Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом вказавши, що за результатами конкурсного відбору, згідно до розпорядження міського голови № 26-К від 18.06.2007 року, вона була призначена на посаду спеціаліста першої категорії з питань контролю та звязків з громадськістю виконавчого апарату Чигиринської міської ради Черкаської області. Відповідно її посадової інструкції спеціаліст з питань контролю та звязків з громадськістю являється посадовою особою виконавчого апарату міської ради. Призначення на цю посаду та звільнення з неї здійснюється міським головою з дотриманням вимог Кодексу законів про працю України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Посада відноситься до сьомої категорії посадової особи місцевого самоврядування. У своїй діяльності спеціаліст підпорядкований безпосередньо міському голові та секретарю ради. Також вона є членом профспілкового комітету Чигиринської міської ради і до недавнього часу була головою даного комітету. В період з 23.09.2016 року по 16.10.2016 року, згідно до листка непрацездатності серії АГФ № 814166, вона перебувала на стаціонарному лікуванні в Чигиринській ЦРЛ з діагнозом «церебральний криз», що виник внаслідок стресових ситуацій на роботі. 17.10.2016 року вона приступила до виконання своїх обовязків і міський голова надав їй доручення підготувати звіт голови профспілкового комітету та повідомив колектив про збори профспілкового комітету, на засіданні якого було затверджено її звіт, як голови профкому, та переобрано голову і секретаря профспілкового комітету, чим порушено статус профспілки та її права як члена і голови профкому. В той же день, згідно до розпорядження голови Чигиринської міської ради № 43-02-06 до неї застосовано дисциплінарне стягнення за неналежне виконання посадових обовязків, підставою для винесення якого стала довідка Чигиринської районної державної адміністрації № 604/0101-31 від 06.10.2016 року. Внаслідок такої стресової ситуації на роботі вона змушена була звернутися за медичною допомогою та перебувала на стаціонарному лікуванні в Чигиринській ЦРЛ в період з 18.10.2016 року по 28.10.2016 року. 19.12.2016 року, згідно до розпорядження голови Чигиринської міської ради № 69-02-05, їй зменшено надбавку до посадового окладу у звязку з наявністю дисциплінарного стягнення, що суперечить Положенню про преміювання працівників виконавчого апарату Чигиринської міської ради на 2016 рік. З даним розпорядженням її було ознайомлено 21.12.2016 року. Вона не погоджується із зазначеними розпорядженнями міського голови, вважає їх протиправними та незаконними з тих підстав, що під час її перебування на лікарняному робочою групою Чигиринської РДА надано практичну допомогу виконавчому комітету міської ради щодо організаційного забезпечення, ведення діловодства, здійснення контролю за виконанням завдань, а також надано методичні рекомендації щодо організації роботи з ведення діловодства, виконання завдань, визначених розпорядженнями та дорученнями голови Чигиринської РДА. 17.10.2016 року на пропозицію міського голови надати письмові пояснення з приводу виявлених робочою групою недоліків вона відповіла відмовою з тих підстав, що перебувала на лікарняному і не була ознайомлена з довідкою робочої групи Чигиринської РДА та виявленими недоліками в роботі. Зі змістом вказаного розпорядження міського голови про застосування щодо неї дисциплінарного стягнення її не було ознайомлено в день його оголошення, а передано особисто супровідним листом лише 18.11.2016 року, при цьому міський голова не врахував того факту, що рішенням Чигиринської міської ради № 9-127 від 21.10.2016 року виконавчу дисципліну у виконавчому комітеті міської ради в цілому визнано доброю, і тим самим визнано належне виконання нею своїх посадових обовязків. А методичні рекомендації, викладені в довідці Чигиринської РДА № 604/0101-31 від 06.10.2016 року, носять лише інформативний характер і не встановлюють вимогу щодо застосування до неї дисциплінарного стягнення. Крім того, застосування до неї дисциплінарного стягнення та зменшення надбавки до посадового окладу відбулося без згоди профспілкового комітету, чим також порушено її трудові права. Вказані події призвели до порушення нормального ритму її життя та роботи, душевних страждань, хвилювань та дискомфорту, у звязку з чим їй заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює в 10000 грн. У зв'язку з цим просить визнати дії відповідача неправомірними та скасувати розпорядження щодо застосування дисциплінарного стягнення і щодо зменшення їй надбавки до посадового окладу, а також стягнути з відповідача моральну шкоду та понесені нею судові витрати. В судовому засіданні позивачка уточнила свої позовні вимоги та прохала визнати незаконним і скасувати розпорядження міського голови щодо застосування до неї дисциплінарного стягнення у вигляді догани та стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду, яку вона оцінює в три тисячі гривень, пояснивши суду, що підставою для накладення на неї дисциплінарного стягнення стали особисті неприязні відносини відносно неї з боку міського голови. Він неодноразово пропонував їй написати заяву на звільнення з посади. Вона пропрацювала в міській раді майже 10 років і ніколи претензій до виконання нею посадових обовязків у керівництва не було. У звязку з таким відношенням до неї міського голови, постійними приниженнями перед трудовим колективом, зміни ставлення колективу до неї після винесення догани, їй було завдано моральної шкоди. Через постійні стресові ситуації на роботі вона захворіла, зверталася до лікарні за медичною допомогою та двічі перебувала на лікуванні в терапевтичному відділенні Чигиринської ЦРЛ. Щодо довідки за результатами перевірки Чигиринської РДА, то вона не вбачає порушень в своїх діях, оскільки все виконувала, згідно до посадової інструкції, ніколи претензій до її роботи не виникало. Представник позивачки [PERSON] теж підтримала уточнені позовні вимоги та пояснила суду, що в оскаржуваному ними розпорядженні міського голови не зазначено, в чому саме полягало невиконання позивачкою своїх посадових обовязків, відсутнє посилання на пункт посадової інструкції, який вона не виконала. Також в цьому розпорядженні не зазначено коли таке порушення мало місце, що є порушенням ст.148 КЗпП України. Крім того, довідка робочої групи Чигиринської РДА, на яку посилається міський голова в оскаржуваному розпорядженні як на єдину підставі накладення стягнення на позивачку, носить рекомендаційний характер і не ґрунтується на вимогах закону. І хоча прізвище позивачки двічі згадується у цій довідці, вона за вказані порушення порядку ведення діловодства не несе відповідальності, оскільки вони не відносяться до посадових обовязків, визначених її посадовою інструкцією. Також при накладенні на позивачку дисциплінарного стягнення не було дотримано вимог ст.252 КЗпП України, оскільки відсутня попередня згода профспілкового комітету на притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності. Безпідставне розпорядження відповідача про накладення на позивачку дисциплінарного стягнення спричинило погіршення стану її здоровя та призвело до моральних страждань у звязку з втратою авторитету в колективі та серед жителів міста, чим їй було завдано моральну шкоду, яку вони оцінюють в розмірі 3000грн., що буде відповідати завданим позивачці моральним стражданням. Представник відповідача [PERSON]\~позов не визнала та пояснила суду, що перевірка Чигиринською РДА проводилася на прохання міської ради та міського голови, в ході якої було виявлено неналежне виконання позивачкою своїх обов`язків, визначених її посадовою інструкцією. Також, згідно до доповідної записки [PERSON], позивачка систематично допускала порушення правил ведення діловодства та документообігу в Чигиринській міській раді, що вплинуло на всю роботу міської ради. Пояснення позивачки, які їй запропонували надати по даному факту, були необґрунтованими, тобто вона фактично відмовилася їх надавати. А тому дисциплінарне стягнення було накладено на неї на законних підставах. Також нею не обґрунтовано заподіяння відповідачем моральної шкоди, оскільки перебування на лікарняному не свідчить про заподіяні моральні страждання. У зв`язку з цим просить в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача [PERSON] також позов не визнала, пояснивши суду, що довідка, яка є додатком до рішення виконавчого комітету, фіксує стан виконавської дисципліни у виконавчому комітеті міської ради та її апараті в цілому, але не відображає рівень здійснення своїх службових обов`язків позивачкою. [PERSON], згідно до розпорядження міського голови, було оголошено догану за неналежне виконання нею своїх посадових обовязків. Третя особа [PERSON] пояснив суду, що під час винесення розпорядження щодо накладення на позивачку дисциплінарного стягнення він діяв в межах своїх повноважень, як міський голова, і всі його дії були законними. Свідок [PERSON] пояснила суду, що кожен працівник апарату міської ради відповідає за свою ділянку роботи, а [PERSON] свої посадові обовязки виконувала неналежним чином. Журнали реєстрації в 2015-2016р.р. велися з порушенням інструкції з діловодства і не відповідали її вимогам, в них відсутні зміни їх назв, вони не підписані, в них відсутні печатки; відповіді на звернення громадян надавалися несвоєчасно і з порушеннями вимог закону. Свідок [PERSON] пояснила суду, що відповідно до Статуту професійної спілки державних установ звітні збори проводяться щорічно, а [PERSON] грубо порушувала дану норму Статуту, оскільки збори не проводила. Профспілковий комітет працівників Чигиринської міської ради існує з 25 січня 2017 року. До того часу, починаючи з 31 березня 2015 року, профспілковий комітет в їхній установі не існував, оскільки працівники міської ради в пояснювальних записках повідомили про те, що вони не були присутні на засіданні профспілкового комітету 31 березня 2015 року, а отже звітно-виборні збори профкому фактично не відбулися. Вона, як член профспілкового комітету, була присутньою при оголошенні [PERSON] переліку її недоліків в роботі, які висвітлені в доповідній записці [PERSON] Свідок [PERSON] пояснила, що була залучена до роботи в наданні методичної і практичної допомоги міській раді. З проханням про створення такої робочої групи щодо надання практичної допомоги з метою покращення даної ділянки роботи до них звернувся особисто міський голова [PERSON] Створення робочої групи Чигиринської РДА не було затверджено документально. Під час даної перевірки було виявлено ряд грубих недоліків у діловодстві міської ради і його ведення не відповідає вимогам інструкції з ведення діловодства в Чигиринській міській раді. Вислухавши позивача, представників сторін, третю особу, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Так, відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно до вимог статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Згідно з частинами 1-3 статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст., ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Так, судом встановлено, що відповідно до копії трудової книжки позивачки, остання з 19.06.2007 року працювала на посаді спеціаліста першої категорії з питань контролю та звязків з громадськістю виконавчого апарату Чигиринської міської ради Черкаської області (а.с.16-17). Вказане підтверджується і розпорядженням міського голови Чигиринської міської ради № 26-К від 18.06.2007 року про призначення її на посаду спеціаліста першої категорії з питань контролю та звязків з громадськістю виконавчого апарату Чигиринської міської ради Черкаської області з присвоєнням 13 рангу посадової особи місцевого самоврядування та встановленням надбавки за високі досягнення у праці в розмірі 50% місячного посадового окладу з урахуванням доплат за ранг та вислугу років (а.с.78). Також 19.06.2007 року нею прийнято присягу посадової особи органів місцевого самоврядування (а.с.85). А згідно до статті 139 КЗпП України, працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. У відповідності до ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міський голова є головною посадовою особою, яка згідно до п.2 та п.8 ч.4 ст.42 даного Закону, організовує роботу відповідної ради та її виконавчого комітету, скликає сесії, вносить пропозиції, формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях, а також в межах наданих йому законом повноважень здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету, видає розпорядження, в тому числі приймає рішення про притягнення працівників, що порушили трудову дисципліну, до дисциплінарної відповідальності. Частиною 1 ст. 147-1 КЗпП України визначено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. У звязку з цим суд вважає безпідставними посилання позивачки на відсутність у міського голови повноважень для накладення на неї дисциплінарного стягнення без згоди профспілкового комітету, оскільки, як встановлено судом та вбачається з табелю обліку робочого часу працівників міської ради станом на березень 2015 року (а.с.79), в Чигиринській міській раді зареєстровано 13 працівників, що унеможливлювало створення профспілкового комітету, а відтак протокол № 4 засідання профспілкового комітету Чигиринської міської ради від 31.03.2015 року (а.с.80) неможливо взяти в основу доказів, оскільки це суперечитиме нормам ч. 1 ст. 37 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та ст. 32 діючого на момент утворення первинної профспілкової організації Статуту Професійної спілки працівників державних установ України від 10.08.2005 року. Крім того, з пояснень свідка [PERSON] встановлено, що в період з 31 березня 2015 року по 24.01.2017 року профспілковий комітет в міській раді фактично не існував, оскільки, згідно до пояснювальних записок працівників міської ради, вони не були присутні на засіданні профспілкового комітету 31 березня 2015 року, а отже звітно-виборні збори профкому не відбулися. Судячи з цього, повноваження позивачки як голови і члена профспілкового комітету Чигиринської міської ради припинилися ще в 2015 році і тому вона не потребувала згоди профспілки під час застосування щодо неї дисциплінарного стягнення. Виходячи з оскаржуваного розпорядження міського голови Чигиринської міської ради № 43-02-06 від 17.10.2016 року, до [PERSON] застосовано дисциплінарне стягнення за неналежне виконання посадових обовязків, визначених посадовою інструкцією, шляхом оголошення догани, а також висунуто вимогу про усунення виявлених в ході перевірки порушень та вжиття всіх заходів щодо їх недопущення в подальшому на підставі довідки Чигиринської районної державної адміністрації № 604/0101-31 від 06.10.2016 року (а.с.23). Статтею 147 КЗпП України\~\~передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. З аналізу зазначених правових норм випливає, що підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення трудової дисципліни. Порушення трудової дисципліни визначається як невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків, при цьому закон не вимагає, щоб таке порушення обов'язково призводило до будь-яких шкідливих наслідків. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності досить, щоб був зафіксований сам факт порушення. Як встановлено судом з пояснень представників відповідача, підставою для притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності стало неналежне виконання нею своїх посадових обовязків, передбачених посадовою інструкцією. Зазначені обставини були встановлені ними на підставі довідки Чигиринської районної державної адміністрації № 604/0101-31 від 06.10.2016 року, згідно до якої в ході надання практичної допомоги виконавчому комітету Чигиринської міської ради щодо організаційного забезпечення, ведення діловодства, здійснення контролю за виконанням завдань, визначених актами і дорученнями органів вищого рівня, кадрової роботи, стану виконання Указу Президента України від 07.02.2008 року «Про першочергові заходи щодо забезпечення реалізації та гарантування конституційного права на звернення до органів влади та органів місцевого самоврядування» за результатами проведеної перевірки роботу виконкому Чигиринської міської ради з питань організації роботи з діловодства та виконання завдань, визначених розпорядженнями та дорученнями голови районної державної адміністрації, визнано незадовільною і рекомендовано міському голові звернути увагу на недоліки та упущення в роботі працівників апарату шляхом їх усунення (а.с.55-58). Однак, як встановлено судом і підтверджується показами свідка [PERSON], створення робочої групи по проведенню перевірки ведення діловодства міської ради було ініційоване міським головою особисто для покращення роботи апарату міської ради і жодними розпорядчими документами не затверджено. Судячи з цього, довідка Чигиринської районної державної адміністрації № 604/0101-31 від 06.10.2016 року, хоч і вказує на порушення порядку ведення діловодства в Чигиринській міській раді, однак не може бути взята в основу доказів, оскільки не являється документом санкціонованої перевірки і носить лише консультативно-рекомендаційний характер, а повноваження робочої групи Чигиринської районної державної адміністрації на здійснення такої перевірки не підтверджені належним чином. А з аналізу матеріалів адресованої міському голові [PERSON] доповідної записки спеціаліста з питань організаційного забезпечення діяльності виконавчого комітету міської ради [PERSON] від 14.10.2016 року (а.с.74-77) хоч і вбачається порушення [PERSON] окремих вимог її посадової інструкції та Інструкції з діловодства в Чигиринській міській раді і її виконавчому комітеті, але дані порушення вимог діловодства мали місце в 2015 році на початку 2016 року. Так, в абз.2 вищезазначеної записки вказано на порушення [PERSON] строків надання відповідей на запити, що мало місце 19.10.2015 року, 29.12.2015 року, 15.01.2016 року, 29.01.2016 року, 26.05.2016 року. В абз.3-5 записки вказано на порушення [PERSON] порядку ведення журналів реєстрації вхідної та вихідної кореспонденції, журналу депутатських запитів, що також мало місце в 2015 на початку 2016 року. Лише в абз.6 записки щодо порушення порядку ведення журналу реєстрації заяв, пропозицій і скарг громадян виявлено порушення за серпень 2016 року. В абз.9 записки зазначено, що картотека контрольних документів відсутня і не на всі документи своєчасно надаються відповіді, але в підтвердження наведені листи за 12.01.2016 року, 15.01.2016 року, 19.02.2016 року, 09.03.2016 року. Отже, з моменту вчинення основної частини вищевказаних порушень порядку ведення діловодства [PERSON] до часу накладення на неї дисциплінарного стягнення минуло більше шести місяців, що не узгоджується з вимогами ст. 148 КЗпП України, згідно до якої дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. При цьому, суд звертає увагу, що вищевказана доповідна записка датована 14 жовтня 2016 року, який був загальнодержавним вихідним днем, з чого не зрозуміло, яким чином [PERSON] проводилася перевірка діловодства Чигиринської міської ради у святковий неробочий день. Більше того, судячи зі змісту розпорядження міського голови Чигиринської міської ради № 43-02-06 від 17.10.2016 року, при прийнятті рішення про застосування до позивачки дисциплінарного стягнення у вигляді догани викладені в доповідній записці [PERSON] від 14.10.2016 року факти взагалі до уваги не бралися. Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Судом встановлено, що позивачка, згідно до листка непрацездатності серії АГФ № 814166, перебувала на стаціонарному лікуванні в Чигиринській ЦРЛ в період з 23.09.2016 року по 16.10.2016 року (а.с.20-21), а вже 17.10.2016 року приступила до виконання своїх посадових обовязків. Також судом встановлено, що [PERSON] у своїх письмових поясненнях від 17.10.2016 року не змогла надати жодних пояснень з приводу довідки Чигиринської РДА, мотивуючи це тим, що під час перевірки перебувала на стаціонарному лікуванні і їй невідомо про її результати (а.с.25). По факту даної відмови комісією міської ради було складено відповідний акт № 1 від 17.10.2016 року (а.с.87), з чого випливає, що відповідачем не були дотримані вимоги ч. 1 ст. 149 КЗпП України, оскільки суд вважає, що [PERSON] не було надано достатньо часу на ознайомлення з довідкою Чигиринською РДА, враховуючи, що остання перебувала на лікарняному до 17.10.2016 року і не могла знати про перевірку ведення діловодства та її результати. Суд також бере до уваги твердження позивачки про те, що розпорядження про застосування дисциплінарного стягнення не було їй вручено в день оголошення, оскільки згідно до даних акту № 2 від 17.10.2016 року (а.с.59), [PERSON] в присутності членів комісії була ознайомлена зі змістом оскаржуваного розпорядження та відмовилась від підпису в ньому. Однак ні з даного акту, ні з пояснень представників відповідача не встановлено, що копія даного розпорядження вручалася чи надсилалася [PERSON] або що вона відмовилася від його одержання. З письмового звернення [PERSON] від 20.10.2016 року до міського голови з вимогою надати копію розпорядження про накладення дисциплінарного стягнення та письмово розяснити, за що саме їй оголошено догану та письмової відповіді міського голови на це звернення також вбачається, що позивачці не було відомо про підстави накладення на неї дисциплінарного стягнення (а.