Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи, що сторонами зареєстровано шлюб 30 червня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Мелітопольського міськвиконкому Запорізької області, актовий запис № 316. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки чоловік не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків та взаємоповагу один до одного. Сторони втратили почуття взаємної любові та поваги, внаслідок зловживання відповідачем алкогольними напоями, як виявилося в сторін різні погляди на життя та відсутні спільні інтереси. З 13 березня 2015 року шлюбні відносини між сторонами припинено. Дитина проживає разом з позивачкою. Подальше збереження шлюбу вважає неможливим, тому просить розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилась, від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, на заявлених позовних вимогах наполягає. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позов визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їхньої відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 30 червня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Мелітопольського міськвиконкому Запорізької області, актовий запис № 316, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб. /а.с. 4/. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину сина - [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження. /а.с. 5/. Як встановлено судом, причиною розпаду сім'ї стала відсутність між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння, втрата почуття любові та поваги один до одного та, як виявилось, різні погляди на сімейне життя, побут, на ґрунті чого постійно виникають сварки та суперечки, що призвело до втрати взаєморозуміння, взаємоповаги та почуття любові. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинено з 13 березня 2015 року. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Питання про утримання дитини сторони вирішуватимуть у встановленому законом порядку. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи викладене, та на підставі ст. 112 СК України, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачкою при подачі позову була сплачена сума судового збору, в розмірі 243,60 грн., що підтверджується квитанцією /а.с.1/, тому ці кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки в повному обсязі.

Outcome: approved