Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з вищевказаним позовом. 29.11.2017 р. позивачка та її представник подали до суду заяву про уточнення позовних вимог, у яких просили визнати незаконним, таким що не має юридичного значення, рішення ХІІ сесії 22-го скликання від 18.12.1997 р., згідно якого відповідачу [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0.07 га., під будівництво та обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] , а також визнати незаконним та скасувати державний акт серії 111-ЗК № 014587, виданий на ім`я [PERSON] на право приватної власності на землю, виготовлений на підставі цього рішення. Посилається на те, що згідно рішення XIV-ї сесії 21 скликання Тячівської міської ради від 20.04.1994 р. їй було надано у власність земельну ділянку площею 0.07 га., для будівництва індивідуального житлового будинку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до рішення 8-ї сесії ХХІІ скликання Тячівської міської ради від 26.04.1996 р. вулиця Матросова була перейменована на вулицю Августина Волошина , про що внесено зміни в нумерацію земельних ділянок, що були виділені громадянам по вул . Матросова та Джерельній. Земельній ділянці, яка була надана їй по вулиці Матросова присвоєно адресу: [ADDRESS]. Після того як вона почала оформляти технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в Тячівській міській раді, їй повідомили, що на її земельну ділянку в 1997 році виготовлено державний акт про право власності на земельну ділянку [ADDRESS] , площею 0.07 га., на ім`я [PERSON] , для будівництва та обслуговування житлового будинку. Вважає, що рішення Тячівської міської ради та державний акт є незаконними та підлягають скасуванню. У протокол 12-ї сесії Тячівської міської ради 22-го скликання від 18.12.1997 року, невідомими особами внесено виправлення згідно яких відповідачу [PERSON] було виділено земельну ділянку під індивідуальне будівництво, площею 0.07 га., по [ADDRESS] ». Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що рішення сесії міської ради та державний акт відповідають вимогам закону і не порушують ніяких прав позивачки. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. Спірні правовідносини виникли у 1997 році тому суд застосовує норми ЦК України 1963 року. Згідно ст.ст. 4-6 цього кодексу цивільні права і обов`язки виникають з підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР, а також з дій громадян і організацій, які хоч і не передбачені законом, але в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і обов`язки. Відповідно до цього цивільні права і обов`язки виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, хоч і не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать, з адміністративних актів, у тому числі для державних, кооперативних та інших громадських організацій - з актів планування, внаслідок інших дій громадян і організацій, внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання цивільно-правових наслідків. Цивільні права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав у соціалістичному суспільстві в період будівництва комунізму. При здійсненні прав і виконанні обов`язків громадяни і організації повинні додержувати законів, поважати правила соціалістичного співжиття і моральні принципи суспільства, що будує комунізм. Захист цивільних прав здійснюється в установленому порядку судом, арбітражем або третейським судом шляхом визнання цих прав, відновлення становища, яке існувало до порушення права, і припинення дій, які порушують право, присудження до виконання обов`язку в натурі, припинення або зміни правовідношення, а також іншими засобами, передбаченими законом. В судовому засіданні встановлено наступне. Рішенням сесії Тячівської міської ради народних депутатів від 20.04.1994 року [PERSON] надано у власність земельну ділянку розміром 0.07 га. для будівництва індивідуального житлового будинку по [ADDRESS] , а [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS] . Рішенням 8-ї сесії 22-го скликання Тячівської міської ради від 26.04.1996 року внесено зміни у рішення від 20.04.1994 року у зв`язку з необхідністю перейменування вулиць у новому мікрорайоні та потреби в упорядкуванні нумерації наділів. Згідно цього рішення земельна ділянка [ADDRESS] отримала [ADDRESS] , а земельна ділянка виділена [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS] отримала [ADDRESS]. 