Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

- позивачка звернулася в суд з даним позовом, який підтримала в судовому засіданні і просила стягнути з відповідача заборгованість по виплаті за невикористану відпустку в сумі 1025,52грн., компенсацію за не вчасно виплачені кошти в сумі 764,53грн., та моральну шкоду в сумі 2000грн., мотивуючи тим, що з 2011-2012р.р. відповідно до запису в трудовій книжці вона працювала на 0,5 ставки (основна посада) методиста, а потім завідувачем РПМПК, що вважається керівною посадою (20 год. на тиждень), а також була призначена на викладацьку роботу з різним тижневим навантаженням за сумісництвом у Топильнянському, Сигнаївському та Водянському НВК відповідно до наказів відділу освіти, що є одним із видів трудового договору і виконувала дану роботу у вільний від основної роботи час відповідно до графіків роботи. Всупереч законодавству, у 2011-2012р.р. 2013р. та 2015р. компенсацію за невикористану відпустку було виплачено не в повному обсязі. Після звернення до начальника відділу освіти та голови Шполянської ради голів профкомів за 2014-2015р.р. відділ освіти здійснив виплату за невикористану відпустку у вересні 2015р., надавши офіційну відповідь, проте переглянути виплати за 2012,2013р.р. та 2014р. проігноровано, а у виплаті заборгованості компенсації за невикористану відпустку за 2012р. та 2013р. відмовлено у зв»язку з закінченням бюджетних років. Згідно з довідкою про доходи сумісника у травні 2012р. борг компенсації за невикористану відпустку становив 219,12грн., враховуючи коефіцієнт інфляції (газета «Праця і зарплата) 74,0% сума компенсації становить 162,15грн. У травні 2013р. борг становив 806,40 грн., враховуючи коефіцієнт інфляції 74,7% сума компенсації становить 602,38грн. Загальна сума за невикористану відпустку складає 1025,52 грн., враховуючи положення Закону України «Про компенсацію громадянами втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків їх виплати», загальна сума компенсації складає 764,53грн. Враховуючи те, що відповідач станом на 10.12.2015р. не провів оплати заборгованості, позивачці заподіяні моральні страждання, які позивачка оцінила у 2000грн. і просила стягнути їх з відповідача. Представник відповідача [PERSON] позов в частині виплати заборгованості за невикористану відпустку та компенсацію визнала повністю, моральну шкоду просила задовольнити частково. Вислухавши сторони, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на тій підставі, що позивачка працювала у відділі освіти Шполянської РДА на посаді 0,5 ставки (основна посада) методиста, а потім завідувачем РПМПК, що є керівною посадою (20 год. на тиждень), а також була призначена на викладацьку роботу з різним тижневим навантаженням за сумісництвом у Топильнянському, Сигнаївському та Водянському НВК відповідно до наказів відділу освіти, що є одним із видів трудового договору і виконувала дану роботу у вільний від основної роботи час відповідно до графіків роботи. Всупереч законодавству, у 2011-2012р.р. 2013р. та 2015р. компенсацію за невикористану відпустку було виплачено не в повному обсязі. Відділ освіти здійснив виплату за невикористану відпустку у вересні 2015р., проте переглянути виплати за 2012,2013р.р. та 2014р. проігнорував, а у виплаті заборгованості компенсації за невикористану відпустку за 2012р. та 2013р. відмовив у зв»язку з закінченням бюджетних років. Дослідивши всі докази у справі, суд прийшов до висновку, що заборгованість по виплаті за невикористану відпустку в сумі 1025,52грн. і компенсація за невчасно виплачені кошти в сумі 764,53грн. підлягають задоволенню. З урахуванням принципу розумності і справедливості, суд вважає необхідним задовольнити моральну шкоду в сумі 500грн. На підставі викладеного, ст.ст. 115, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial