Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: вул. І.Франка, 22, с. Яківка, Тлумацький район Івано-Франківська область. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з [PERSON], яка проживала за вищевказаною адресою на праві власності належав житловий будинок, господарські будівлі та споруди. 25.11.2005 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно, яке вона ще за життя заповіла їй. Після її смерті позивачка прийняла спадщину за заповітом і бажає оформити свідоцтво на право на спадщину на своє імя. Однак в нотаріальному порядку позивачці відмовлено в оформленні спадщини, так як відсутній правовстановлюючий документ на право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди на імя [PERSON] Відсутність документу, який би посвідчував право власності на вказане домоволодіння, перешкоджає позивачці оформити право власності на спадкове майно. У звязку з вищевказаним, позивачка просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: вул. І.Франка, 22, с. Яківка Тлумацького району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує, просила позов задовольнити та справу розглядати без її участі. Представник відповідача Яківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не зявився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що не заперечує проти задоволення позову та просив справу розглядати у його відсутності. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги Яківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 203 від 21.02.2017 року станом 1990 рік (погост. Книга №3, стор. 157-158), за [PERSON] значилось господарство 244 (а.с. 8). Відповідно до довідки Яківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 204 від 21.02.2017 року [PERSON] була постійною жителькою с. Яківка і на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [INFO], вона була останнім членом двору. З 1999 року в господарстві проживала [PERSON] без реєстрації і по день смерті [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON] належало майно господарського двору, розташованого за адресою: вул. І.Франка, 22 в с. Яківка Тлумацького району Івано-Франківської області. 25.11.2005 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11). Ще за життя [PERSON] посвідчила на імя [PERSON] заповіт, яким заповіла їй все належне їй на день смерті майно (а.с. 9). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 07.10.2016 року встановлено факт проте, що [PERSON], [INFO], з 1999 року та на час відкриття спадщини - 25.11.2005 року, постійно проживала разом зі спадкодавцем [PERSON], [INFO], за адресою: вул. І.Франка, 22, с. Яківка Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 48-49). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 368/2016 від 05.09.2016 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON], з якої вбачається, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає (а.с. 35-54). Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Позивачці [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. І.Франка, 22, с. Яківка Тлумацького району Івано-Франківської області Тлумацького району Івано-Франківської області, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON] № 113/02-31 від 17.02.2017 року (а.с. 13). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. При такому вирішенні спору судові витрати по справі слід віднести на рахунок позивачки. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved