Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом , посилаючись на те, що 18 лютого 2014 року з метою отримання кредиту вона підписала з ТОВ « Правнік» в особі представника [PERSON] договір № 030185 , маючи на меті отримати в кредит грошові кошти в сумі 100 000 грн для ремонту житла строком на 15 років за умови щомісячної сплати 1180 частини від суми кредиту. Позивачка стверджує, що до підписання цього договору представник ТОВ «Правнік» [PERSON] не надала їй можливості ознайомитися із текстом договору, не роз'яснила умови договору в частині отримання позики. На вимогу представника ТОВ « Правнік» [PERSON] для отримання кредиту позивачка 18.02.2014 р. підписала з ТОВ « Ніван Люкс» в особі тієї ж [PERSON] договір № 030185 та сплатила на рахунок цієї фірми так званий гарантійний внесок в сумі 3 800 грн. Оскільки позивачка протягом 18-19 лютого 2014 року кредитних коштів не отримала, вона знову звернулася в офіс відповідачів ТОВ « Правнік» та ТОВ « Ніван Люкс» в м. Біла Церква, де їй було повідомлено, що необхідно почекати та сплачувати щомісячні платежі по кредиту на користь ТОВ « Правнік» . Так і не отримавши кредиту, позивачка перерахувала на рахунок ТОВ « Правнік» трьома платежами загалом 2 215 грн. Крім того, під впливом [PERSON] позивачка уклала із Товариством з додатковою відповідальністю « Страхова компанія» « Традо» договір страхування життя № 002971 від 20.02.2014 року, за яким сплатила страховій компанії 3 000 грн. Оскільки до теперішнього часу позивачка кредитні кошти не отримала, то вона просила суд визнати недійсними договори, укладені нею з ТОВ « Правнік», ТОВ « Ніван Люкс» та ТзДВ « СК « Традо», як такі, що вводять споживача в оману, мають ознаки діяльності пірамідальних схем та нечесної підприємницької діяльності , та стягнути з відповідачів на її користь сплачені за недійсними договорами кошти. В ході судового розгляду представником позивачки було подано уточнену позовну заяву, в якій позивачка просила суд визнати недійсними договори від 18.02.2014 р., укладені нею з ТОВ « Правнік» та ТОВ « Ніван Люкс», та стягнути з відповідачів на її користь грошові кошти відповідно 2 215 грн та 3 800 грн , відшкодувати понесені судові витрати. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав уточнену позовну заяву, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачі ТОВ « Правнік» та ТОВ « Ніван Люкс» до суду представників не направили, заяв та клопотань від них не надходило, про день і час розгляду справи були належним чином повідомлені. Згідно ст.ст. 224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення частково виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18.02.2014 р. між ТОВ « Правнік» в особі [PERSON], що діє на підставі довіреності № 41 від 03.02.2014 р. , та позивачем [PERSON] було укладено договір № 030185 з Додатками до нього, предметом якого є надання товариством від імені та за рахунок учасника системи послуг, спрямованих на отримання учасником безвідсоткової позики в сумі 100 000 грн за рахунок коштів фонду учасників через програму « ВТБ-гроші» а.с.9-11 Як передбачено ст.1 та ст.2 договору товариство зобов»язується : організовувати та проводити розподіл фонду учасників ; здійснити надання безвідсоткової позики на користь учасника за рахунок фонду учасників ; надавати інші послуги та здійснювати інші правочини, узгоджені сторонами ; за зверненням учасника надавати необхідну інформацію, що стосується умов договору тощо. Учасник [PERSON] зобов»язується, В свою чергу, не пізніше 15 числа кожного місяця сплачувати платіж до фонду учасників, за рахунок якого товариство надає відповідні суми у безвідсоткову позику за програмою « ВТБ-гроші» і т.і. Отже, згідно договору та додатків до нього, послуги ТОВ « Правнік» полягають в організації та адмініструванні програми « ВТБ-гроші», за якою товариство формує спілку учасників, яким надається право отримати безвідсоткову позику за рахунок коштів фонду учасників. Учасник за цією програмою зобов»язаний вносити щомісячний платіж до фонду учасників та інші кошти, передбачені договором та додатками до нього. Тобто, учасник отримує позику через механізм накопичення фонду спілки учасників. Судом встановлено, що на виконання вищевказаного договору позивачка [PERSON] перерахувала на рахунок ТОВ « Правнік» грошові кошти в сумі 2 215 грн трьома платежами: 06.03.2014 р. 555 грн , 13.03.2014 р. 1 100 грн , 08.04.2014 р. 560 грн. а.с.16-17 Судом також встановлено, що для отримання кредиту позивачка [PERSON] 18.02.2014 р. підписала з ТОВ « Ніван Люкс» в особі тієї ж [PERSON] договір № 030185 та сплатила на рахунок цього товариства грошові кошти в сумі 3 800 грн. а.с.12,17 Згідно цього договору виконавець ТОВ « Ніван Люкс» приймає на себе зобов»язання за обумовлену плату надавати замовнику [PERSON] інформаційні, консультаційні послуги та послуги з пошуку інформації. Таким чином, укладені [PERSON] договори з ТОВ « Правнік» та ТОВ « Ніван Люкс» не передбачають будь-якої відповідальності цих товариств за невиконання умов договору та будь-яких гарантій отримання позивачкою позики навіть у разі повної сплати щомісячних платежів 555,56 грн х 180 платежів=100 000 грн Зі змісту договору з ТОВ « Правнік» та додатків до нього випливає, що отримання позики учасником фонду можливе лише за умови виконання всіма учасниками договорів, які укладені з кожним з них, а реалізація права учасника фактично поставлена в залежність від наслідків дій інших учасників фонду. Отже, суд приходить до висновку, що умови вищевказаних договорів є несправедливими та непрозорими, внаслідок чого утворюється істотний дисбаланс договірних прав та обов»язків та шкоду споживачеві. Крім того, позивачка сплачує кошти не в погашення позики, а за можливість одержання права на отримання грошей в позику, ТОВ « Правнік» та ТОВ « Ніван Люкс» без залучення власних коштів формували спілку учасників, за рахунок коштів яких здійснювалася передача права на отримання позики одним з учасників фонду, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників групи, залучених до умов діяльності програми « ВТБ-гроші». Така діяльність ТОВ « Правнік» та ТОВ « Ніван Люкс» , на думку суду, вводить споживача в оману, оскільки фонди учасників отримання безвідсоткової позики формуються виключно за рахунок внесків інших учасників системи, без залучення коштів цих товариств, а розподіл коштів фонду учасників між самими учасниками являє собою реалізацію діяльності пірамідальної схеми і наявність ознак нечесної підприємницької діяльності. Згідно із п.7 ч.3 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів»забороняються як такі, що вводять в оману утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» правочини , здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. До нечесної підприємницької практики відноситься зокрема і будь-яка діяльність, що вводить споживача в оману. Як роз'яснено у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 р. № 9, правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, то із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. У разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину. Частиною 2 ст. 215 ЦК України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Таким чином,

Outcome: partial