с.26-27, 60). Крім того рішення виконавчого комітету Чигиринської міської ради № 3-43 від 11.04.2016 року, № 6-88 від 02.08.2016 року, № 9-127 від 21.10.2016 року (а.с.28-33) свідчать про задовільний стан виконавчої дисципліни у виконкомі Чигиринської міської ради за 1 квартал 2016 року, за 1півріччя 2016 року та за 9 місяців 2016 року і на час їх прийняття навіть після видачі 17.10.2016 року розпорядження про застосування дисциплінарного стягнення претензій до трудової дисципліни [PERSON], судячи з них, не виникало. Також суд не може взяти в основу доказів надані представником відповідача дані про накладені на позивачку попередні дисциплінарні стягнення в 2011році і 2014 році та пояснюючі записки попередніх періодів (а.с.81-84), оскільки вони жодним чином не стосуються даного дисциплінарного стягнення. А надана представником відповідача [PERSON] відповідь Черкаської обласної організації профспілки працівників державних установ на звернення [PERSON] від 14.03.2017 року теж не може бути взята судом в основу доказів, оскільки адресована саме [PERSON], а остання згоди на її оприлюднення не надала. Виходячи з п.1 оскаржуваного розпорядження, дисциплінарне стягнення у вигляді догани накладено на позивачку за неналежне виконання нею посадових обовязків, визначених посадовою інструкцією, без посилання на конкретний пункт посадової інструкції, який вона порушила, тобто в даному розпорядженні не відображені конкретні факти порушення позивачкою своїх посадових обов`язків, що потягло за собою накладення на неї дисциплінарного стягнення. З огляду на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що відповідачем в судовому засіданні не доведено, за яке ж саме неналежне виконання посадових обовязків, визначених посадовою інструкцією, на позивачку накладено дисциплінарне стягнення. Таким чином, суд вважає, факт неналежного виконання [PERSON] покладених на неї посадових обов'язків не знайшов свого підтвердження, а доводи представників відповідача про правомірність накладення на позивачку такого дисциплінарного стягнення, на думку суду, є безпідставними, у зв`язку з чим приходить до обґрунтованого висновку, що розпорядження міського голови Чигиринської міської ради № 43-02-06 від 17.10.2016 року є незаконним та підлягає скасуванню. Разом з цим, визначаючись щодо відшкодування позивачці моральної шкоди, суд виходить з наступного. Частина 1 статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів такого захисту є відшкодування моральної (немайнової) шкоди, що гарантується в першу чергу Конституцією України, а також Цивільним Кодексом і відповідними законами України. У відповідності до ч. 1 ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Судом встановлено, що у звязку з неправомірним накладенням відповідачем дисциплінарного стягнення на позивачку, остання зазнала душевних та моральних страждань у зв'язку з втратою поваги та авторитету серед трудового колективу, погіршенням стану її здоровя після оголошення догани, тобто порушився звичайний, нормальний спосіб життя позивачки та її сім'ї в цілому. Зазначене, на думку суду, не може не відобразитись на характері та обсязі душевних страждань, яких зазнала та продовжує зазнавати позивачка. Разом з тим позивачкою не доведено, що її перебування на лікуванні в Чигиринській ЦРЛ в період з 23.09.2016 року по 15.10.2016 року безпосередньо повязане з накладенням на неї дисциплінарного стягнення, оскільки, як встановлено судом та не заперечується самою позивачкою, остання перебувала на стаціонарному лікуванні до застосування щодо неї дисциплінарного стягнення. Отже, незважаючи на невизнання позову представниками відповідача, очевидним є те, що позивачці завдано моральної шкоди, яку суд, враховуючи характер та обсяг душевних і психічних страждань позивачки, їх тривалість, вважає можливим задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивачки 2000 грн., що буде співрозмірно завданим їй моральним стражданням. Враховуючи викладені обставини та оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачкою доведено факт порушення відповідачем її трудових прав та заподіяння їй моральної шкоди. У звязку з повним задоволенням позову з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені останньою судові витрати в розмірі 1280 грн. На підставі викладеного та,

Outcome: partial