overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 03 лютого 1990 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб укладено Жовтневим відділом ЗАГС м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 125. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між ними фактично припинені у травні 2013 року, підставою розпаду сім`ї стало те, що між ними відсутнє взаєморозуміння та різні погляди на подружні стосунки, що призводило до постійних сварок. Після припинення шлюбних відносин спроб щодо їх відновлення не було, тому вважає збереження шлюбу не можливим. Позивач направила суду заяву з проханням справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, при цьому вказала, що не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду не прибув, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, що підтверджено письмовими матеріалами справи, про причину не явки суду не повідомив. 19 травня 2017 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені в справі докази, знаходить позовну заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню. До такого висновку, суд приходить на підставі наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, [PERSON], 03 лютого 1990 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON], який було зареєстровано Жовтневим відділом ЗАГС м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 125, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб, яке міститься в матеріалах справи (а.с. 4). Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не мають. З травня 2013 року сімейні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Причиною розпаду сім`ї стало те, що сторони не могли знайти взаєморозуміння, різні погляди на подружні стосунки приводили до постійних сварок. За час окремого проживання, шлюб зберегти не вдалося, сім`я розпалася остаточно. Враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому намірів не мають, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, суд приходить до висновку про те, що сім`ю зберегти не має можливості, тому шлюб за вимогою позивачки суд розриває. У відповідності до\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 16 лютого 2016 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Шлюб зареєстровано у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 39. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між ними фактично припинені у жовтні 2016 року, підставою розпаду сім`ї стало те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, різні релігійні погляди на життя та різні погляди на ведення спільного господарства, що призводило до постійних сварок. Після припинення шлюбних відносин спроб щодо їх відновлення не було, тому вважає збереження шлюбу не можливим. Позивач [PERSON] направила суду нотаріально засвідчену заяву з проханням справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі, згоден з розірванням шлюбу та просить справу розглянути у його відсутності, що підтверджується поданою до суду заявою. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені в справі докази, знаходить позовну заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню. До такого висновку, суд приходить на підставі наступного. [PERSON], 16 лютого 2016 року уклав шлюб з позивачкою [PERSON], який було зареєстровано Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 39, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб, яке міститься в матеріалах справи (а.с. 3). Від шлюбу подружжя дітей не мають. З жовтня 2016 року сімейні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Причиною розпаду сім`ї стало те, що з відповідачем мають різні релігійні погляди на життя та різні погляди на ведення спільного господарства, що призводило до постійних сварок. За час окремого проживання, шлюб зберегти не вдалося, сім`я розпалася остаточно. Враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому намірів не мають, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, суд приходить до висновку про те, що сім`ю зберегти не має можливості, тому шлюб за вимогою позивачки суд розриває. У відповідності до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 16 лютого 2016 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Шлюб зареєстровано у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 39. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між ними фактично припинені у жовтні 2016 року, підставою розпаду сім`ї стало те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, різні релігійні погляди на життя та різні погляди на ведення спільного господарства, що призводило до постійних сварок. Після припинення шлюбних відносин спроб щодо їх відновлення не було, тому вважає збереження шлюбу не можливим. Позивач [PERSON] Шаліна направила суду нотаріально засвідчену заяву з проханням справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі, згоден з розірванням шлюбу та просить справу розглянути у його відсутність, що підтверджується поданою до суду заявою. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені в справі докази, знаходить позовну заяву [PERSON] Шаліна такою, що підлягає задоволенню. До такого висновку, суд приходить на підставі наступного. [PERSON], 16 лютого 2016 року уклав шлюб з позивачкою [PERSON] Шаліна, який було зареєстровано Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 39, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб, яке міститься в матеріалах справи (а.с. 3). Від шлюбу подружжя дітей не мають. З жовтня 2016 року сімейні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Причиною розпаду сім`ї стало те, що з відповідачем мають різні релігійні погляди на життя та різні погляди на ведення спільного господарства, що призводило до постійних сварок. За час окремого проживання, шлюб зберегти не вдалося, сім`я розпалася остаточно. Враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому намірів не мають, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, суд приходить до висновку про те, що сім`ю зберегти не має можливості, тому шлюб за вимогою позивачки суд розриває. У відповідності до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 22 травня 1986 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Шлюб зареєстровано у селищній раді с. Тенкелі Усть-Янського району Якутської АРСР, актовий запис № 10. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між ними фактично припинені понад три роки по тому, підставою розпаду сім`ї стало те, що відповідач став байдужим до неї, перестав цікавитися інтересами сімї, згодом вона дізналась, що він зустрів іншу жінку, тому подальше спільне життя стало неможливим. Після припинення шлюбних відносин спроб щодо їх відновлення не було, тому вважає збереження шлюбу не можливим. Позивач направила суду заяву з проханням справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, при цьому наполягала на ухваленні заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, проте до суду не прибув про причину не явки суду не повідомив. 22 червня 2017 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені в справі докази, знаходить позовну заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню. До такого висновку, суд приходить на підставі наступного. Судом встановлено, [PERSON], 22 травня 1986 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON], який було зареєстровано у селищній раді с. Тенкелі Усть-Янського району Якутської АРСР, актовий запис № 10, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб, яке міститься в матеріалах справи (а.с. 4). Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не мають. На протязі останніх трьох років, сімейні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Причиною розпаду сім`ї стало те, що відповідач став байдужим до неї, перестав цікавитися інтересами сімї, згодом вона дізналась, що він зустрів іншу жінку. У лютому 2014 року відповідач зібравши свої особисті речі пішов з дому, з цього часу кожен має своє життя. За час окремого проживання, шлюб зберегти не вдалося, сім`я розпалася остаточно. Враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому намірів не мають, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, суд приходить до висновку про те, що сім`ю зберегти не має можливості, тому шлюб за вимогою позивачки суд розриває. У відповідності до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 24.09.2011 року зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина- Кримова [PERSON],[INFO]. На протязі двох років сторони проживають окремо, оскільки зрозуміли, що збереження сімейних відносин не можливе в зв»язку із систематичними суперечками. Вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. За минулий період часу вони з відповідачем втратили почуття любові та пошани одне до одного. Вважає, що сім'я розпалася остаточно, просить шлюб розірвати. За заявою позивачки справа розглянута без її участі. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності по ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 24 вересня 2011 року зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, від шлюбу у подружжя є син [PERSON], [INFO], сімейні відносини між сторонами припинені, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позову. З відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 487,20 грн. на користь позивачки, який було нею сплачено при подачі позовної заяви до суду .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 31 січня 2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Шлюб зареєстровано у місті Бішкек Первомайського відділу ЗАГС Киргизької Республіки, актовий запис № 37. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між ними фактично припинені у липні 2015 року, підставою розпаду сім`ї стало те, на протязі останнього року спільного проживання між ними постійно виникали сварки через те, що кожен має свої погляди на життя, на ведення спільного господарства, що призводило до втрати почуттів любові та поваги. Після припинення шлюбних відносин спроб щодо їх відновлення не було, тому вважає збереження шлюбу не можливим. У судове засідання позивачка направила заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, при цьому вказала, що не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про що свідчать оголошення в газетах «Вісті Придніпровя» та «Урядовий курєр», проте до суду не прибув, про причину не явки суду не повідомив. З опублікуванням оголошення у пресі, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у звязку з чим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені в справі докази, знаходить позовну заяву [PERSON], такою, що підлягає задоволенню. До такого висновку, суд приходить на підставі наступного. [PERSON], 31 січня 2009 року уклав шлюб з [PERSON], який було зареєстровано у місті Бішкек Первомайського відділу ЗАГС Киргизької Республіки, актовий запис № 37, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб, яке міститься в матеріалах справи (а.с. 3). Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не мають. З липня 2015 року сімейні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Причиною розпаду сім`ї стало те, що з відповідачем мають різні погляди на життя та на ведення спільного господарства, що призводило до постійних сварок, в результаті сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. За час окремого проживання, шлюб зберегти не вдалося, сім`я розпалася остаточно. Враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому намірів не мають, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, суд приходить до висновку про те, що сім`ю зберегти не має можливості, тому шлюб за вимогою позивачки суд розриває. У відповідності до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 07.11.2009 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя та обов'язки. Подружні відносини припинились з червня 2013 року. Від спільного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до слідуючого. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.11.2009р. , який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 1449, мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, однією сім'єю не проживають, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 14.12.2007 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя та обов'язки. Подружні відносини припинились з вересня 2015 року. Від спільного шлюбу мають доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] року народження. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач проти позову не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до слідуючого. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.12.2007р. , який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстмції у м.Києві, актовий запис № 1185, мають неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, а сім'я носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 21.09.2001 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя та обов'язки. Подружні відносини припинились з серпня 2015 року. Від спільного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач проти позову не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до слідуючого. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.09.2001 р., який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 1007, мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, а сім'я носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 7 лютого 2004р. перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, мають дочок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейні стосунки з відповідачем не склались, у звязку із зловживанням відповідачем алкоголем та пристрастю до азартних ігор. Шлюбні відносини припинені з 2012 року, спільне господарство не ведеться. Шлюб існує формально. Спору щодо поділу спільного майна подружжя не має. Подальше збереження шлюбу вважає неможливим. В судове засідання позивачка не зявилась, подала заяву з проханням розглянути справу у її відстуність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити шлюбне прізвище. Відповідач в судове засіання не зявився, просив розглянути справу у його відсутність, подав заяву в якій зазначив, що позов визнає. Суд, відповідно до ст.169 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, постановити рішення на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі на підставі наступного. Сторони зареєстрували шлюб 07.02.2004р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м.Харкова. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Внаслідок відсутності взаєморозуміння сторони припинили шлюбні відносини. Обидві сторони вважають неможливим поновлення шлюбних відносин. Дочки за угодою сторін проживатимуть з матірю - позивачкою. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України суд постановляє рішення про задоволення позову у разі визнання позову відповідачем за наявності законних підстав. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх неповнолітнім дітям, оскільки поновлення шлюбних відносин неможливе, шлюб сторін існує лише формально. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved