Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовними вимогами до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання дитини та на її утримання до виповнення дитиною трирічного віку, обґрунтовуючи їх тим, що з 14.12.2013 року вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, від вказаного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який, проживає біля неї та знаходяться на її утриманні. Оскільки відповідач добровільно допомогу на утримання сина та на її утримання не надає, вона змушена була звернутися до суду. В судове засідання позивачка не з»явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, від неї до суду надійшла заява в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлено належним чином, від нього до суду надійшла заява в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечив проти їх задоволення. Суд, дослідивши письмові докази вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи із наступного. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Частина 4 статті 75 СК України, вказує, що один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Судом встановлено, що з 14.12.2013 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 6), від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження, серії [NUMBER], виданого 28.04.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бобринецького районного управління юстиції у Кіровоградській області (а.с. 7), якого відповідач матеріально не утримує. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Стаття 4 статті 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Спроможність батька дитини надавати утримання дружині, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, з урахуванням його матеріального становища, є однією з обов'язкових умов стягнення аліментів на утримання дружини. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Позивачкою згідно вимог ст. ст. 58 - 60 ЦПК України суду не надано доказів, які б свідчили про обґрунтованість її вимог. Заявляючи вимоги про стягнення аліментів на дружину, позивачка [PERSON] у відповідності до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України не довела і доказів не надала, що у відповідача [PERSON] наявна можливість надавати їй матеріальну допомогу до досягнення дитиною трьох років. З клопотанням про витребування доказів на підтвердження своїх вимог, позивач до суду не зверталась. Суд відмовляє у прийнятті заяви відповідача про визнання позову, оскільки вказане визнання суперечить закону. За змістом ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати за виконавчим документом не може перевищувати п»ятдесяти відсотків. Враховуючи викладені обставини справи та те, що відповідач не заперечив проти задоволення позову, але його визнання не прийняте судом, оскільки воно суперечить закону, так як зазначений у позові позивачкою розмір стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку у в розмірі 30% з усіх видів його заробітку (доходу), буде перевищувати п»ятдесят відсотків сукупного доходу відповідача, останній припинив утримувати сина [PERSON], який проживає біля позивачки та знаходяться на її утриманні, а також враховуючи, що позивачка не надала суду доказів на обґрунтування того, що відповідач матеріально спроможний утримувати її до досягнення дитиною трирічного віку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, про стягнення аліментів на дитину підлягають задоволенню, а щодо позовних вимог про стягнення аліментів на дружину до виповнення дитиною трирічного віку, то останні задоволенню не підлягають, з зазначених вище підстав. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір за позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини на користь держави в сумі 551,20 грн.

Outcome: partial