Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення в її користь аліментів на утримання дітей, народжених у шлюбі з відповідачем. Свої вимоги в судовому засіданні мотивувала тим, що шлюбні стосунки з відповідачем розірвано за рішенням суду. У шлюбі вона народила дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Ще у період спільного проживання відповідач належно не дбав про матеріальне забезпечення сімї та утримання дітей. Зароблені кошти тратив переважно на свої потреби. В даний час, вона не має самостійного заробітку, оскільки через вік дітей зайнята доглядом за ними до досягнення трирічного віку. Єдиний дохід, який одержує це допомога при народженні дітей, що виплачується органами соціального захисту у розмірі 1720 грн. Водночас витрати на дітей значно перевищують цей рівень доходу. Також по можливості допомогу в утриманні дітей надають її батьки. Відповідач усунувся від вирішення питання утримання дітей, епізодично відвідує їх, однак єдине на що спроможний - купити дітям печиво. Один раз, починаючи з лютого 2017 року, купив для дітей по парі колгот та шкарпеток. Іншої допомоги від нього не отримувала. Виходячи з потреб дітей, поставила питання про стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі у розмірі прожиткового мінімуму по 1750 грн. щомісячно. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У звязку з цим судом постановлено ухвалу про розгляд справи у порядку заочного провадження. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, зясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком народжених в шлюбі з позивачкою дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 1,2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобовязані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. На обох батьках лежить однакова відповідальність за виховання і розвиток дитини. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини найкращі інтереси дитини є предметом основного піклування батьків. З пояснень позивачки встановлено, що відповідач фактично самоусунувся від виконання свого батьківського обовязку по утриманню дітей. Позивачка утримує їх переважно за кошти, які отримує від держави в якості соціальної допомоги. Відповідач є особою працездатного віку, а тому зобовязаний нести обовязок по утриманню дітей. Виходячи з того, що відповідач працює переважно сезонно, отримує доходи, рівень яких зясувати при виконанні судового рішення буде складно, його дохід є мінливим, то у відповідності до ст.184 СК України доцільно визначити йому аліменти в твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, дітей, відсутність у платника аліментів інших утриманців, та інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з наведених позивачкою доводів щодо витрат, які вона несе на утримання дітей, величини прожиткового мінімуму встановленого законодавчо, рівня матеріальної допомоги, який вона отримує від органів соціального захисту, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача слід визначити в сумі 1400 грн. на кожну дитину. На підставі наведеного, ст. 84,180,181,182,184,191 СК України,

Outcome: partial