Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Зазначає, що 29.06.2013 року уклала шлюб із відповідачем. Від шлюбу у них народилась дитина донька [PERSON], [INFO]. Позивачка вважає, що збереження шлюбу з відповідачем неможливе, оскільки за час перебування у шлюбі у них з відповідачем не склались нормальні стосунки. Зазначила, що вони не ведуть спільного господарства та проживають окремо з липня 2016, на розірванні шлюбу наполягає. Крім того, враховуючи, що дитина знаходиться на її утриманні, а відповідач матеріально не допомагає, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище «Гриценко». Від позивачки до суду надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, поштове відправлення повернулось з відміткою: «за закінченням терміну зберігання». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Шлюб між сторонами зареєстровано 29.06.2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 411./а.с.6/ Від шлюбу у них народилась дитина донька [PERSON], [INFO]./а.с.7/ Сторони з липня 2016 року не проживають однією сімєю. Згідно довідки Вознесенського сільського голови №1406 від 16.08.2016 року дитина проживає разом з позивачкою за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Вознесенка, вул. ім.. [PERSON], б.205в./а.с.8/ Згідно з ч.1\~ст.110 Сімейного Кодексу України\~позов про розлучення може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з ч.2\~ст.112 Сімейного Кодексу України\~суд постановляє\~рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно до вимог\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ, від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно до ч. 3\~ст. 88 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки збереження шлюбу між сторонами неможливе, у звязку з тим, що за час перебування у шлюбі у них з відповідачем не склались нормальні стосунки, вони не ведуть спільного господарства та проживають окремо з липня 2016 року та враховуючи, що дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги не надає. Тому шлюб між сторонами необхідно розірвати, а з відповідача стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття. Також, з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави.

Outcome: approved