Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який 24.10.2007 року було розірвано. Від спільного проживання у шлюбі у них народилася дитина: дочка [PERSON], [INFO]. Після закінчення школи, дочка позивачки та відповідача [PERSON] вступив на денне відділення Київського міського медичного коледжу, де з 01.09.2013 року по теперішній час навчається на другому курсі, у зв'язку з чим позивачка потребує матеріальної допомоги на утримання дочки [PERSON] до закінчення навчання останньої, оскільки самостійно забезпечити дочку не може. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітної плати (доходу) відповідача, до закінчення навчання останньої. Позивачка надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач також надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано про що зроблено актовий запис відділом РАЦС Олевського районного управління юстиції Житомирської області від 24.10.2007 року за № 110, що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.12). Від спільного проживання у шлюбі сторони мають дитину: дочку [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.6). З 01 вересня 2013 року дочка позивачки та відповідача, [PERSON], вступила до Київського міського медичного коледжу, на денну форму навчання. Навчання у вказаному учбовому закладі безплатне відповідно до наданої довідки зазначеного навчального закладу від 17.10.2014 року за № 181. В зв'язку навчанням дочки [PERSON], позивачка не може в повній мірі самостійно її забезпечити на період навчання так, як вона несе витрати для придбання останній продуктів харчування, оплачує проїзд з місця проживання до місця навчання (у вихідні дні), оплачує місце проживання дочки, так як остання в гуртожитку не проживає. Відповідач матеріально дочці не допомагає, хоча має таку можливість, оскільки працює в ППЧ-43 смт.Лугини Житомирської області і має відповідну заробітну плату та може утримувати свою повнолітню дочку [PERSON], яка продовжує навчання. Дані правовідносини врегульовані ст.199 СК України, з якої слідує, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей до досягнення ними 23 років, які продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, які продовжують навчання. Разом з тим, відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В даному випадку суд вважає, що позивачка дійсно потребує матеріальної допомоги на утримання дочки [PERSON], в зв'язку з навчанням останньої, а відповідач відмовляє в наданні такої допомоги, хоча має таку можливість та будучи батьком дитини він не може бути звільнений від обов'язку утримувати повнолітню дочку яка продовжує навчання до закінчення навчання. Враховуючи вищенаведене а також те, що як позивачка так і відповідач мають відповідні заробітні плати, які надають їм можливість утримувати дочку [PERSON] до закінчення її навчання та утримувати свої сім'ї, сама [PERSON], знаходиться на державному забезпеченні, отримує стипендію у навчальному закладі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення та стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки до закінчення нею навчання, оскільки відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, тому кошти на утримання дочки [PERSON] до закінчення її навчання у навчальному закладі слід стягнути в примусовому порядку в розміри передбаченому ст.182 СК України, щомісячно, але без урахування часу на канікули.

Outcome: partial