Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачки про стягнення суми авансу. Позовні вимоги вмотивовує наступним. У вересні 2012 року позивачка домовилась з відповідачкою про купівлю в неї квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], яка належала відповідачці на праві власності. На підтвердження того, що між ними буде укладено договір купівлі-продажу, 6 вересня 2013 року позивачка передала відповідачці аванс в сумі 5000 грн. Однак, в подальшому договір купівлі-продажу квартири між ними укладено не було, оскільки співвласники цієї квартири не мали наміру її продавати. Позивачка вважає, що відповідачка безпідставно отримала аванс, тому просить стягнути з останньої сплачений нею аванс в розмірі 5000 грн. та судові витрати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі. Представник позивача за договором про правову допомогу [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання також не з'явилась, надала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 6 вересня 2012р. відповідачка [PERSON] отримала від позивачки [PERSON] аванс в розмірі 5000 грн. на підтвердження того, що між ними буде укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст.570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Таким чином, суд набуває висновку, що отримана [PERSON] сума коштів не є завдатком, а є сумою авансу, а саме попередньою оплатою, тому що вона по суті своєї не відповідає природі завдатку, не виконує забезпечувальну функцію виконання зобов'язання, тому що зобов'язання не існує. Відповідно до ч. 2 ст.570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Згідно зі статтею 693 ч.2 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Відповідачка позовні вимоги визнала в повному обсязі. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт того, що відповідачка безпідставно отримала аванс в розмірі 5000 грн., у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Позивачкою при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 243, 60 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 7 лютого 2014 р.(а.с.1). У зв'язку з цим суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивачки сплачений останньою судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved