Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на дві земельних ділянки по 0.37 частки кожна від загальної площі земельної ділянки 38.85 га, розташованої на території Жовтневої сільської ради\~ Болградського району Одеської області. Свої вимоги мотивує тим, що вона є спадкоємицею за заповітом\~ після смерті матері [PERSON], померлої 19.04.2014 року та не може у встановленому законом порядку оформити свої спадкові права, оскільки Державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 38.85 га серії ОД № 094231, виданий Болградською районною державною адміністрацією 11.10.2005 року на імя [PERSON] та ще 199 осіб, який неможливо вилучити у спадкоємця та додати до спадкової справи через велику кількість співвласників, та відповідно у померлої відсутній правовстановлюючий документ.\~ Разом з цим, нотаріальна контора не може робити відмітку на Державному акті на право власності на земельну ділянку про перехід права власності на імя спадкоємців та повернути спадкоємцеві оригінал Державного акту, оскільки на заміну нотаріус зобовязаний видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку та витяг з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Зазначену спадщину вона прийняла своєчасно шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. Крім того, позивачка посилається на те, що ідентична\~ земельна ділянка належала її батьку [PERSON], який помер 09.08.2009 року, у вигляді 0.37 частки від загальною площі земельної ділянки розміром 38.85 га, розташованої на території Жовтневої сільської ради\~ Болградського району Одеської області, яка належала померлому на підставі державного акту серії\~ ОД № 094231, виданого Болградською районною державною адміністрацією 11.10.2005 року на імя [PERSON] та ще 199 осіб, яку фактично прийняла у спадщину його дружина (її мати) [PERSON], проте належним чином не оформила свої спадкові права. З цих підстав позивачка\~ просить позов задовольнити. Позивачка в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.19). В позовній заяві зазначила клопотання про розгляд справи без її участі (а.с.3). Відповідач Жовтнева сільська рада Болградського району Одеської області, до суду не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до чинного законодавства (а.с.29). Позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглянути справу без участі їх представника, про що надав відповідну заяву до суду (а.с.28). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.30). Будь-яких заяв, пояснень, заперечень на спростування доводів, викладених в позовній заяві до суду не надав. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦПК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобовязання встановлено законодавством у звязку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Судом встановлено, що 09 серпня 2009 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії 1-ЖД № 200526 (а.с.7). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої, окрім іншого майна також входить 0.32 частки земельної ділянки у межах згідно з планом, розташовані на території Жовтневої сільської ради Болградського району Одеської області, належної померлому на підставі державного акту серії ОД № 094231, виданого 11.10.2005 року на імя [PERSON] та ще 199-ти співвласників земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 38.85 га (а.с.12-13). Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. На день смерті спадкодавець [PERSON] був зареєстрований та проживав в домоволодінні за адресою: вул. Леніна, № 9, с. Жовтневе Болградського району Одеської області, що підтверджується довідкою Жовтневої сільської ради Болградського району Одеської області від 07.04.2015 року № 374 (а.с.11). За повідомленням Болградської РДНК Одеської області від 23.10.2015 року № 2270/01-16 спадкова справа щодо майна померлого [PERSON]М не заводилася, спадкоємці із заяви про прийняття спадщини до Болградської РДНК не зверталися (а.с.21) Отже, вказану спадщину прийняли його дружина [PERSON] та донька, позивачка [PERSON] фактом реєстрації та постійного проживання зі спадкодавцем в спадковому домоволодінні, про що свідчить довідка № 374 Жовтневої сільської ради Болградського району Одеської області (відповідно до запису в погосподарській книзі за № 106) від 07.04.2015 року (а.с.11), отже кожна з них успадкувала по 1/2 частині від 0.32 частки земельної ділянки загальною площею 38.85 га. 19 квітня 2014 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії І-ЖД № 373531 (а.с.8). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять: -0.32 частки земельної ділянки у межах згідно з планом, розташовані на території Жовтневої сільської ради Болградського району Одеської області, належні померлому на підставі державного акту серії ОД № 094231, виданого 11.10.2005 року на імя [PERSON] та ще 199-ти співвласників земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 38.85 га (а.с.12-13); -1/2 частина від 0.32 часток земельної ділянки загальною площею 38.85 га, розташованої на території Жовтневої сільської ради, яку померла успадкувала за законом після смерті свого чоловіка [PERSON]. Вказану спадщину прийняла за заповітом посвідченим приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] від 18.10.2013 року, зареєстрованим в реєстрі за № 2192, донька померлої [PERSON], [INFO], позивачка по справі (а.с.10). Зазначене також підтверджується копією спадкової справи Болградської РДНК Одеської області № 329/2014 року заведеної щодо майна померлої [PERSON], померлої 19.04.2014 року за заявою відповідача [PERSON] (а.с.23-27). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Частиною 1 ст. 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Частиною 2 ст. 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності та його державної реєстрації. Таким чином, позивачка, як спадкоємець за заповітом, вважається такою, що прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті матері [PERSON] На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, позивачка набула право на це майно. Однак, державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та заповітом на вищезазначені частки у спільній власності, в звязку з неможливістю вилучити у спадкоємця та додати до спадкової справи із-за багатої кількості співвласників (а.с.16). З огляду на вищевикладене, позивачка як спадкоємець за законом після смерті батька [PERSON] та як спадкоємець за заповітом після смерті матері [PERSON], вважається такою, яка прийняла спадщину, що відкрилася після смерті батьків. На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, позивачка набула право на дві земельні ділянки, кожна з яких складає по 0.32 частки земельної ділянки, яка перебуває у спільній власності і є єдиним масивом розміром 38.85 га у межах згідно з планом, розташовані на території Жовтневої сільської ради Болградського району Одеської області, а саме: -1/2 частину від 0.32 часток земельної ділянки у межах згідно з планом, розташованої на території Жовтневої сільської ради Болградського району Одеської області, належної померлому на підставі державного акту серії ОД № 094231, виданого 11.10.2005 року на імя [PERSON] та ще 199-ти співвласників земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 38.85 га як спадкоємиця за законом після смерті батька [PERSON], померлого 09.08.2009 року; -1/2 частину від 0.32 часток земельної ділянки у межах згідно з планом, розташованої на території Жовтневої сільської ради Болградського району Одеської області, належної померлій на підставі державного акту серії ОД № 094231, виданого 11.10.2005 року на імя [PERSON] та ще 199-ти співвласників земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 38.85 га як спадкоємиця за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 19 квітня 2014 року; -0.32 частки земельної ділянки у межах згідно з планом, розташованої на території Жовтневої сільської ради Болградського району Одеської області, належної померлій на підставі державного акту серії ОД № 094231, виданого 11.10.2005 року на імя [PERSON] та ще 199-ии співвласників земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 38.85 га як спадкоємиця за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 19 квітня 2014 року. При таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги позивачки про визнання права власності на дві земельні ділянки в порядку спадкування є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.125,152 Земельного Кодексу України, ст.ст.182, 328, 373, 1216-1218, 1225, 1261, 1268, 1270, 1297 ЦК України та

Outcome: approved