Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є співвласницею 1/2 частини будинку [ADDRESS]. Даний факт підтверджується договором купівлі-продажу ? частини будинку, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Між нею та [PERSON] 14.08.2001 року було укладено шлюб, після чого останній зареєструвався в будинку [ADDRESS], який на праві власності належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.05.2012 року шлюб між позивачем та [PERSON] розірвано. Однак, відповідач на даний час зареєстрований за вищевказаною адресою, хоча фактично, з дня прописки та по даний час в зазначеному будинку не проживає, вважає що відповідач втратив право користування приміщенням, внаслідок його відсутності без поважних причин понад один рік. Оскільки відповідач за вказаною адресою не проживає, виникають проблеми зі сплатою нарахованих комунальних послуг, чим об'єктивно порушуються її права. Враховуючи викладене, позивачка змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. У судовому засіданні позивачка вимоги підтримала та просила суд їх задоволити. Відповідач позов визнав та не заперчував проти його задоволення. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, враховуючи приписи ст. 174 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановленою, що позивачка [PERSON] є співвласницею 1/2 частини будинку [ADDRESS]. Даний факт підтверджується договором купівлі-продажу ? частини будинку від 14.06.2007 року, витягом з державного реєстру правочинів та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Відповідно до домової книги для реєстрації громадян проживаючих в будинку [ADDRESS] [PERSON], [INFO], зареєстрований у вказаному домоволодінні з 26.07.2007 року. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.05.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. У ході розгодяу справи достеменно встановлено, що відповідач з часу ролучення у спірному помешканні не проживає та не має намір там проживати. Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ст. 405 ЦК України право на користування житлом відповідно до закону, мають виключно члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. Враховуючи вищевикладене суд вважає, позовні вимоги в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] доведеними та підлягають до задоволення. Вимога позивачки щодо зняття відповідача з реєстраційного обліку є зайво заявленою, оскільки рішення суду про визнання особи такою, що втартила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття такої особи з реєстарції. Круючись ст.ст. 10, 60, 174, 212-215, 218 ЦПК України, ч.1 ст. 319, ст. 391, ч.2 ст.405 ЦК України, ст. 72 ЖК України , суд

Outcome: partial