Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, свої вимоги обґрунтовує тим, що 15 травня 2003 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], який за рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми було розірвано. 09 липня 2008 року відділом РАЦСу Сумського міського управління юстиції мені було видано свідоцтво про розірвання шлюбу. Від подружнього життя сторони мають доньку, [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її вихованні. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 жовтня 2006 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки в розмірі 1/4 частини заробітної плати /доходу/, щомісячно, до повноліття дитини. 12 жовтня 2006 року позивачці було видано виконавчий лист, який на даний час перебуває на виконанні в Зарічному відділі державної виконавчої служби м. Суми. Відповідно до розрахунку ДВС заборгованість по аліментам станом з 2015 року по теперішній час становить 28194,24 грн. Тому позивачка просить стягнути з [PERSON] на її користь пеню в сумі 8578,03 грн. В судовому засіданні позивачка уточне нила свої позовні вимоги погодившись з розрахунком пені за несплату аліментів наданим представником відповідача в письмовому відзиві на позив та просила стягнути з [PERSON] на її користь пеню за несплату аліментів в розмірі 6956,67 грн., зазначивши що дійсно на початку 2015 р. відкликала з виконання виконавчий лист про стягнення аліментів з відповідача. Представник відповідача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав частково фактично погодившись зі сплатою пені за несплачені аліменти в розмірі 6956,67 грн., надавши її розрахунок в своєму письмовому відзиві, але просив зменшити суму пені до 3000 грн. в звязку з скрутним матеріальним становищем відповідача, однак доказів, в підтвердження скрутного матеріального становища відповідача, суду не надав. Перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 15 травня 2003 року сторони зареєстрували шлюб, який за рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми було розірвано, про що 09 липня 2008 року відділом РАЦСу Сумського міського управління юстиції позивачці було видано свідоцтво про розірвання шлюбу. Від подружнього життя сторони мають доньку, [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її вихованні. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 жовтня 2006 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки в розмірі 1/4 частини заробітної плати /доходу/, щомісячно, до повноліття дитини. Судом встановлено, що 12 жовтня 2006 року позивачці було видано виконавчий лист, який на даний час перебуває на виконанні в Зарічному відділі державної виконавчої служби м. Суми. Відповідно до розрахунку ДВС заборгованість по аліментам за період з липня 2015 р. по грудень 2017 р. становить 27544,37 грн. Відповідно до ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до п. 2.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Як встановлено судом внаслідок невчасного виконання відповідачем рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах, за ним існувала заборгованість по виплаті аліментів за період з липня 2015 р. по грудень 2017 р. в розмірі 27544,37 грн., яку відповідач погасив на момент розгляду справи. Так, відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а незалежних від відповідача обставин, в результаті яких дана заборгованість виникла, судом не встановлено, отже наявна вина відповідача у виникненні заборгованості є підставою для стягнення неустойки (пені). Згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р., неустойка (пеня) сплачується за весь час прострочення сплати аліментів. Пеня за прострочення сплати аліментів починає нараховуватись з наступного місяця за місяцем, у якому виникла заборгованість. Перевіряючи розрахунок неустойки за прострочення сплати аліментів, наданий представником відповідача, з яким позивачка погодилася в судовому засіданні, судом встановлено, що він здійснений з дотриманням правил, встановлених п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. Аналогічного правового висновку дійшла колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у постанові від 16.03.2017 р. №6-300цс16. На підставі викладеного та відповідно до ч.2 ст.196 СК України, суд приходить до висновку що розмір пені, що зазначений представником відповідача, з яким позивачка погодилася в судовому засіданні, розрахунок якої відповідає вимогам чинного законодавства, та становить 6956,67 грн., за період з липня 2015 р. по грудень 2017 р., а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved