Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього кошти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, у твердій грошовій сумі у розмірі 600 гривень, щомісяця, починаючи з моменту подання позовної заяви, посилаючись на те, з відповідачем вона перебуває у шлюбі, від якого народилася донька [PERSON], [INFO], яка спільно проживає з нею та знаходиться на її утриманні, вона не працює, додаткових доходів не має, а відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, що зумовило її звернення до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилася, нею подана до суду письмова заява, в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, що відповідає положенням ч. 2 ст. 158 ЦПК України. При цьому позивачка позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач у судове засідання також не з'явився, оскільки діє через свого представника адвоката [PERSON], яка в судовому засіданні заявлені позивачкою позовні вимоги не визнала. При цьому представник відповідача дала пояснення про те, що в наявний час її довіритель не працює і не має можливості сплачувати на утримання дружини аліменти. Суд, заслухавши представника відповідача, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з обов'язком чоловіка надавати дружині матеріальну допомогу до досягнення дитиною трирічного віку, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Сімейним Кодексом України. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Як вбачається із свідоцтва про народження [PERSON], вона народилася [INFO], відповідач [PERSON] є її батьком, а позивачка - матір'ю (а.с. 5). Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Арцизької міської ради Одеської області, малолітня дитина сторін проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні (а.с. 6). Ч. 2 ст. 84 СК України передбачає право дружини на утримання, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років. Принципове положення законодавця, що викладене в ч. 4 ст. 84 СК України полягає у тому, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, тому чоловік має їй компенсувати втрату можливостей повноцінно себе реалізовувати у кар'єрному зростанні, громадському та світському житті. Однак, для виникнення вищезазначеного аліментного зобов'язання ч. 4 ст. 84 СК України передбачає наявність такої обов'язкової умови, як спроможність чоловіка надавати таку матеріальну допомогу дружині. В підтвердження свого матеріального стану відповідач надав суду копію трудової книжки, згідно записів у якій, він в наявний час не працює (а.с. 26 - 27). А в підтвердження надання позивачці матеріальної допомоги, відповідачем були надані копії відповідних фіскальних чеків (а.с. 25). Позивачка в підтвердження своїх позовних вимог надала суду довідку про те, що вона перебувала на лікуванні в Одеській клінічній лікарні з 16 по 27 березня 2013 року, з 14 по 27 травня 2013 року, з 07 по 19 серпня 2013 року, після чого направлена для вирішення питання інвалідності, однак позивачкою не надано суду належних, в розумінні ст.ст. 57 - 60 ЦПК України, письмових доказів того що вона дійсно у зв'язку з хворобою має потребу у матеріальній допомозі на своє лікування (підтвердження власних витрат), а також того, що відповідач, її чоловік має змогу надавати їй таку матеріальну допомогу, чим позивачка не виконала вимоги ст.ст. 10, 60 ЦПК України. Доводи позивачки про те, що її чоловік має можливість надавати на її утримання матеріальну допомогу, були спростовані наданою відповідачем копією трудової книжки, згідно записів у якій, він в наявний час не працює. Обставин того, що відповідач має будь-які інші доходи судом встановлено не було, сторонами суду доказів таких обставин надано не було. Отже, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на відсутність підстав для стягнення аліментів з відповідача на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки позивачка не довела суду наявність юридичних фактів її потреби у матеріальній допомозі та наявності у чоловіка можливості надавати їй матеріальну допомогу, які на думку суду мають виступати в їх сукупності і лише при наявності такої сукупності можливо задовольнити позов про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Тому суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed