Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 23 серпня 2003 року у виконкомі Славгородської селищної ради Синельниківського Дніпропетровської області було зареєстровано її шлюб з [PERSON], актовий запис № 8. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. У червні 2012 року їхня сім'я розпалася і вона з донькою [PERSON] залишила відповідача та переїхали жити у смт. Славгород Синельниківського району Дніпропетровської області, де живуть її батьки. Зараз вона перебуває у фактичних шлюбних стосунках з іншим чоловіком, від якого народилося двоє дітей: 20 березня 2013 року дочка [PERSON] та 03 вересня 2014 року син [PERSON], батьком яких зареєстровано відповідача [PERSON] на підставі ст. 122 Сімейного Кодексу України. Вона не змогла розірвати шлюб з відповідачем, але сповістила його телефоном, що його реєструють батьком її дітей, на що він відповів, що йому байдуже, що я його все рівно не знайду. Рішення суду про стягнення аліментів з батька дітей, їй необхідне для призначення їй субсидії на комунальні послуги. До того ж батько дітей буде встановлювати своє батьківство відносно [PERSON] та [PERSON] у судовому порядку. Діти мешкають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей. Зараз вони існують за рахунок її доходів з підсобного господарства та заробітку фактичного чоловіка. [PERSON] інших утриманців не має, є працездатною людиною, та має можливість надавати їй матеріальну допомогу на утримання та виховання дітей.У звязку з зазначеним, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини заробітку , але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення найстаршої дитини повнолітня, починаючи з дня подачі позову. Позивачка до початку судового засідання надала суду уточнену позовну заяву у якій уточнила свої позовні вимоги та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повнолітня, починаючи з дня подачі позову. Також надала заяву у якій просить справу розглянути без її участі, уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, що підтверджується поштовими повідомленнями повернутими на адресу суду з позначками «вручення неможливе», «приймання тимчасово призупинене». Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, з урахуванням згоди представника позивача, вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі нижчезазначено. Так, судом встановлено, що 23.08.2003 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 186978 від 23.08.2003 року, актовий запис №8. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], актовий запис №5 від 27.02.2004 року, вбачається, що батьком дитини є відповідач, а матірю є позивач. Згідно свідоцтв про народження [PERSON], [INFO], актовий запис №15 від 01.04.2013 року та [PERSON], [INFO], актовий запис №23 від 02.10.2004 року, вбачається, що батьком дітей є відповідач, а матірю є позивач. Але, в уточненій позовній заяві позивачка [PERSON] підтвердила, що з червня 2012 року вона не підтримує шлюбних відносин з відповідачем, на даний час вона перебуває у фактичних шлюбних стосунках з іншим чоловіком, від якого народилося двоє дітей: 20 березня 2013 року дочка [PERSON] та 03 вересня 2014 року син [PERSON], батьком яких зареєстровано відповідача [PERSON] на підставі ст. 122 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову у частці заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, яка відповідно до ч.1 ст.183 СК України визначається судом. Таким чином суд, дослідивши позовні вимоги та долучені до позову письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, тому суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved