Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до [PERSON] ,\~яка діє\~в інтересах\~ [PERSON] та\~ [PERSON] про визнання осіб такими, що тратили право користування житловим приміщенням. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що вона є власницею квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , окрім неї у квартирі зареєстрована відповідачка та її неповнолітні діти, які не проживають у квартирі без поважних причин з серпня 2014 року, відповідачка [PERSON] не сплачує комунальні платежі ,в утриманні житла участі не бере, особистих речей у квартирі не має, перешкод у користуванні жилим приміщенні не чинили. Факт реєстрації відповідачки порушує право позивачки на вільне розпорядження і користування майном, у зв`язку з чим змушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 26.01.2021 р. відкрито провадження у вказаній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду. У порядку, передбаченому\~ст. 279 ЦПК України, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні за участю осіб до суду не надходило. Представник позивача та позивачка надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні. Відповідачка судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечувала. Представник третьої особи у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд розглянув справу в порядку ч.5\~ст. 279 ЦПК України, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та за відсутності клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~- без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги піддягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] . Після одруження [PERSON] взяла прізвище чоловіка « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] [PERSON] є матір`ю неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до акту про фактичне не проживання особи від 14.01.2021 року, складеного головою ЖБК «Жовтневий-151» [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , окрім неї за вказаною адресою зареєстровані також [PERSON] з неповнолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] виїхала з квартири разом з дітьми в серпня 2014 року на постійне місце проживання до РФ і з цього періоду в квартирі не мешкають, їх речі в квартирі відсутні. Згідно з паспорту ФР [PERSON] зареєстрована у РФ разом з її неповнолітніми дітьми, що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію місця мешкання останніх. Крім мого, матеріали справи містять заяву батька дітей [PERSON] , який надав свою згоду на зняття дітей з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до висновку виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 01.1-01-23-54 від 05.03.2021 року орган опіки та піклування Маріупольської міської ради не заперечує проти зняття з реєстрації дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] За загальним правилом (ч.1\~ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України\~повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте відповідачкою жодним чином не були спростовані доводи даного позову. Згідно з ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з\~ст. 150 ЖК Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2\~ст.405 ЦК України\~член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з\~ст. 391 ЦК України\~одним із засобів захисту права власності є усунення перешкод у здійсненні власником майна права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Суд вважає, що оскільки відповідачка разом з неповнолітніми дітьми більше року з власного бажання не проживають у спірному домоволодінні, остання добровільно не припиняє своєї реєстрації, тим самим порушує право позивача користуватись та розпоряджатись майном на свій власний розсуд, тому вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved