Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду і свої вимоги мотивує тим, що згідно укладених з банком депозитного договору їй несвоєчасно повернуто грошові кошти, тому вважає, що має право на їх повернення, а також одержання відсотків за депозитом по день фактичного повернення грошових коштів, 3% річних за прострочення виплати коштів. Сторони до суду не з'явились, повідомлені належним чином. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, встановив наступне: 02.07.2014 р. між позивачем та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» було укладено депозитний договір банківського вкладу «Марафон лояльності_Подвійний дохід ЕСП» № 817303/2014 (а.с.5) в доларах США зі строком вимоги про повернення вкладу - 02 серпня 2015р. Позивачем в рамках вказаного договору внесено депозитні кошти в сумі 26557 доларів США, що підтверджується довідкою про рух коштів. (а.с.9). 04.08.2014 р. [PERSON] подано заяву про дострокове розірвання договору банківського вкладу (а.с.6). Станом на дату розгляду справи депозит та нараховані відсотки позивачу не повернуто. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно із частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених. договором. Відповідно до частини п'ятої статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Суд вважає необґрунтованою позицію відповідача щодо неможливості стягнення боргу в зв'язку з обмеженнями Національного банку України на видачу іноземної валюти, оскільки норми ЦК України мають вищу юридичну силу за регуляторні акти НБУ, вказані обмеження можуть впливати на виконання судового рішення, стати підставою для зміни способу його виконання, однак не можуть стати перешкодою для задоволення вимог позивача. В силу ч.1 ст.10 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, на користь позивачки підлягає стягненню сума депозиту в розмірі 26557,00 доларів США, нараховані та невиплачені відсотки в розмірі 255,55 доларів США. Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем вперше пред'явлено вимогу про повернення коштів з вкладу на вимогу 18.08.2014р., що підтверджено відповідною заявою (а.с.7), тому прострочення відбулося з 26.08.2014р.. Отже, станом на 13.10.2014 р. банк не повернув позивачу банківський вклад, тому ним було прострочено виплату на 49 днів, тому загальна сума процентів по простроченому вкладу складає 107,25 дол. США, що згідно курсу НБУ станом на 13.10.2014р. еквівалентно 1388,89 грн. Тому, суд погоджується з доводами позивача про те, що в зв'язку з несвоєчасним поверненням депозитних коштів мало місце порушення вимог ст.ст.526, 625, ч.3 ст.1068, ст.1074 ЦК України, ст.8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні». Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. На виконання вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved