Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], до досягнення ними повноліття в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка пояснює, що від шлюбу із [PERSON] у них народилося двоє дітей: [INFO] - син [PERSON] та [INFO] - дочка [PERSON], які проживають разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Мотивуючи свої вимоги тим, що в даний час спільне життя сторін припинено, відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, позивачка і просить суд стягнути з нього аліменти на їх утримання. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте завчасно подала до суду письмову заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує та просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився також з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, а також не надав заперечень щодо суті позову і не повідомив про поважність причин неявки в судове засідання. Позивачка не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з цим суд відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку: з копії рішення Прилуцького міськрайонного суду від 06 листопада 2013 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а. с. 3). В період шлюбу у подружжя [PERSON] народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане виконкомом Валківської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області 12 травня 2009 року (а.с.5); [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане виконкомом Валківської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області 22 травня 2012 року (а.с.4). З довідки № 59 від 26.02.2014р., виданої Валківською сільською радою Прилуцького району, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а. с. 6). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає необхідним задовольнити заявлений позов та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], але не менше 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття, на користь позивачки. На підставі ст., ст. 180 - 183 СК України,

Outcome: approved