Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 09.10.1999 року виконкомом Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 18. Від спільного проживання мають двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач зловживає алкоголем, не приймає участі в матеріальному забезпеченні сім'ї, у веденні спільного господарства. Між сторонами втрачено взаєморозуміння та повагу, в них різні уявлення про побудову сімейних відносин, вони відчужилися один від одного і втратили взаємну любов та дружбу. Позивачка зазначає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам, тому просить строку для примирення не надавати, шлюб розірвати, неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], залишити проживати з нею та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. Згідно Ухвали суду від 21.09.2018 року сторонам за клопотанням відповідача був наданий строк для примирення та зупинено провадження в справі до закінчення визначеного судом строку для примирення. Ухвалою суду від 22.11.2018 року провадження в справі поновлено, за наданий судом строк [PERSON] та [PERSON] не примирились. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягає на розірванні шлюбу. Пояснила, що діти живуть разом з нею, дочці [PERSON] 15 років, дочці [PERSON] - 12 років. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, хоче проживати з дружиною та дітьми, не згідний на розірвання шлюбу. Зазначив, що пробував помиритися з позивачкою, однак вона не бажає. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 09 жовтня 1999 року Чернятинською сільською радою Городенківського районну Івано-Франківської області, шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 09.10.1999 року в Чернятинській сільській раді Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис за № 18. Судом встановлено, що у шлюбі в сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], що стверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 24.11.2006 р. Скадовською сільською радою Чаплинського району Херсонської області, актовий запис № 08 від 24.11.2006 року та [PERSON], [INFO], що стверджено витягом з Єдиного державного реєстру. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов'язок подружжя турбуватись про сім'ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в сім'ї, та зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За наданий судом строк для примирення сторони не помирилися. Хоча відповідач заперечує щодо задоволення позову, однак, приймаючи до уваги вищезазначені положення стосовного того, що примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому позов слід задовольнити. Враховуючи вимоги ч.1 ст. 160 Сімейного кодексу України, суд вважає за доцільне визначити місце проживання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] з матір'ю. Суд залишає без розгляду питання про місце проживання неповнолітньої дочки сторін [PERSON], [INFO], оскільки відповідно до ч.3 ст.160 Сімейного кодексу України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 104, 112-114, 160 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved