Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивачка звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом до [PERSON], третя особа Мелітопольський відділ УДМС України про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачці на праві власності належить житловий будинок № 183 вул. І.Франка в м. Мелітополь, що підтверджується договором купівлі-продажу від 29.09.2011 року. Як зазначає позивачка, відповідач по справі був прописаний в вищезазначеному будинку на правах зятя. Також позивачка зазначила, що [PERSON] в жовтні 2013 року виїхав з вищезазначеного будинку з невідомих причин та місце його проживання невідомо. На підставі вищевикладеного, ураховуючи, що відповідачі не проживає в будинку більше ніж півроку, позивачка просить суд визнати [PERSON], таким, що втратив право користування житловим будинком № 183 вул. І.Франка в м. Мелітополь та зобовязати Мелітопольський відділ УДМС України зняти з реєстрації відповідача. Позивач в судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги, викладені в позовній заяві підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. У судове засідання відповідач не зявився з невідомих причин, не повідомивши суд про причини своєї неявки, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності чи заперечень проти позову не надіслав. Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Згідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як вбачається з вимог ст. 383 ЦК України, власник будинку має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сімї. Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок /квартиру/, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Позивачу на праві власності належить житловий будинок № 183 вул. І.Франка в м. Мелітополь, що підтверджується договором купівлі-продажу від 29.09.2011 року./а.с.6-7/ Згідно довідки голови квартального комітету від 05.06.2015 року [PERSON] прописаний,але не проживає в будинку з жовтня 2013 року./а.с.9/ Таким чином, судом встановлено, що відповідач не проживає за вищезазначеною адресою більше ніж півроку. Те, що відповідач не проживає у будинку, але залишається в ньому зареєстрованим, порушує право позивача передбачене Конституцією України, статтею 319 ЦК України, на повне, на власний розсуд володіння, розпорядження і користування належним їй майном. Крім того, суд вважає за можливе відмовити у задоволенні позову в частині зобов'язати Мелітопольський відділ УДМС України в Запорізькій області зняти з реєстрації місця проживання відповідача в вищезазначеному будинку, оскільки визнання відповідача втратившим право користування житловим приміщенням є підставою для зняття його з реєстрації. На підставі викладеного, суд вважає можливим визнати [PERSON], таким, що втратив право користування житловим будинком № 183 вул. І.Франка в м. Мелітополь Запорізької області.

Outcome: partial