Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу (заробітку) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що вони з відповідачем з 12 лютого 2016 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі. У шлюбі в них народився син - [PERSON] , [INFO] . З грудня 2018 року вони з відповідачем припинили спільне проживання. З того часу відповідач перестав надавати належну матеріальну допомогу на утримання сина. Вона на даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Інших доходів, крім щомісячної одноразової допомоги при народженні дитини, не має. Відповідач працездатний, працює на залізниці, інших утриманців не має, а тому взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання їхнього спільного сина. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 07.08.2019 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач відзову на позов у запропонований судом строк не надав, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 12 лютого 2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.5). У шлюбі в сторін, [INFO] , народився син - [PERSON] (а.с.6). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів,інші обставини, що мають істотне значення. Проте, суду не надано відповідачем доказів того, що він є непрацездатним, має на утриманні інших непрацездатних осіб чи неповнолітніх дітей. При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність сторін щодо участі в утриманні дітей, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 статті 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з вищевказаних норм Сімейного кодексу України, зважаючи на встановлені обставини справи, суд вважає доведеним обов`язок відповідача, який є батьком неповнолітньої дитини, та проживає окремо від неї, сплачувати аліменти на її утримання, приймаючи до уваги, що домовленості між сторонами про способи виконання обов`язку утримувати дитину не має, суд приходить до висновку про задоволення позову та присуджує стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із наступного. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Тому за правилами ст. 141 ЦПК України при винесенні рішення з відповідача належить стягнути судові витрати. Однак, згідно посвідчення серії [NUMBER] , [PERSON] є учасником бойових дій, а тому відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про Судовий збір» він звільняється від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Тому на підставі ст. 141 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, то вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до положень ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.

Outcome: approved