18.12.1997 року Тячівська міськрада виносить рішення про виділення земельних ділянок під будівництво індивідуальних житлових будинків громадянам міста Тячів. У списку доданому до протоколу сесії вказано прізвище [PERSON] , і зазначено, що йому передається ділянка площею 0.07 га. по вул. Волошина в м. Тячів . Висновком експерта Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 03.05.2018 р., який знаходиться у матеріалах кримінального провадження і був оглянутий у судовому засіданні стверджено, що в рядку № 90 в колонці «Примітки» у додатку № 2 до рішення 12-ї сесії 22-го скликання Тячівської міської ради від 18.12.1997 року слово « [ADDRESS]» додруковане після друку слів « [PERSON] [ADDRESS] 0.07» та витягування аркуша із каретки друкарської машинки. В рядку № 90 в колонці «Примітки» у додатку № 2 до рішення 12-ї сесії 22-го скликання Тячівської міської ради від 18.12.1997 року вносилися зміни шляхом додруковування слова «[ADDRESS]». В рядку № 90 в колонці «Примітки» у додатку № 2 до рішення 12-ї сесії 22-го скликання Тячівської міської ради від 18.12.1997 року зміст первинного тексту - « [PERSON] . [ADDRESS] 0.07 0.07 0.07». В рядку № 90 в колонці «Примітки» у додатку № 2 до рішення 12-ї сесії 22-го скликання Тячівської міської ради від 18.12.1997 року слово « [ADDRESS]» виконане на іншій друкарській машинці ніж слова «[PERSON] [ADDRESS] 0.07 0.07 0.07». Наведеним висновком підтверджується та обставина, що рішення про виділення [PERSON] земельної ділянки по [ADDRESS] , 18.12.1997 року на сесії не приймалося, а вказана адреса була кимось дописана шляхом внесення виправлень у список. Крім цього вказана обставина підтверджується і тим, що і у рішенні від 1994 року, і у рішенні від 1996 року було вказано, що земельна ділянка виділяється [PERSON] та [PERSON]. Відсутність прізвища [PERSON] у рішенні від 1997 року непрямо свідчить про те, що мало місце зміна первинних даних відносно осіб включених у список та адрес виділених їм земельних ділянок, оскільки два прізвища було важко вписати в один рядок. Доказів того, що [PERSON] відмовилася від земельної ділянки виділеної їй рішеннями від 1994 та 1996 років, або того що у неї було вилучено цю ділянку у відповідності до діючого законодавства представник відповідача суду не надав. Із державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК, № 014587, від 27.05.1998 року вбачається, що [PERSON] на підставі рішення 12-ої сесії 22-го скликання Тячівської міської ради народних депутатів від 18.12.1998 р. передається у приватну власність земельна ділянка площею 0.07 га. в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Тячівської міської ради, [ADDRESS] . Як вказано вище, рішення 12-ї сесії 22-го скликання Тячівської міської ради від 18.12.1997 р. в частині передачі [PERSON] у власність земельної ділянки [ADDRESS] є зміненим, а рішення 12-ї сесії 22-го скликання Тячівської міської ради від 18.12.1998 р. взагалі не існує. Отже державний акт про право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК, № 014587, від 27.05.1998 р. на ім`я [PERSON] виданий на підставі протоколу (рішення) сесії Тячівської міської ради народних депутатів у який вносилися не застережені підписами відповідальних посадових осіб зміни. В результаті цих змін [PERSON] отримав право на приватизацію іншої земельної ділянки ніж та, що вказана у рішеннях від 1994 та 1996 років, а саме по [ADDRESS] , первинний номер 34 . Суд вважає, що такий документ не можна вважати законним, як і не можна вважати законним виданий на його підставі правовстановлюючий документ, у даному випадку державний акт серії ІІІ-ЗК, № 014587, від 27.05.1998 р. Відповідно до ст. 22 ч. 6 Закону України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», в редакції яка діяла на момент винесення рішення Тячівською міською радою народних депутатів, рішення Ради не повинні суперечити Конституції України і чинним законам. Згідно ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду. Із приписів ст. 55 ч.ч. 1 та 5 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За таких обставин, суд вважає, що рішенням Тячівської міської ради народних депутатів від 18.12.1997 року, в частині що стосується передачі [PERSON] у приватну власність земельної ділянки [ADDRESS] , яка рішеннями від 20.04.1994 року та від 26.04.1996 року була передана [PERSON] , від якої вона не відмовлялася і яка не була вилучена у неї у встановленому законом порядку, порушує права та інтереси позивачки і вони підлягають захисту у судовому порядку, шляхом визнання незаконним рішення та виданого на його підставі державного акту. Тому,

Outcome: approved