Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з даним позовом про надання їй дозволу на виготовлення проїздних документів та виїзд дитини за кордон. В позовній заяві позивачка посилається на те, що перебуває з відповідачем [PERSON] в шлюбі з 01.03.2005 року, який було зареєстровано виконкомом Крайниківської сільської ради Хустського району Закарпатської області за актовим записом №6. Шлюб між ними не розірвано, але фактично вони не проживають разом уже більше двох років. Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Позивачка має намір забезпечити повноцінний відпочинок дочці в країнах ближнього та дальнього зарубіжжя для покращення стану здоров»я дитини, фізичного та духовного розвитку. Крім того позивачка має можливість вивезти дитину на лікування та відпочинок за кордоном, а саме в Чеську Республіку, але не може цього зробити, оскільки відповідач не надав належної згоди на виготовлення проїзних документів на виїзд їх неповнолітньої дитини за кордон. Позивачка неодноразово в усній формі зверталася до відповідача з проханням надати дозвіл на виїзд дочки за кордон, але її прохання залишені відповідачем без відповіді. Для виїзду дитини за кордон їй необхідно виготовити відповідні документи. Вона зверталася до Хустського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області для оформлення та виготовлення паспорту для виїзду дитини за кордон, де їй було роз'яснено, що для виготовлення проїзного документу для виїзду дитини за кордон необхідна нотаріально засвідчена згода батька дитини на виїзд за кордон. Таку згоду у добровільному порядку відповідач не бажає. В судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилася. Подала заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився. Подав заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. Представник третьої особи - Хустського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, сторони мають спільну неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. У теперішній час позивачка має фінансову можливість та бажання оплатити доньці проїзд та відпочинок за кордоном, але не може цього зробити, оскільки відповідач не надав належної згоди на виготовлення проїзних документів на виїзд їх неповнолітньої доньки за кордон. Для виготовлення проїзних документів необхідна нотаріально засвідчена згода батька дитини на виїзд за кордон. Під час розгляду справи судом не встановлено яких-небудь обмежень для реалізації права позивача щодо виїзду її неповнолітньої дочки на відпочинок та для лікування за кордон. Дані правовідносини регулюються Законом України «Про порядок виїзду з України, в'їзду в Україну громадян України», Цивільним кодексом України та Сімейним кодексом України. У відповідності до ч.2 ст.154 СК України: батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень. У відповідності до ч.3 ст.313 ЦК України: фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Крім цього, згідност.4 Закону України «Про порядок виїзду з України, в'їзду в Україну громадян України»: за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. З врахуванням обставин справи та встановлених доказів, а також враховуючи інтереси неповнолітньої дитини сторін, забезпечення умов її виховання, утримання та нормального розвитку в умовах сім'ї, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та доведеними, крім того відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому даний позов слід задовольнити.

Outcome: approved