overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що їй та її батьку - [PERSON] належить житловий будинок, що розташований в [ADDRESS]. В даному будинку зареєстрований [PERSON], з яким позивачка перебувала у шлюбі, що був розірваний рішенням Лебединського районного суду від 27 жовтня 2011 року. Після розірвання шлюбу відповідач проживає у своєї матері в с. Бірки Гадяцького району Полтавської області. Комунальні служби, які надають послуги по утриманню будинку при розрахунку вартості послуг враховують кількість мешканців, що зареєстровані в будинку незважаючи на те скільки мешканців в ньому проживає в дійсності. [PERSON] не проживає в будинку, який належить позивачці та її батьку більше ніж півтора року, що можуть підтвердити свідки. Тому позивачка просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком, який розташований в [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча і був своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а також не надійшло повідомлення про причини неявки. Треті особи: [PERSON] та представник Лебединської міської ради в судове засідання не з'явилися, але надіслали заяви в яких просять суд справу розглядати без їх участі, проти позовних вимог не заперечують. Зі згоди позивачки, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності належним чином повідомленого відповідача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності по наявних в справі доказах з постановленням заочного рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, покази свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], є обґрунтованими і підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами мають місце цивільні та житлові правовідносини, які регулюються ст.. 319, 321 ЦК України та ст. 64, 71, 72 ЖК України. В судовому засіданні було встановлено, що позивачці та її батьку - [PERSON] належить по ? частині садиби, яка розташована в [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом (а.с. 10, 12). З будинкової книжки для прописки громадян, які проживають в [ADDRESS], копія якої міститься в матеріалах справи (а.с. 15-18), вбачається, що за цією адресою 4 лютого 2010 року був зареєстрований [PERSON] [INFO]. 27 жовтня 2011 року рішенням Лебединського районного суду Сумської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний (а.с.8). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], кожен окремо пояснили, що [PERSON] проживає в [ADDRESS]. Разом з нею проживає її дочка - [PERSON]. [PERSON] з 2011 року не проживає в даному будинку. Таким чином суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, стверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 лютого 1995 року вона з відповідачем уклала шлюб, який зареєстрували у Лебединському відділі реєстрації актів громадянського стану Сумської області, актовий запис № 24. За час даного шлюбу, [INFO], позивачка народила дитину - [PERSON]. Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 27 липня 2010 року шлюб між позивачкою та відповідачем був розірваний. Після розірвання шлюбу [PERSON] проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач відмовляється в добровільному порядку надавати кошти на утримання своєї дитини. Тому позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі ? частини від усіх видів його доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач в попереднє судове засідання не з'явився, хоча і був своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі в попередньому судовому засіданні. Позовні вимоги визнає повністю. Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з наступних підстав: Даний спір між сторонами виник із сімейних правовідносин, які регулюються ст. 182, 192 Сімейного Кодексу України. В судовому засіданні було встановлено, що позивачка та відповідач перебували у шлюбі за час якого в них народилась дитина - [PERSON], [INFO] (а.с. 4-5). Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 27 липня 2010 року шлюб між позивачкою та відповідачем був розірваний (а.с. 4). З довідки Лебединської міської ради від 8 липня 2014 року № 1146 вбачається, що [PERSON], [INFO] перебуває на утриманні позивачки (а.с. 7). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Беручи до уваги, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання своєї дитини, суд вважає, що заявлений позов обґрунтований, тому він підлягає задоволенню. Виходячи з вимог розумності і справедливості, та відповідно до вимог ст. 182, 183 СК України суд вважає, що аліменти слід стягувати в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає необхідним відповідно до вимог ст. 191 СК України стягувати аліменти з 11 липня 2014 року. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати пов'язані з оплатою правової допомоги в розмірі 150 грн. Крім того, суд вважає за необхідне, стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. на користь держави, оскільки позивачка була звільнена від його сплати при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 жовтня 2008 року вона з відповідачем уклала шлюб, який зареєстрували у Лебединському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 171. За час даного шлюбу [INFO] в них народився син - [PERSON]. У листопаді 2013 року шлюбні відносини позивача та відповідачки припинилися і з того часу вони проживають окремо. Малолітній син проживає разом з позивачкою. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, хоча і має таку можливість, так як працює на залізничній станції та отримує заробітну плату. Інших дітей на утриманні відповідача немає. У зв'язку з наведеним позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини від його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, а відповідач їх визнав. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з наступних підстав: Даний спір між сторонами виник із сімейних правовідносин, які регулюються ст. 182, 192 Сімейного Кодексу України. В судовому засіданні було встановлено, що 14 жовтня 2008 року в Лебединському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Сумській області був зареєстрований шлюб [PERSON] та [PERSON], що вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу копія якого міститься в матеріалах справи (а.с 6). [INFO] позивачка народила сина - [PERSON], батьком якого є відповідач, що вбачається із свідоцтва про народження, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с 7). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Беручи до уваги, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, суд вважає, що заявлений позов обґрунтований, тому він підлягає задоволенню. Виходячи з вимог розумності і справедливості, та відповідно до вимог ст. 182, 183 СК України суд вважає, що аліменти слід стягувати в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає необхідним відповідно до вимог ст. 191 СК України стягувати аліменти з 16 грудня 2013 року. Також, суд вважає за необхідне, стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. на користь держави, оскільки позивачка була звільнена від його сплати при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що 1 листопада 2008 року вона з відповідачем уклала шлюб, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції. [INFO], позивачка народила дитину - [PERSON]. На даний час шлюб між позивачкою та відповідачем розірваний. Малолітня дитина проживає разом з позивачкою. Відповідач в добровільному порядку не надає коштів на утримання своєї дитини. Тому позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивачка змінила свої позовні вимоги та попросила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Відповідач вимоги [PERSON] визнав повністю. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з наступних підстав: Даний спір між сторонами виник із сімейних правовідносин, які регулюються ст. 182, 192 Сімейного Кодексу України. В судовому засіданні було встановлено, що позивачка та відповідач перебували у шлюбі за час якого в них народилась дитина - [PERSON], [INFO] (а.с. 4-5). З довідки Лебединської міської ради від 8 липня 2014 року № 1260 вбачається, що [PERSON], [INFO] перебуває на утриманні позивачки (а.с. 6). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Беручи до уваги, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання своєї дитини, суд вважає, що заявлений позов обґрунтований, тому він підлягає задоволенню. Виходячи з вимог розумності і справедливості, та відповідно до вимог ст. 182, 183 СК України суд вважає, що аліменти слід стягувати в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає необхідним відповідно до вимог ст. 191 СК України стягувати аліменти з 15 липня 2014 року. Крім того, суд вважає за необхідне, стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. на користь держави, оскільки позивачка була звільнена від його сплати при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 липня 2002 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрували у виконавчому комітеті Рябушківської сільської ради Лебединського району Сумської області. За час даного шлюбу, [INFO] в них народилась дочка - [PERSON]. Спільне сімейне життя позивачки та відповідача не склалося через те, що вони мають різні погляди на життя, сімейні цінності та ведення спільного господарства у зв'язку з чим між ними часто виникали сварки. Починаючи з 2011 року позивачка та відповідач проживають окремо. Малолітня дитина проживає разом з позивачкою. Відповідач в добровільному порядку не надає коштів на утримання своєї дитини. Тому позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, а відповідач їх визнав повністю. На підставі статей 130 та 174 ЦПК України, за згодою сторін суд вважає можливим рішення суду постановити при проведенні попереднього судового засідання. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з наступних підстав: Даний спір між сторонами виник із сімейних правовідносин, які регулюються ст. 182, 192 Сімейного Кодексу України. В судовому засіданні було встановлено, що позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], що вбачається із свідоцтва про народження (а.с. 4). Починаючи з 2011 року позивачка та відповідач проживають окремо. З довідки Рябушківської сільської ради Лебединського району Сумської області від 9 липня 2014 року № 02-23/705 вбачається, що [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачкою (а.с. 6). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Беручи до уваги, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання своєї дитини, суд вважає, що заявлений позов обґрунтований, тому він підлягає задоволенню. Виходячи з вимог розумності і справедливості, та відповідно до вимог ст. 182, 183 СК України суд вважає, що аліменти слід стягувати в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає необхідним відповідно до вимог ст. 191 СК України стягувати аліменти з 18 липня 2014 року. Крім того, суд вважає за необхідне, стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. на користь держави, оскільки позивачка була звільнена від його сплати при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що 25 жовтня 1995 року вона з відповідачем уклала шлюб, який зареєстрували у Боровеньківській сільській раді Лебединського району Сумської області, актовий запис № 5. За час даного шлюбу [INFO] року в них народився син - [PERSON], [INFO] року народився син [PERSON]. Протягом останніх трьох місяців діти перебувають на повному утриманні позивачки, оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги для забезпечення належних умов їх проживання та виховання. В добровільному порядку відповідач відмовляється надавати кошти на утримання своїх дітей.Тому позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання синів в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку та інших доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач вимоги визнав повністю. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з наступних підстав: Даний спір між сторонами виник із сімейних правовідносин, які регулюються ст. 182, 185, 192 Сімейного Кодексу України. Між сторонами мають місце сімейні правовідносини, які виникли внаслідок укладення ними шлюбу 25 жовтня 1995 року, який зареєстрований у Боровеньківській сільській раді Лебединського району Сумської області, актовий запис № 5( а.с.4). За час даного шлюбу [INFO] року в них народився син - [PERSON], [INFO] року народився син [PERSON] батьком яких є відповідач, що підтверджується свідоцтвами про народження, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 6-7). З довідки Боровеньківської сільської ради № 430 від 6 грудня 2013 року, яка міститься в матеріалах справи (а.с.5), вбачається, що позивачка разом із дітьми [PERSON] та [PERSON] проживають в [ADDRESS] і діти перебувають на її утриманні. З довідок ( а.с. 14-15) вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду м. Лебедин та Лебединського району, де отримує пенсію, а також отримує допомогу у відділенні ВД ФСНВ у м. Лебедині. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Беручи до уваги, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання своїх дітей, суд вважає, що заявлений позов обґрунтований, тому підлягає задоволенню. Виходячи з вимог розумності і справедливості та беручи до уваги вимоги ст. 182, 183 СК України суд вважає, що аліменти на утримання дітей слід стягувати в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, які стягувати щомісячно з 09 грудня 2013 року до досягнення дітьми повноліття. Крім того, суд вважає за необхідне, стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. на користь держави, оскільки позивачка була звільнена від його сплати при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що 25 листопада 1995 року вона з відповідачем уклала шлюб, який зареєстрували у Лебединському міському відділі реєстрації актів цивільного Головного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 259. За час даного шлюбу в них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 24 березня 2014 року шлюб між позивачкою та відповідачем був розірваний. Після розірвання шлюбу діти залишились проживати разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідач не надає допомоги на утримання дітей. Тому позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до їх повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, а відповідач їх визнав. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з наступних підстав: Даний спір між сторонами виник із сімейних правовідносин, які регулюються ст. 182, 192 Сімейного Кодексу України. В судовому засіданні було встановлено, що позивачка та відповідач перебували у шлюбі за час якого в них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 5-6). Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 24 березня 2014 року шлюб між позивачкою та відповідачем був розірваний (а.с. 4). З довідки Лебединської міської ради від 8 квітня 2014 року № 610 вбачається, що на утриманні позивачки знаходяться діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Беручи до уваги, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, суд вважає, що заявлений позов обґрунтований, тому він підлягає задоволенню. Виходячи з вимог розумності і справедливості, та відповідно до вимог ст. 182, 183 СК України суд вважає, що аліменти слід стягувати в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Суд вважає необхідним відповідно до вимог ст. 191 СК України стягувати аліменти з 8 квітня 2014 року. Також, суд вважає за необхідне, стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. на користь держави, оскільки позивачка була звільнена від його сплати при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що 17 листопада 2007 року вона з відповідачем уклала шлюб, який зареєстрували у Лебединському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Сумській області, актовий запис №275. За час шлюбу, 29 червня 2008 року в них народилась донька [PERSON]. Спільне сімейне життя позивачки та відповідача не склалося через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства і вони з вересня 2015 року припинили шлюбні відносини. Дитина проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від обовязку щодо утримання дочки, хоча і має таку можливість, оскільки здійснює підприємницьку діяльність та отримує дохід. Тому позивачка прохає суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча і був своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, але надав заяву в якій прохає суд справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає. Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з наступних підстав. Даний спір між сторонами виник із сімейних правовідносин, які регулюються ст. 182, 192 Сімейного Кодексу України. В судовому засіданні було встановлено, що 17 листопада 2007 року в Лебединському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Сумській області, був зареєстрований шлюб між позивачкою та відповідачем, актовий запис № 275, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). За час даного шлюбу, 29 червня 2008 року в них народилась дочка [PERSON]. Спільне сімейне життя позивачки та відповідача не склалося і вони припинили шлюбні відносини. Дитина проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від обовязку щодо утримання дочки. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Беручи до уваги, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання своєї дитини, суд вважає, що заявлений позов обґрунтований, тому він підлягає задоволенню. Виходячи з вимог розумності і справедливості, та відповідно до вимог ст. 182, 183 СК України суд вважає, що аліменти слід стягувати в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає необхідним відповідно до вимог ст. 191 СК України стягувати аліменти з 18 січня 2016 року. Крім того, суд вважає за необхідне, стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп., на користь держави, оскільки позивачка була звільнена від його сплати при подачі позову.

Outcome: approved