Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну розміру стягнення аліментів та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 11 травня 2018 року із відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1200 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. На 01 березня 2020 року у відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів в сумі 40619,13 грн. Посилається на те, що на даний час визначений судом розмір аліментів є вкрай недостатнім для забезпечення потреб та інтересів дітей, а тому просить суд ухвалити рішення, яким змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки з твердої грошової суми на частку від його заробітку (доходу), а саме, стягнути аліменти у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку доходів [PERSON] на утримання дітей, до досягнення старшою дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. А також, стягнути із відповідача на користь позивачки неустойку (пеню) за несплату аліментів в розмірі 10968,00 грн. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак, від неї до суду надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд справу розглянути в її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, відзиву на позовну заяву від нього до суду не надходило, а тому суд згідно вимог ст.280 ЦПК України проводить розгляд справи в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Діти на даний час проживають разом із позивачкою. Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 11 травня 2018 року із відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1200 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Заочним рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 13 листопада 2018 року із відповідача на користь позивачки стягнуто неустойку за несплату аліментів в період з 26 лютого 2018 року по 17 жовтня 2018 року в сумі 5 143,71 грн. Як вбачається з довідки розрахунку ВП № 56613491 виданої Глибоцьким РВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області, борг [PERSON] станом на 01 березня 2020 року по сплаті аліментів становить 40619,13 грн. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За змістом частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму з 01.01.2020 року для дитини віком від 6 до 18 років 2218 гривень. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині зміни способу стягнення аліментів слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Норма статті 196 СК України не встановлює будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Сума неустойки (пені) вираховується, відповідно до окремої заборгованості кожного місяця, а не шляхом додавання всіх днів заборгованості щомісячно і її розмір прямо зазначений у ч.1 ст. 196 СК України і не може бути збільшений, а тільки може бути зменшений судом у випадках, передбачених ч.2 ст. 196 СК України. Тому суд погоджується із розрахунком суми неустойки (пені) за кожен день прострочення відповідно до наступної формули: Х*Н*М=Р (де Х - це сума боргу за місяць, Н - це кількість днів прострочення у місяць, М - це 1 відсоток від суми заборгованості, Р - це сума неустойки (пені), поданого позивачем. Відповідно до вказаного розрахунку сума неустойки (пені) за несплату аліментів складає 10 968,00 грн. Відповідно до роз`яснень, наданих у п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Отже, позовні вимоги в частині стягнення із відповідача неустойки за несплату аліментів також підлягають до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved