Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, вказавши, що [INFO] померла її донька, [PERSON] , [INFO] . Після смерті доньки без батьківського піклування залишилися її неповнолітня дитина, [PERSON] , [INFO] , з якою вона разом проживає у будинку свого сина, [PERSON] , за адресою [ADDRESS] . Вихованням дитини повністю займається бабуся - позивач у справі та дівчинка знаходиться на її повному утриманні. Батько дини, [PERSON] , [INFO] , разом з донькою не проживає більше року, участі у її вихованні не приймає, коштів на утримання своєї неповнолітньої дитини не надає, ухилявся від сплати аліментів. Відповідач ніяким чином не піклуєтеся про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами в навчанні, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не створює умов для отримання нею освіти. Відповідач, покладених на нього законом обов`язків батька не виконує, всі питання щодо дитини вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки відповідача. Вважає що вищевказані факти свідчать про ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, свідоме нехтування своїми обов`язками по відношенню до дитини. Просила суд позбавити відповідача - [PERSON] батьківських прав відносно доньки - [PERSON] , [INFO] , судові витрати покласти на відповідача, стягнути з нього на її користь аліменти на утримання [PERSON] в розмірі ј від всіх видів доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та покласти на відповідача судові витрати. Ухвалою судді Білозерського районного суду Херсонської області від 20.04.2021 року відкрито загальне позовне провадження та у справі призначено підготовче засідання. Відповідач по справі [PERSON] , будучи повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання та право подати відзив на позовну заяву, письмового відзиву не надав, з`явившись у підготовче засідання, заявив про визнання позову в повному обсязі, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав та стягнення аліментів, та після роз`яснення судом наслідків вказаних дій, наполягав на своїй позиції, а також надав письмову заяву. Позивач по справі [PERSON] у підготовчому засіданні підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, вважала їх обґрунтованими та таким, що підтверджуються наданими нею доказами, а також що визнання позову відповідачем може бути прийняте судом та не заперечувала щодо ухвалення рішення за наслідками підготовчого засідання. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову, органу опіки та піклування - Служби у справах дітей Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області, не заперечувала щодо прийняття судом визнання позову відповідачем та ухвалення рішення за наслідками підготовчого засідання, а також вважала позовні вимоги обґрунтованими, пояснивши суду, що за зверненням бабусі дитини-позивача у справі орган опіки та піклування проводив перевірку, в ході якої спілкувався з батьком дитини, проте останній заявив, що не бажає виконувати свої батьківські обов`язки по відношенню до дочки та надав письмову заяву, в якій не заперечував проти позбавлення його батьківських прав. За наслідками розгляду звернення [PERSON] органом опіки та піклування надано висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] , з`ясувавши думку представника третьою особи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09.09.2008 року Садівською сільською радою Білозерського району Херсонської області, [PERSON] народилася [INFO] , про що зроблено актовий запис №17, та її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 13 листопада 2020 року Білозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), вбачається, що [PERSON] померла [INFO] у віці 42 років у с. Садове Білозерського району Херсонської області, про що 13.11.2020 зроблено актовий запис №396. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28.10.1978 року Садівською сільською радою Білозерського району Херсонської області, та свідоцтва про одруження № [NUMBER] , виданого 23.11.2001 року Херсонським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, вбачається, що позивач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , яка народилася [INFO] , а також що [INFO] [PERSON] одружилася з [PERSON] (актовий запис№971) та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». З акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї [PERSON] , складеного комісією та затвердженого головою Садівської сільської ради Білозерського району Херсонської області 24.11.2020 року, а також довідки Садівської сільської ради №236 від 26.11.2020 року, вбачається, що в сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] проживають позивач [PERSON] - мати власника, [PERSON] - дружина, [PERSON] , 2005 р.н., [PERSON] , 2010 р.н. - донька, [PERSON] , 2002 р.н. - племінниця та [PERSON] , 2008 р.н. -племінниця. Будинок належить на праві власності [PERSON] , складається з трьох житлових кімнат, санвузла, ванної, має централізоване газо- і водопостачання. У дітей створені всі умови для занять, розвитку, та відпочинку, діти забезпечені одягом, меблями, взуттям, необхідним харчуванням. З довідки Садівської ЗОШ І-ІІІ ступенів Білозерської районної ради Херсонської області №381, виданої 27.11.2020, вбачається що [PERSON] проживала разом і була на утриманні матері [PERSON] по день смерті останньої. Батько дитини - [PERSON] у вихованні дитини участі не приймав. Відповідно до власноручних пояснень відповідача [PERSON] , наданих начальнику служби у справах дітей Білозерської районної державної адміністрації 17.12.2020 року, він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відношенню до доньки [PERSON] та йому роз`яснені його права, обов`язки та правові наслідки. З висновку органу опіки та піклування - Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області №01-10-22/0/21/601-18 від 04.02.2021 року, «Про доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до [PERSON] , [INFO] », вбачається, що орган опіки та піклування, крім пояснень бабусі дитини, спілкування із самою дитиною (яка пояснила, що батько більше року не проживає з нею та взагалі не опікується і не цікавиться нею, вона не бажає проживати з ним, оскільки в нього інша сім`я), обстеження умов проживання останньої, врахування інформації навчальних та медичних закладів, встановлення факту заборгованості із сплати аліментів, з`ясував також позицію самого відповідача - [PERSON] , не заперечував того факту, що не приймає участі в вихованні та житті своєї дитини, не утримує її матеріально, а також не заперечував щодо позбавлення його батьківських прав. Відповідно до наданого висновку, Білозерська районна державна адміністрація Херсонської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , оскільки це буде відповідати інтересам дитини. При розгляді справи про позбавлення батьківських прав суд виходить з положень Конвенції про права дитини, Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства». Статтею 165 Сімейного кодексу України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою ВР України від 27.02.1991 року, держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст.ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно законодавству України. Згідно з ч.ч.1-4 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст.164 СК України, зокрема п.2 ч.1 ст.164 СК України, визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Виходячи з тлумачення п.2 ч.1 ст.164 СК України суд має підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька так і для дитини (ст.166 СК України). Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. У п.100 справи «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16.07.2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Не може також бути виправданим захід, що роз`єднує сімейні зв`язки, самим лише посиланням на ненадійний стан батьків, що може бути вирішено за допомогою менш радикальних засобів, такими як цільова матеріальна допомога та соціальна підтримка, а не шляхом розлучення сім`ї (як приклад, рішення у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року). Крім того, в рішенні у справі «Ілля Ляпін проти Росії» (заява № 70879/11) Європейський суд з прав людини зазначив, що якщо батько не підтримує стосунки з дитиною, його можна позбавити батьківських прав. І в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантованого Конвенцією. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 вищевказаної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Вирішуючи даний спір, суд враховує висновок органу опіки та піклування - Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , та оцінивши інші дослідженні у судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про доведеність факту свідомого ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини - [PERSON] . Вказані обставини дають суду достатні підстави для позбавлення батьківських прав відповідача відносно дитини [PERSON] , [INFO] , та на переконання суду сам таке рішення буде відповідати інтересам дитини. Крім того, до ч. 2 та ч.3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки судом встановлено, що відповідач ухиляється від утримання дитини та виконання батьківських обов`язків, суд вважає за необхідне вирішити питання про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] , у зв`язку з позбавленням його батьківських прав, на користь позивача [PERSON] для утримання онуки- [PERSON] , [INFO] , до досягнення дитиною повноліття, починаючи із дати звернення до суду с позовною заявою, а саме з 14.04.2021 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати у виді сплаченого судового збору за першу позовну вимогу в сумі 908,00 грн., а також на користь держави має бути стягнуто судовий збір в сумі 908,00 грн. за вимогою про стягнення аліментів. На підставі ст.150, 164-166, 180-182 СК України, ст.6-16, 80-82, 141, 263-265, 272, 280-289 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved