Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить змінити стягнення аліментів з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], за рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 18 квітня 2011 року до розміру 50 відсотків частини всіх видів заробітної плати щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що рішенням Приазовського районного суду від 18 квітня 2011 року з відповідача на її користь були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини. На даний час істотно змінилося її матеріальне становище (зменшилися доходи), тому просить змінити розмір аліментів, що був стягнутий з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 50 % частини всіх видів заробітної плати щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання, не зявився по невідомій суду причині, про час та дату судових засідань був повідомленим належним чином, про що свідчать поштові коверти, які повернулись на адресу суду. На підставі абз. 4, абз. 5 ч.5 ст.74 ЦПК України у такому випадку відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи. Згідно ст.ст. 157, 169, 224 ЦПК України та зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню на наступних підставах. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно до вимог ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що рішенням Приазовського районного суду від 18 квітня 2011 року по цивільній справі № 2-115/2011 з [PERSON] на користь [PERSON]\~\~було стягнуто аліменти на утримання [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на одну дитину для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 23 березня 2011 року і до їх повноліття. Згідно з п 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.. З п. 17 зазначеного Пленуму, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК ) і виплачуються щомісячно; вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, а саме - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як вбачається з матеріалів справи, неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], є дитина-інвалід, що підтверджується копією посвідчення серії ААГ № 047970 /а.с. 5/; має захворювання ідеопатична епілепсія, про що свідчить виписка із медичної картки амбулаторного хворого № 688 /а.с. 6/; перебуває на обліку в Приазовській ЦРБ, що підтверджується довідкою /а.с. 9/ та знаходиться на утриманні [PERSON] позивачки по справі, про що свідчить довідка /а.с. 10/. Даних про наявність захворювань, інших неповнолітніх дітей у відповідача та будь-яких доказів відсутності в нього можливості сплачувати аліменти, відповідачем суду не надано. Таким чином, суд вважає необхідним змінити розмір стягнення аліментів з відповідача та стягнути з останнього аліменти на утримання неповнолітньої дитини, але не у розмірі 50 % усіх видів заробітку, як того просить позивачка, а в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Також підлягають стягненню з відповідача судові витрати по справі.

Outcome: partial