Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вимогами про визнання відповідача таким, що втратив право на її житло, обґрунтовуючи їх тим, що їй на праві приватної власності за договором довічного утримання від 3 жовтня 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Васильківської міської державної нотаріальної контори, за реєстровим № 2-1108, належить ? частина житлового будинку № 11 «б» по провулку Колгоспний в м. Васильків Київської області. 20 січня 2011 року, саме за її згодою, в цьому будинку був зареєстрований її знайомий відповідач по цій справі, який через деякий час виїхав за невідомою для неї адресою, при цьому змінивши свій номер мобільного телефону, через що вона була позбавлена можливості за згодою останнього зняти його з державної реєстрації, що порушує її право розпорядження та володіння спірною нерухомістю, у звязку з чим вона просить суд визнати відповідача таким, що він втратив право на користування її житлом. Позивачка в судове засідання не зявилася, подала до суду письмову заяву про слухання справи у її відсутності, про підтримання вимог свої заяви в повному обсязі, та відсутність заперечень проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений судом належним чином, в тому числі, у відповідності до п.9 ст. 74 ЦПК України. Повідомлення про причини неявки в судове засідання від відповідача до суду не надходили. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до положень ч. 1 ст. 316, ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України, правом власності є право на річ (майно), яке вона здійснює, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. За положеннями п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 року, при розгляді спорів, що не урегульовані житловим законодавством, суд застосовує норми цивільного законодавства. У відповідності до положень ч.2 п.15 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» № 9 від 1.11.1996 року, наявність прописки (на даний час реєстрації) сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала. Згідно з положеннями ч.2 ст.167 ЖК України, у разі вибуття наймача та членів його сімї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Як встановлено в судовому засіданні 03.10.2007 року позивач набула у власність нерухомість частину житлового будинку № 11 «б» по пров. Колгоспний в м. Василькові, на підставі договору-довічного утримання, посвідченого державним нотаріусом Васильківської міської державної нотаріальної контори, за реєстровим № 2-1108,. Право власності позивача на нерухомість підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 03.10.2007 року за № 16153223. У відповідності до відомостей наданих адресно-довідковим підрозділом територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області від 03.06.2016 року, за вище вказаною адресою, крім позивача, зареєстрований відповідач [PERSON]. З огляду по будинкової книги спірного житлового будинку, відповідач зареєстрований в ньому 20 січня 2011 року на підставі посвідчення на постійне проживання в Україні від 18.01.2011 року. За довідкою № 143 від 30 травня 2013 року депутатів Васильківської міської ради Київської області [PERSON] та від 17.10.2014 року, 11.02.2015 року [PERSON] та від 23.05.2016 року [PERSON], відповідач не проживає за спірною адресою протягом останніх 6-ті місяців. Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази щодо тривалої відсутності відповідача за місцем своєї реєстрації, суд, приходить до висновку про можливість визнання його таким, що він втратив право на користування спірним житловим будинком. На підставі наведеного та

Outcome: approved