Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та утримання дружини. На підставу своїх вимог спирається на те, що 18 грудня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Донецьку Донецької області, було зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис № 793. 26 липня 2013 року позивачка народила дочку [PERSON], батьком якої є відповідач. 7 квітня 2015 року рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Добровільно матеріальну допомогу на утримання позивача і утримання спільної дитини відповідач не надає, у зв'язку з чим позивачка вимушена звертатись до суду з даним позовом. Позивачка в судове засідання не зявилася, але надала суду письмову заяву згідно якої підтримує позовні вимоги та просить суд розглянути справу у її відсутності. Відповідач будучи повідомлений про час та місце розгляду справи, згідно ст. ст. 74, 76 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення в засобах масової інформації, до суду не зявився, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі зібраних доказів, відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, у відсутності відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: 18 грудня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Донецьку Донецької області, було зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис № 793. 26 липня 2013 року позивачка народила дочку [PERSON], батьком якої є відповідач. 7 квітня 2015 року рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Добровільно матеріальну допомогу на утримання позивача і утримання спільної дитини відповідач не надає. В даний час позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 6 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. При вирішенні спору між сторонами слід застосувати норму ст. 184 СК України, відповідно до якої якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За таких обставин суд вважає, що розмір аліментів, які повинен сплачувати відповідач позивачці для утримання дитини слід визначити у твердій грошовій сумі. гідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, тому позов підлягає до часткового задоволення. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved