Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. В судове засідання позивачка не зявилася, однак, її представник адвокат [PERSON] на позові наполягав та зазначив, що позивачці на підставі договору дарування належить вищевказана квартира. У вказаній квартирі прописаний батько позивачки, який з червня 2015 року фактично в ній не проживає, його речей в ній немає. На теперішній час позивачка не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належною їй квартирою. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином згідно вимог ч.9 ст.74 ЦПК України, про що свідчить обява у газеті «Запорізька правда» №35 (23719) від 08 вересня 2016 року. Вислухавши пояснення представника позивачки, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Позивачка є власницею квартири [ADDRESS], про що свідчить копія договору дарування квартири від 20 червня 2015 року та Витяг з Держреєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /а.с.4-6/. Як вбачається з довідки відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради разом із позивачкою за адресою [ADDRESS] зареєстрований відповідач [PERSON] /а.с.7/. Відповідно до відомостей Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області та відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради [PERSON], [INFO], зареєстрований [INFO] /а.с.13,16/. Однак, відповідач за вищевказаною адресою не проживає з червня 2015 року. Даний факт підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що позивачка їхня сусідка, а відповідач доводиться позивачці батьком. Вже більше року вони відповідача в будинку не бачать, ніяких спроб вселитися він не вчиняв, його речей в квартирі не має. В силу того, що відповідач зареєстрований у вищевказаній квартирі, але в ній не проживає, позивачка не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном. Крім того, комунальні послуги за проживання в квартирі нараховуються на усіх осіб, які зареєстровані в ньому, тому позивачка повинна сплачувати їх за свій рахунок. Відповідач є членом сімї позивачки, а саме її рідним батьком, а тому, згідно з чинним законодавством у даному випадку слід застосовувати вимоги ч.2 ст.405 ЦК України, а саме: член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Будь-якої домовленості між сторонами щодо строку відсутності [PERSON] у квартирі судом не встановлено. Суд вважає, що позивачкою надано достатньо доказів на підтвердження того факту, що відповідач з 2015 року не проживає за місцем реєстрації без поважної на те причини. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин не проживає в [INFO] понад рік, тому він може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved