Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про продовження строку на прийняття спадщини, посилаючись на те, що її дошлюбне прізвище [PERSON].[INFO] померла [PERSON] - її рідна баба. Зараз позивачка має прізвище останнього чоловіка - [PERSON]. Позивачка має право спадкування після смерті її баби [PERSON], як спадкоємець першого кола на підставі вимог частини 2 статті 529 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року). Батька позивачки [PERSON] вже кілька років не було в живих, коли померла бабуся [PERSON]. Коли настала смерть баби позивачка не зверталась до нотаріальної контори для подачі заяви про прийняття спадщини. Вона не має юридичних знань, тому на час настання смерті баби не знала вимог спадкового законодавства. Крім того, позивачка не мала потрібних документів, щоб довести родинний зв'язок з померлою. [INFO] вона народилась в Рязанській області Російської Федерації, але при переїзді до України було втрачено її свідоцтво про народження. Для його відновлення їй довелось багато років збирати кошти та вчинити поїздку до Росії дуже істотної вартості, щоб поновити документ про її народження. Свідоцтво про її народження позивачка змогла поновити тільки в 2017 році, після цього довела в органах ДРАЦС родинні відносини з батьком і змогла отримати підтвердження його народження та доказ родинних відносин з бабою. До теперішнього часу спадщину бабки [PERSON] ніхто не приймав. Позивачка залишилась єдиним спадкоємцем першого кола за законом і звернулась до нотаріусів для оформлення свого права на спадщину. При консультаціях з нотаріусами їй роз'яснили право на звернення до суду з приводу продовження строку прийняття спадщини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але від неї надійшла заява в просила розгляд цивільної справи за її позовом проводити у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача Підвисоцької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просив розгляд цивільної справи проводити у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає, що справа може бути розглянута у відсутності сторін на підставі письмових доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню враховуючи наступне. Ч. 1 ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказує на те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя. З матеріалів справи вбачається, що, що [INFO] в с. Підвисоке Новоархангельського району Кіровоградської області померла [PERSON] (світлокопія свідоцтва про смерть серія [NUMBER]/а.с.5/. [INFO] помер с. ПідвисокеНовоархангельського району Кіровоградської області [PERSON] (світлокопія свідоцтва про смерть серія [NUMBER]) /а.с.5/. Зі світлокопії свідоцтва про народження позивачки вбачається, що вона народилася [INFO], її батьком записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON] /а.с.7/. Зі світлокопії витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00017887571 від 07.04.2017 року [PERSON] народився [INFO]. Його батьком записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON] /а.с.6/. Зі світлокопії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00017752898 від 09.03.2017 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15 серпня 1992 року та розірвали його 24.02.1998 року /а.с.8/. Крім того зі світлокопії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00017753006 від 09.03.2017 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27.04.1998 року та розірвали його 11.12.2001 року /а.с.9/. З довідки виданої Підвисоцькою сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області №74 від 12.06.2017 року вбачається, що [PERSON], 1919 року народження проживала і була зареєстрована до дня смерті [INFO] в [ADDRESS]. В даному домоволодінні проживала сама. Із домоволодіння виписана у зв'язку зі смертю. Підвисоцькою сільською радою від імені [PERSON] посвідчувався заповіт від 22 листопада 1990 року за реєстром №75. Даний заповіт не відмінено і не скасовано /а.с.10/. З довідки виданої Підвисоцькою сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області № 644 від 11.07.2017 року вбачається, що земельна ділянка для ведення товарного виробництва яка належить [PERSON] згідно державного акта [NUMBER] від 25 грудня 2001 року, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], розміром 2,95 га, на даний час знаходиться в оренді ПСП «Підвисоцьке», як не витребувані паї /а.с.11/. 22 листопада 1990 року Підвисоцькою сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області було посвідчено заповіт за реєстровим № 75 від імені [PERSON], яким остання належний їй будинок з надвірними будівлями в с. Підвисоке Новоархангельського району Кіровоградської області а також предмети домашнього вжитку заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних частках /а.с.12/. З довідки виданої Підвисоцькою сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області №73 від 09.06.2017 року вбачається, що [PERSON], [INFO] проживав і бува зареєстрований до дня смерті [INFO] в [ADDRESS]. В даному домоволодінні проживала та була зареєстрована дружина: [PERSON], [INFO] по день смерті [INFO]. Померлий із домоволодіння виписаний у зв'язку зі смертю. Підвисоцькою сільською радою від імені [PERSON] заповіт не посвідчувався. /а.с.13/. В п. 5 ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. З цієї норми випливає, що положення нового Цивільного Кодексу України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01.07.2003 року і не була ніким зі спадкоємців, право на спадкування, яких виникло відповідно до норм статей 529-531 ЦК УРСР. Тобто в правовідносинах, що виникли застосовуються положення ЦК УРСР 1963 року. Згідно частин 1 та 2 ст. 524 ЦК УРСР ( 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Положеннями ст. 525 ЦК УРСР ( 1963 року) визначено, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Ст. 526 ЦК УРСР ( 1963 року) вказує на те, що місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до приписів ст. 527 ЦК УРСР ( 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Ст. 529 ЦК УРСР ( 1963 року) регламентує, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. У ст. 549 ЦК УРСР ( 1963 року) визначені дії, що свідчать про прийняття спадщини, зокрема визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Відповідно до положень ст. 550 ЦК УРСР ( 1963 року) строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 ЦК УРСР ( 1963 року), може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. У цих випадках, якщо спадкове майно було прийняте іншими спадкоємцями або перейшло до держави, спадкоємцеві, що пропустив зазначений строк, передається лише те з належного йому майна, яке збереглося в натурі, а також кошти, виручені від реалізації решти належного йому майна. Наведені в позовній заяві причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини суд вважає, поважними та об'єктивними, оскільки позивачка не подала заяву вчасно з причин, що не залежали від її волі та створювали певні перепони. Враховуючи положення вищеперелічених статей суд приходить до висновку про доцільність продовження позивачці строку на подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Суд продовжує позивачці строк на подання заяви про прийняття спадщини на термін три місяці. Приймаючи до уваги викладене та,

Outcome: approved