Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача в свою користь, на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 7 000 грн., яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з листопада 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позову покликається на те, що з 19.07.2001р. перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO]. народилась донька [PERSON], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо та не надає постійної матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча може та зобов'язаний її надавати, в зв'язку із чим вона перебуває у скрутному матеріальному становищі. Просить позов задоволити. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, дала пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просить позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, погоджується на стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 7 000 грн. на утримання їхньої спільної доньки, стягнення яких слід розраховувати починаючи з листопада 2011 року. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, вказаний обов'язок утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них обох. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.03.2002 року, відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], відтак, зобов'язаний утримувати її до досягнення нею повноліття. Враховуючи відсутність домовленості сторін щодо виконання відповідачем обов'язку по утриманню дитини, суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти на її утримання до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.2 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. За змістом визначення ст.61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню, а згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я дитини, матеріальне становище дитини, яку утримує лише позивачка, вік та потреби на її утримання, матеріальне становище відповідача, який інших осіб на утримані немає, визнання ним позову та приходить до висновку, що з відповідача в користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини слід щомісячно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 7000 грн., починаючи з листопада 2011р. і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved