Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивачка звернулась з названим позовом до суду. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем вона знаходилась у зареєстрованому шлюбі з 03.08.1996 р. по 06.06.2003 року. Від цього шлюбу має повнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка є студенткою вищого навчального закладу. На утримання дитини позивачка витрачає значні кошти, що ставить її у важке матеріальне становище, батько дитини самоухилився від надання будь-яких коштів на утримання доньки. В той же час, відповідач має можливість надавати дитині відповідну матеріальну допомогу, бо працює директором ООО ТБ «ХимИнтер», що знаходиться у м. Дніпропетровськ. Тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в сумі 3500 грн. на утримання дитини під час її навчання до досягнення дочкою 23 -х років, а також додаткові витрати, які вона здійснює під час навчання дитини, а саме: витрати на оплату навчання в сумі 9745 грн. згідно договору про надання освітніх послуг, витрати за навчання, які вона понесла за минулий час в сумі 9745 грн., витрати, пов»язані з оплатою гуртожитку, де мешкає дитина під час навчання, в сумі 1850 грн. В судовому засіданні підтримує свої вимоги та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить об»ява в газеті «Урядовий кур'єр» від 29 березня 2016 р. за № 59, ніяких заяв чи клопотань від нього до суду не надходило, тому суд розглядає справу за відсутності відповідача та ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивачка не заперечує. 3-я особа - [PERSON] просить розглядати справу у її відсутності, бо навчається, заявлені вимоги підтримує. Заслухавши позивачку та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені слідуючи обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] 03.08.1996 року уклали шлюб про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу був зроблений актовий запис за № 289, а.с.4. В подальшому, 06 червня 2003 року, вказаний шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Шосткинського районного управління юстиції Сумської області було розірвано і на підтвердження цьому зроблено актовий запис № 36. У свідоцтві про народження [PERSON], яка народилась [INFO], сторони вказані, як її батьки, а.с. 6. Відповідно довідки № 4575 від 13.11.2015 р. [PERSON] є студенткою 2-го курсу вищого навчального закладу, що також підтверджується договором про навчання від 07.08.2014 року, а.с.8. Частиною 2 статті 18 Сімейного Кодексу передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю сторін. Частина перша статті 199 СК України передбачає, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Рішення суду про визначення розміру аліментів, що мають сплачуватися батьком, матір»ю повинно відповідати вимогам ч. 2 ст. 182 СК України, за якими мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні встановлено, що відповідач працює на підприємстві ТОВ «ТБ «Хімінтер» на посаді директора з 01.10.2008 року, його щомісячна заробітна плата складає 2650 грн., що підтверджується довідкам про доходи від 29.03.2016 р. відповідно за № 03298 та 03297. Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти, але не в сумі 3500 грн., на чому наполягає позивачка, а в сумі 700 грн., доказів, які б свідчили про інші види доходів, отриманих відповідачем, позивачкою, згідно вимог ст. 60 ЦПК України, суду не надано. Що стосується вимог про стягнення додаткових витрат на оплату навчання. Відповідно Правових позицій, висловлених Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України у зв»язку з переглядом цивільних справ у 2007 році правила ст. 185 СК України про те, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину зобов»язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) застосовуються при сплаті аліментів на неповнолітніх дітей і не поширюються на батьків, які за рішенням суду відповідно до ст. 199 СК України виконують обов»язок по утриманню повнолітніх дочки, сина при продовженні ними навчання до досягнення двадцяти трьох років. Тому в цій частині заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Крім того, підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачкою під час розгляду справи відповідно вимог ст. 88 ЦПК України, (а.с. 48, 17). Сторонам роз»яснюється, що розмір аліментів може бути згодом збільшено чи зменшено судом на вимогу платника або одержувача аліментів.

Outcome: approved