Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 3,26 га (кадастрові номера 5124182900:01:003:0315 , 5124182900 :01:005:0236 ) та житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] , після смерті [PERSON] .. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є спадкоємцем за заповітом, у встановлений законодавством строк звернулась із заявою про прийняття спадщини. Пізніше, 20.06.2019 р. позивачка звернулась до державної нотаріальної контори за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. До підготовчого судового засідання представник позивачки [PERSON] (ордер серії ОД № 284453 від 01.08.2019 р.) уточнив позовні вимоги в частині визнання права власності на житловий будинок, а саме просив визнати за позивачкою право власності на житловий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS] , без урахування самочинно збудованих об`єктів: сараю - літ. «Е», гаражу літ. «Д», прибудови - літ. «а». Позивачка та її представник [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явились, направили до суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про смерть [PERSON] , померла - [INFO] ; свідоцтво про народження [PERSON] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] ; свідоцтво про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після укладення шлюбу - «[PERSON]»; заповіт від 21.09.2012 р., згідно якого [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] ; рішення апеляційного суду Одеської області від 05.12.2012 р.; витяг про реєстрації в Спадковому реєстрі, згідно якого заповіт [PERSON] зареєстровано 21.09.2012 р.; заява [PERSON] до нотаріальної контори про прийняття спадщини від 27.02.2019 р, спадкова справа 324/14; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, згідно якого право власності [PERSON] на житловий будинок по [ADDRESS] , скасовано; технічний паспорт на житловий будинок по [ADDRESS] , самочинні споруди: гараж - літ. Д, сарай - літ. «Е»; довідка Новосільської сільської ради Ренійського району Одеської області від 12.07.2019 р.; копія державного акту на право власності на земельну ділянку площею 3,26 га, серія ЯБ № 438497, власник - [PERSON] ; витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки; звіт про проведення незалежної оцінки вартості житлового будинку по [ADDRESS] , копія газети з оголошенням про втрату державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯБ № 438497; рішення Новосільської сільської ради Ренійського району Одеської області № 164-V-V від 21.12.2006 р. про видачу [PERSON] свідоцтва про право власності на домоволодіння по [ADDRESS] ; постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії, підстава - відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді: земельної ділянки площею 3,26 га (кадастрові номера 5124182900 : 01:003 : 0315 , 5124182900: 01 :005 :0236 ), яка розташована на території Новосільської, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва та житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] . Під час життя [PERSON] залишила заповідальне розпорядження на ім`я [PERSON] , у зв`язку з чим спадкоємство здійснюється за заповітом. 23.01.2019 р. рішенням Ренійського районного суду Одеської області [PERSON] було визначено додатковий строк для подання заяви до Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області про прийняття спадщини. 07.02.2019 р. [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Пізніше, 20.06.2019 р. [PERSON] звернулась до нотаріуса за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, їй було відмовлено, у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії. Це пояснюється тим, що за життя спадкодавцем втрачені оригінали правовстановлюючих документів. Ця обставина змусила позивачку звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно. Таким чином, позивачка прийняла спадщину, що залишилася після смерті матері, шляхом звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інших спадкоємців, які б мали обов`язкову частку у спадщині не має. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Згідно до п. 20 ППВСУ від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», в разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як було встановлено судом, позивачка у справі є спадкоємцем за заповітом (ст. 1235 ЦК України). Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується заявою, яка міститься в матеріалах справи. Спадкоємців, які б мали обов`язкову частку у спадщині, не встановлено. Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак оформити її не може у зв`язку з обставинами, які не залежать від неї (відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно). Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивачка є суб`єктом набуття права власності на спадкове майно з підстав прийняття спадщини за заповітом в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України. З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Outcome: approved