Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому посилається на те, що квартира [ADDRESS] належить їй на праві власності. На даний момент у вказаній квартирі зареєстровані відповідачі. Стверджує, що у 2002 році відповідачі залишили квартиру і з того часу не проживають у ній. Додає, що внаслідок збереження за відповідачами реєстрації місця проживання в даній квартирі, їй створюються перешкоди у відчуженні квартири, неможливості оформлення субсидії та оплати комунальних платежів і т.і. На підставі вищевикладеного , просить суд визнати відповідачів такими , що втратили право користування житловим приміщенням,а саме : квартирою № 53 в будинку № 289 Б по вулиці Руській в м. Чернівці. В судове засідання позивачка не з»явилася. Від її представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без їх участі, в якій також вказує, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити позов .У звязку з неявкою відповідачів не заперечує проти розгляду справи без їх участі та ухвалення заочного рішення. Справа слухалась у відсутності відповідачів, які не зявилися в судове засідання незважаючи на те, що належним чином були повідомлені судом про час та місце розгляду справи за зареєстрованою адресою їх місця проживання, про причини своєї неявки суд не повідомили. З урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 247, 280 ЦПК України, 18.12.2017 року судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України -суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом встановлено, що відповідно до договору купівлі - продажу від 23.06.1998 року серії ААМ № 637780 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно , позивачці на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с. 7-8). Відповідно до ст.4\~Закону України «Про власність»\~власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Згідно зі ст.48\~Закону України «Про власність»\~власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,\~386,\~391 ЦК України. Як вбачається з наведених вище норм цивільного законодавства України наявні підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі № 24-150/0/4-13 від 28.01.2013 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» роз»яснив, що розглядаючи позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні власністю, а саме житловим приміщенням, слід звертати увагу, що реєстрація місця проживання є похідним правом від права користування житлом, питання про зняття з реєстрації колишніх членів сім»ї власника будинку залежить від вирішення питання про їх право проживання в цьому будинку (відсутність такого права, втрата права користування). Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом Згідно довідки ПП « Житлосервіс» від 09.10.2017 року , у згаданій квартирі окрім позивачки зареєстровані відповідачі. (а.с. 9). Відповідно до акту обстеження № 553 від 05.10.2017 року , відповідачі фактично з 2002 року за згаданою адресою не проживають. На підставі наведеного вище, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки під час судового розгляду факт не проживання відповідачів у зазначеній квартирі доведений належними і допустимими доказами.

Outcome: approved