Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до КП «Новозаводське» про відшкодування шкоди, завданої КП «Новозаводське», та надання житлової площі для проживання, мотивуючи свої вимоги наступним. На підставі рішення адміністрації та профспілкового комітету Чернігівської музичної фабрики від 29.12.1989 року кімната № 28, 32 будинку № 7 по вул. Музикальній (зараз є квартирами № 9 та 11), були передані відповідачем як сімї робітників зазначеного підприємства з наданням відповідного ордеру. [PERSON] з 16.05.1972 р. зареєстрована [INFO] кв. 24 вул. Музикальна в м. Чернігові, та є квартиронаймачем, зазначеної квартири. 30.01.96. вона була змушена виселитися з зазначеної квартири для догляду за матірю, однак згодом повернулася до вказаної квартири. У 2002 році, за поданням КП «Новозаводське» в будинку № 7 по вул. Музикальна м. Чернігів, проведено перепланування квартир на нові номери, однак нові документи мешканцям видані не були. Вказана обставина заважає позивачці виконувати всі обовязки наймачів зазначеного житла. В квітні 2007 року КП «Новозаводське» звернулося з позовом до суду про виселення з зазначених квартир позивача, посилаючись на те, що начебто вони самовільно зайняли квартири № 9, 11 буд. № 7 вул. Музикальна. Суд виселив позивача з квартир № 7, 11, залишивши в користуванні квартиру № 9. Позивачка вважає, що таке рішення не відповідає виявленим у справі доказам та законодавству, що регулює зазначені житлові відносини. Просила прийняти рішення про надання житлової площі для проживання на першому поверсі або у будинку з ліфтом у звязку з хворобою. Представник позивача позовну заяву підтримав, просив її задовольнити посилаючись на обставини, які викладені у позові. Суду пояснив, що за позовом КП «Новозаводське» ЧМР позивачку та членів її сімї було виселено з квартир № 7 та 11 буд. № 7 по вул. Музикальній в м. Чернігові, чим порушено права позивачки на житло та заподіяно їй матеріальної та моральної шкоди, а тому саме КП «Новозаводське» ЧМР є належним відповідачем по справі, повинно відшкодувати позивачці матеріальні та моральні збитки та надати житло, з урахуванням стану її здоровя, з наявного у КП «Новозаводське» житлового фонду. Наполягав на розгляді справи за зазначеними позовними вимогами. Проти залучення до участі в справі виконавчого комітету Чернігівської міської ради в якості відповідача або третьої особи на стороні відповідача, заперечував. Представник відповідача позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову (а.с.48-49). Крім того, представник відповідача пояснив, що КП «Новозаводське» є балансоутримувачем будинку № 7 по вул. Музикальній в м. Чернігові та не є належним відповідачем по справі. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що 29.12.1989 року, згідно заяви [PERSON] про зайняття його сімєю у складі 5 осіб кімнат 28 та 32 до отримання ними державного житла, адміністрацією і президією профспілкового комітету підприємства фабрики музичних інструментів ім. П.П. Постишева було прийнято спільне рішення про надання тимчасово вищезгаданій особі квартири як сімї, що підлягає відселенню з будинку поставленому на капітальний ремонт (а.с.62). Рішенням виконавчого комітету Новозаводської районної ради м. Чернігова від 20.03.2000 року № 64 «Про передачу в комунальну власність житлового фонду відкритого акціонерного товариства «Фабрика музичних інструментів» будинок № 7 по вул. Музикальній в м. Чернігові був переданий на баланс Комунального підприємства житлово-комунального господарства Новозаводського району. При передачі будинку в квартирі № 13 (до перенумерації № 24) даного будинку були зареєстровані: квартиронаймач - [PERSON], [INFO] (зареєстрований з 24.11.1983 року) та його брат [PERSON], [INFO] (зареєстрований з 13.05.1992 року). 27 листопада 2001 року в квартирі № 13 (24) по вул. Музикальній, 7 в м. Чернігові була зареєстрована [PERSON], [INFO], що підтверджується копією особового рахунку № 096822-2 (а.с.50). З пояснень сторін вбачається, що до передачі будинку на баланс відповідачу [PERSON] зайняв дві кімнати цього будинку № 27 та 28 (квартира № 9), а [PERSON] квартиру № 11 (раніше кімнати № 31 та 31). 06.04.07. КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради було подано позов про виселення [PERSON], [PERSON], [PERSON] з квартири № 11 та квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення, який було задоволено частково та вирішено виселити з квартири [ADDRESS] [PERSON], [PERSON] і [PERSON] без надання іншого житлового приміщення (а.с.51-53). Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 16.07.2007 року, вищевказане рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова було змінено та вирішено викласти резолютивну частину рішення таким чином: позов Комунального підприємства «Новозаводське» Чернігівської міської ради задовольнити частково; виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS] переселивши його у раніше займане житлове приміщення у квартиру [ADDRESS]; виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS], переселивши його у раніше займане житлове приміщення у квартиру [ADDRESS]; в позові до [PERSON] відмовити (а.с.54-60). Відповідно до пояснень представника відповідача, вказане рішення 07.09.2007 року виконано. Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі викладеного суд вважає, що позовна заява в частині відшкодування шкоди, завданої КП «Новозаводське» за позбавлення житла [ADDRESS] не обґрунтована, позивачкою не доведено факт завдання їй відповідачем матеріальної та моральної шкоди, нею не надано жодного доказу, який би підтверджував вказані обставини. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивач та її представник підтримують свої позовні вимоги до КП «Новозаводське» про надання житлової площі для проживання. Відповідно до ст. 51 ЖК України передбачено, що жилі приміщення в будинках житлового фонду місцевих Рад народних депутатів надаються громадянам виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті з депутатів Рад, представників громадських організацій, трудових колективів. Позивачкою та її представником позовні вимоги не уточнювались, виконавчий комітет Чернігівської міської ради не залучений до участі в справі в якості відповідача, що згідно вимог ч. 1 ст. 33 ЦПК України можливо тільки за відповідним клопотанням позивача. Але позивач та її представник такого клопотання не заявили. Перевіривши та зясувавши всі необхідні обставини справи, оцінюючи усі наявні докази по справі, досліджені в судовому засіданні в їх сукупності, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що позивачем не зазначено законних підстав та не доведено обставини на обґрунтування своїх позовних вимог, крім того предявлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed