Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом і просить суд встановити факт належності [PERSON] житлового будинку з відповідними господарськими спорудами та будівлями, розташованого по [ADDRESS], загальною площею 66,2 кв.м. (житловою площею - 24,9 кв.м.) та визнати за нею, як спадкоємцем за заповітом, право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO], що складається з житлового будинку з відповідними господарськими спорудами та будівлями, розташованого по [ADDRESS], загальною площею 66,2 кв.м. (житловою площею - 24,9 кв.м.). В судове засідання позивачка не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належно, проте надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, оскільки вона проживає та працює в іншій місцевості, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи належно повідомлена, проте надала до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі по тій причині, що вона захворіла. Позов визнає в повному обсязі і не заперечує проти його задоволення. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 23 січня 2007 року [PERSON] зробив заповідальне розпорядження, відповідно до якого все своє майно рухоме і нерухоме де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належатиме їй на день її смерті заповідає своїм дітям [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. Даний заповіт було посвідчено секретарем виконавчого комітету Степківської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за № 50. [INFO] померла [PERSON]. На момент її смерті заповіт від 23 січня 2007 не був скасований. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, розташований по [ADDRESS], вартістю - 62147 грн. та інше спадкове майно. Спадкоємцями за заповітом є позивачка - [PERSON] та відповідачка [PERSON], яка 07.02.2014 року подала до Таращанської районної державної нотаріальної контори Київської області заяву щодо відмови від прийняття спадщини за заповітом після смерті померлої матері [PERSON] на користь [PERSON] (дане стверджується заявою № 66 від 07 лютого 2014 року). Тому позивачка є єдиною спадкоємицею за заповітом, яка претендує на отримання спадщини. Інших спадкоємців, які претендують на отримання спадщини за законом та за заповітом немає. В установлений законом (ст.ст. 1269, 1270 ЦК України) шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, а саме 07 лютого 2014 року позивачка звернулася до Таращанської районної державної нотаріальної контори з питанням про прийняття спадкового майна та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 02 квітня 2014 року державним нотаріусом Таращанської районної державної нотаріальної контори Київської області позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно спадкодавця, яке складається з земельної ділянки, площею - 0,2500 га.. 04 квітня 2014 року державним нотаріусом Таращанської районної державної нотаріальної контори Київської області позивачці було видано запит в Білоцерківське МБТІ для оформлення витягу із реєстру прав власності про оцінку спадкового житлового будинку спадкодавця, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] їй було відмовлено по тій причині що спадкодавець не мала свідоцтва про право власності на вищевказаний житловий будинок та запропоновано звернутися до суду. Той факт, що житловий будинок належав на праві власності померлій [PERSON], стверджується витягами з погосподарської книги Степківської сільської ради Таращанського району Київської області за 1991-2015 роки, довідками від 11.12.2013 року № 368, № 369, виданими виконавчим комітетом Степківської сільської ради Таращанського району Київської області, згідно яких [PERSON] була головою двору, зареєстрована та до дня смерті проживала в [INFO], тобто була власником даного житлового будинку, а також технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, який 03.03.2014 року виготовлений КП КОР «Південне БТІ». З цього випливає, що житловий будинок після смерті [PERSON] переходить у власність спадкоємця - позивачки в порядку спадкування за заповітом, оскільки [PERSON] відмовилася від отримання спадщини за заповітом на користь [PERSON]. Інших спадкоємців, які претендують на майно спадкодавця за законом та заповітом немає. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що відповідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, а ст.ст. 1235, 1236 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб та визначити обсяг спадщини, що має спадкуватися за заповітом, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов. Судові витрати по справі суд залишає за позивачкою.

Outcome: approved