літ. «А-1» житловою площею 35,4 метрів квадратних, загальною площею 47,3 метрів квадратних з надвірними обслуговуючими спорудами, в користуванні [PERSON] , знаходились побудований житловий будинок літ. «Т-1» житловою площею 380,4 метрів квадратних, загальною площею 432, 4 метрів квадратних. Відповідно до висновку КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 22.10.2013 № 1702522 на земельній ділянці знаходяться два окремо розташовані житлові будинки з обслуговуючими їх надвірними будівлями та спорудами, відокремлені парканами та самостійними в`їздами. Згідно рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2013 по справі №640/16920/13-ц, враховуючи наявність двох самостійних будинків з обслуговуючими їх службовими будівлями та спорудами на окремих частинах земельної ділянки з самостійними в`їздами, було розділено житлові будинки літ. «А-1» та літ. «Т-1» на два самостійні. Таким чином, на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2013 по справі № 640/16920/13-ц виділено житловий будинок літ. «Т-1» житловою площею 380,4 метрів квадратних, загальною площею 432,4 метрів квадратних, що знаходились в користуванні [PERSON] із складу житлового будинку по [ADDRESS] з присвоєнням йому поштової адреси: [ADDRESS] , виділено житловий будинок літ. «А-1» житловою площею 35,4 метрів квадратних, загальною площею 47,3 метрів квадратних, що знаходились в користуванні [PERSON] із складу житлового будинку по [ADDRESS] з присвоєнням йому поштової адреси: [ADDRESS] , визнано за [PERSON] право власності на житловий будинок літ. «Т-1» житловою площею 380,4 метрів квадратних, загальною площею 432,4 метрів квадратних, визнано за [PERSON] право власності на житловий будинок літ. «А-1» житловою площею 35,4 метрів квадратних, загальною площею 47,3 метрів квадратних. Рішенням Харківського апеляційного суду від 03 березня 2014 року по справі №640/16920/13-ц рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2013 року було скасовано, в позові [PERSON] до [PERSON] , Харківської міської ради про визнання права власності та поділ будинку в натурі відмовлено. Таким чином, [PERSON] , самочинно зруйнував Ѕ частину свого будинку та самочинно побудував новий будинок загальною площею 432, 4 метрів квадратних, який перевів у нежитлове приміщення. Проте, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна досі зазначається інформація, що він є власником Ѕ того житлового будинку, якого вже не існує та який ним був зруйнований, а замість нього побудовано новий будинок загальною площею 432,4 метрів квадратних. Факт того, що [PERSON] самочинно зруйнував свою частину житлового будинку літ. «А-1», частину прибудови літ. «а», прибудови літ. «А2-1», літ. «а2», ганок літ. «а3» з надвірними будівлями та самочинно побудував на цьому місці житловий будинок літ. «Т-1» загальною площею 432,4 кв. м. у т. ч. житловою площею 380,4 кв. м, підтверджується обстеженням КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 27.07.2013, про що зазначається у відповіді КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 12.01.2018. Таким чином відповідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, [PERSON] є власником Ѕ частки Ѕ частини житлового будинку, що належала матері позивача, оскільки Ѕ частина цілого будинку, яка належала [PERSON] , була ним зруйнована та побудовано новий будинок, але в реєстрі наявна інформація, що відповідач є власником Ѕ частини будинку [ADDRESS] . Позивачем було подано до Восьмої Харківської державної нотаріальної контори заяву від 07.08.2018 № 2093/02-14 з метою оформити на своє ім`я свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частки житлового будинку літ. «А-1» з прибудовами, загальною площею 107,5 метрів квадратних, житловою площею 72,4 метрів квадратних з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою; [ADDRESS] . Листом Восьмої Харківської державної нотаріальної контори від 21.08.2018 нотаріальна контора позбавлена можливості оформити на ім`я [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на вище вказане майно, оскільки дійсно житлового будинку літ. «А-1» з такими технічними характеристиками на даний час вже не існує, оскільки [PERSON] свою половину будинку зруйнував та побудував новий будинок, який вже має нову адресу та пошту, а саме: його частина житлового будинку літ. «А-1», частина прибудови літ. «а», прибудова літ. «А2-1», сіні літ. «а2», ганок літ. «а3» з надвірними будівлями зруйновано та самочинно побудовано житловий будинок літ. «Т-1» загальною площею 432,4 квадратних метрів, у тому числі житловою площею 380,4 квадратних метрів. Таким чином відповідач, [PERSON] , на підставі Договору дарування, посвідченого 28.04.2009 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гібадуловою Л.А. за реєстровим № 3168, став власником Ѕ частки житлового будинку по [ADDRESS] . Власником другої половини будинку була мати позивача, [PERSON] . Відповідач [PERSON] зруйнував Ѕ частку свого будинку, яка йому належала, а на цьому місці та на цій же земельній ділянці побудував новий будинок літ. «Т-1» за новою адресою: [ADDRESS] . В подальшому цей будинок [ADDRESS] був переведений в нежитловий фонд. У зв`язку з цим, державний реєстратор зобов`язаний був скасувати в Державному реєстрі прав власності запис про те, що відповідач [PERSON] є власником Ѕ частини житлового будинку по [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що [PERSON] свою частину будинку зруйнував та побудував новий будинок літ. «Т-1». Діями державного реєстратора було порушено ч. 1 ст. 349 ЦК України, згідно якої право власності на майно припиняється в разі його знищення. Не скасований запис про право власності [PERSON] на 1/2 частину будинку, половина якого належить йому та ним же і зруйнована, порушує право позивачки на оформлення права власності на Ѕ частину будинку, спадкоємницею якої вона є після смерті матері, так як фактично, [PERSON] , станом на сьогодні є власником Ѕ частини будинку від Ѕ частини, що належала матері позивачки. Крім того, як встановлено в судовому засіданні, до набрання законної сили рішення Харківського апеляційного суду від 03 березня 2014 року по справі № 640/16920/13-ц, яким рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2013 року було скасовано, відповідач [PERSON] продав будинок, який він побудував, а саме будинок літ. «Т-1» загальною площею 432, 4 квадратних метрів, який знаходиться по [ADDRESS] Товариству з обмеженою відповідальністю «ПРАВОВИЙ КОНСУЛЬТАЦІЙНИЙ ЦЕНТР «ГРАД-ЮСТ». Будинок літ. «Т-1» вже виділений в самостійне домоволодіння та переведений у нежитловий фонд. При спорудженні будинку літ. «Т-1» був витриманий розмір між будинками, при якому споруди визнаються самостійними. Будинок літ. «А-1» має незалежний вхід та заїзд, а земельна ділянка розділена парканом. Таким чином, існують два окремо розташовані житлові будинки літ. «А-1» та літ. «Т-1» з обслуговуючими їх надвірними будівлями та спорудами, відокремленими парканами та самостійними в`їздами, окремими комунікаціями, а тому Ѕ частина будинку літ. «А-1» житловою площею 35,4 кв. м., загальною площею 47, 3 кв. м., що належала, матері позивача, має бути визнана окремим домоволодінням. У зв`язку з викладеним, позивач просить визнати Ѕ частину будинку літ. «А-1» житловою площею 35,4 кв. м., загальною площею 47,3 кв. м., що належала її матері, окремим домоволодінням. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі: знищення майна. Згідно ч. 1 ст. 349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення. За таких обставин, позивач\~\~довів свої позовні вимоги належними та допустимими доказами, що були досліджені судом. Згідно ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з огляду на відмову позивача від вимог про стягнення судових витрат з Департамент реєстрації Харківської міської ради, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню 50 % судових витрат пов`язаних зі сплатою судового збору у розмірі 840,80 грн. 80 коп. та витрат на складання звіту про оцінку майна № VS07-0139 в сумі 3420 грн.

Outcome: approved