Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що в з [PERSON] було укладено договір про спільну некомерційну діяльність від 17.05.2004 року, метою цього договору було придбання нерухомого майна в рівних частках, на виконання такого договору вона передала відповідачу 100000 гривень, такий будинок згідно договору купівлі-продажу від 22.07.2004 року був придбаний в [ADDRESS]. Але зареєстровано таку нерухомість на одного відповідача, що не відповідає умовам договору. Просить визнати угоду дійсною та визнати за нею право власності на 12 частину такого будинку. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з*явився, неодноразово викликався, первісний позов, де він є позивачем судом залишено без розгляду. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Пояснила, що передала гроші [PERSON] , він ще вніс кошти та було придбано житловий будинок, в 2008 році відповідач переобладнав такий будинок, були добудовані споруди та будівлі, але реєстрація проведена за ним . Наполягає на задоволенні позову, просить визнати за нею право власності на 12 частку такого будинку. Ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області було залучено у якості 3ї особи [PERSON], дружину [PERSON], яка з позовом погодилась. Дослідивши надані докази по справі, суд вважає що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав : Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 17.05.2004 року року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір спільної некомерційної діяльності , відповідно до якого сторони домовились про те, що [PERSON] зобов»язується купити житловий будинок в м.Харкові, а [PERSON] для цієї мети передає гроші в сумі 100 000 гривень. Відповідно до договору купівлі-продажу продажу від 22.07.2004 року житловий будинок був придбаний в [ADDRESS].Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно власником житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS] є [PERSON] Договір про спільну некомерційну діяльність укладено між сторонами в письмовій формі. Відповідно до ст..209 ЦК України - Правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису. Відповідно до ст..657 ЦК України - Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. На підставі ст.. 215 ЦК України - Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною 1 ст.203 ЦК України - Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ст..215 ЦК України- Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. В даному випадку нотаріальна форма договору сторонами не додержана, за таких умов визнання такої угоди дійсною неможливо, відповідно вимоги щодо визнання права власності на 12 частку житлового будинку також не підлягає задоволенню, так як відповідно до ст.. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В даному випадку позивачем не доведений факт правомірності набуття нею права власності на 12 частину спірного житлового будинку, за таких умов позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed