Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача в свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO].н., у твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн., щомісячно з урахуванням індексації, до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обгрунтування позову покликається на те, що з 02.10.2007р. перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO]. народилась донька [PERSON], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. На підставі рішення Сихівського районного суду м.Львова від 18.07.2012р. даний шлюб був розірваний, з того часу відповідач проживає окремо, жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобов'язаний таку надавати, в зв'язку із чим вона перебуває у скрутному матеріальному становищі. Додатково зазначає, що дитини потребує належного матеріального забезпечення з огляду на незадовільний стан її здоров'я, що полягає у захворюванні на епілепсію. Оскільки в добровільному порядку дійти з відповідачем домовленості щодо сплати аліментів на дитину не дається можливим, просить вирішити даний спір в судовому порядку. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, дали пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просять повністю задоволити позовні вимоги. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково, дали пояснення аналогічні змісту поданого письмового заперечення, згідно змісту якого, відповідачем не заперечується обов'язок щодо утримання спільної дитини та при цьому стверджують, що по можливості такий виконується шляхом купівлі усіх необхідних речей, медикаментів, продуктів та періодичному надані позивачці коштів на утримання дитини, що підтверджується відповідними фіскальними чеками та виписками по карткових рахунках. Проте, сплачувати аліменти в такому розмірі в якому просить позивачка немає змоги, оскільки зареєстрований як фізична особа-підприємець та займається підприємницькою діяльністю, значних доходів від якої не отримує, погоджується сплачувати аліменти а розмірі 1000 грн. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, вказаний обов'язок утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них обох. За змістом ч.3 ст.181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 СК) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Згідно положень ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають значення, суд за заявою платника або одержувача маже визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається із свідоцтва про народження виданого 12 лютого 2009р. відділом РАЦС Перемишлянського РУЮ Львівської області, відповідач являється батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], відтак, зобов'язаний утримувати його до досягнення повноліття. Враховуючи відсутність документально підтвердженої домовленості сторін щодо виконання відповідачем обов'язку по утриманню дитини, суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти на її утримання до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я дитини, яка хворіє на епілепсію, матеріальне становище дитини, догляд та утриманням якої займається позивачка, вік та потреби на утримання дитини, матеріальне становище відповідача, стан його здоров'я, рід діяльності, те, що інших осіб на утримані немає, а також визнання ним позову в частині сплати аліментів в розмірі 1000 грн., та приходить до висновку, що з відповідача в користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини слід щомісячно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., починаючи з 10.04.2015р. (дати звернення до суду з відповідним позовом) і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави, відповідно до частини задоволених вимог, слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн., від сплати якого позивача звільнено при подачі такого позову до суду.

Outcome: partial