overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 25.12.2004 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 262. Позивачка мотивує свої позовні вимоги тим, що сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з 2008 року з причини відсутності почуття кохання та поваги один до одного, а також взаєморозуміння, на примирення позивачка не згодна, наполягає на розірванні шлюбу. Позивачка до судового засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, крім того зазначила, що позовні вимоги підтримує та наполягає на задоволенні. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, крім того у заяві зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Крім того зазаначив, що після розірвання шлюбу просить змінити його прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних обставин. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з 2008 року, з причини відсутності взаєморозуміння, почуття кохання втрачено, все це спричинило розпад сім'ї. Сумісне життя не склалося, вони на примирення не згодні, подальше сумісне життя вони не вбачають, їх сім'я розпалась та її збереження суперечило б інтересам подружжя. Тому, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 28.08.1998 року Авдіївським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області , актовий запис № 214. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] Позивачка мотивує свої позовні вимоги тим, що сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з грудня 2013 року з причини відсутності почуття кохання та поваги один до одного, а також взаєморозуміння, на примирення позивачка не згодна, наполягає на розірванні шлюбу. Позивачка до судового засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, крім того зазначила, що позовні вимоги підтримує та наполягає на задоволенні. Крім того зазаначила, що після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, крім того у заяві зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних обставин. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з грудня 2013 року, з причини відсутності взаєморозуміння, почуття кохання втрачено, все це спричинило розпад сім'ї. Сумісне життя не склалося, вони на примирення не згодні, подальше сумісне життя вони не вбачають, їх сім'я розпалась та її збереження суперечило б інтересам подружжя. Тому, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 30 квітня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області , актовий запис № 61. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка мотивує свої позовні вимоги тим, що сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з жовтня 2013 року з причини відсутності почуття кохання та поваги один до одного, а також взаєморозуміння, на примирення позивачка не згодна, наполягає на розірванні шлюбу. Позивачка до судового засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, крім того зазначила, що позовні вимоги підтримує та наполягає на задоволенні. Крім того зазаначила, що після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, крім того у заяві зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних обставин. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з жовтня 2013 року, з причини відсутності взаєморозуміння, почуття кохання втрачено, все це спричинило розпад сім'ї. Сумісне життя не склалося, вони на примирення не згодні, подальше сумісне життя вони не вбачають, їх сім'я розпалась та її збереження суперечило б інтересам подружжя. Тому, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який заявою від 12.10.17. уточнила (а.с.22), мотивуючи свої вимоги наступним. 12.09.12. сторони зареєстрували шлюб. Сторони мають спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, вони втратили взаємоповагу один до одного, шлюбні відносини фактично між ними припинені, спільне господарство не ведуть з квітня 2016 року. Просила шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що у Книзі реєстрації шлюбів Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції 12 вересня 2012 року зроблено актовий запис № 1354 та видано свідоцтво про шлюб серії І-ЕЛ № 071465 розірвати; дошлюбне прізвище відновлювати не буде; стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати. Позивачка в судове засідання не зявилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином (а.с.19). В матеріалах справи від неї міститься заява, згідно якої просить справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити, строк на примирення не надавати, дошлюбне прізвище відновлювати не буде (а.с.22). Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином (а.с.21). В матеріалах справи від нього міститься заява, згідно якої просить справу розглядати без його участі, з позовними вимогами ознайомлений, не заперечує проти їх задоволення, строк на примирення просить не надавати (а.с.23). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Факт розпаду сімї і неможливість її збереження підтверджено доказами, наданими позивачкою, сумніватись в достовірності яких, суд не має підстав. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюб який був зареєстрований 02 серпня 2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Липовецького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 32. Від даного шлюбу народилось дочка - [PERSON] [INFO] Причиною розпаду сім'ї позивачка називає те, що між ними з відповідачем останнім часом постійно виникають сварки та скандали, що унеможливлює спільне проживання, а тому уже досить довгий час вони проживають окремо. Неодноразові спроби налагодити шлюбні відносини до позитивних наслідків не приводили. Сімейні відносини повинні будуватись на паритетних засадах та почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, однак між ними з відповідачем цього не має, що призвело до того що вони стали чужими людьми. Позивачка вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу буде суперечити як її інтересам, так і інтересам відповідача, що мають істотне значення. В судове засідання позивачка не з'явилась, однак в заяві, яку надала суду вказала, що позовні вимоги підтримує, просила суд їх задовольнити, а розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач в судове засідання також не з'явився в своїй заяві, що направив суду вказав, що позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем. Також просив розгляд справи проводити без його участі. Ураховуючи те, що сторони скористались своїми правами визначеними ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи не встановлено, тому здійснює розгляд справи в даному судовому засіданні на підставі доказів, що містяться у справі. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши обставини справи, оцінивши усі зібрані у справі докази в їх сукупності дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам будь-кого з них. Судом встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 02 серпня 2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Липовецького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 32. ( свідоцтво про одруження [NUMBER], а.с.5). Від даного шлюбу народилось дочка - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER]). Судом також встановлено, що сторони спільно не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, дитину спільно не виховують, господарства разом не ведуть. У своїх заявах не висловили наміру на збереження сім'ї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім'я розпалась повністю та остаточно, зберегти її неможливо, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх дитини, що має істотне значення, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України позивачці, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розподіл майна подружжя та визнання за нею права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. В обґрунтуванні своїх позовних вимог посилався на те, що з 14.06.2003 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який був розірваний 03.11.2010 року, актовий запис №490. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. В період шлюбу сторонами була придбана квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 31.03.2006 року, вказана квартира була оформлена на ім'я відповідача. Оскільки дане житло придбане за спільні кошти подружжя, на час укладення договору купівлі-продажу сторони проживали однією сім'єю, не припиняли шлюбно-сімейні відносини, вели спільний бюджет та господарство, мешкали разом, тому позивачка просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки та відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково. У судовому засіданні встановлено, що з 14.06.2003 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який був розірваний 03.11.2010 року, актовий запис №490. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. В період шлюбу сторонами була придбана квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 31.03.2006 року, реєстровий №519, вказана квартира була оформлена на ім'я відповідача [PERSON]. На час укладення договору купівлі-продажу спірної квартири між сторонами не було домовленості щодо зміни їх часток у спільному майні подружжя, шлюбний договір також не укладався. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Згідно зі ст.70 СК України, у разі розподілу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна чоловіка та дружини є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст.370 ЦК України, частки у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Оскільки спірна квартира була придбана подружжям в період їх знаходження у зареєстрованому шлюбі, сторони не припиняли шлюбно-сімейні відносини, вели спільний бюджет та господарство, мешкали разом, тому суд вважає визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS], загальною площею 45,7 м.кв., житловою площею 27,4 м.кв., та складається з: 1 - коридор, 2 - кладова, 3,4 - житлові кімнати, 5 - кухня, 6 - туалет, 7 - ванна, І- лоджія.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розподіл майна подружжя та визнання за нею права власності на 1/8 частину квартири [ADDRESS]. В обґрунтуванні своїх позовних вимог посилалась на те, що з 07.06.1995 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який був розірваний рішенням суду від 21.11.2012 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. В період шлюбу сторонами була придбана 1/4 частина квартири [ADDRESS] на підставі договору міни від 04.01.2000 року, вказана квартира була оформлена на ім'я відповідача [PERSON]. Оскільки дане житло придбане за спільні кошти подружжя, на час укладення договору міни сторони проживали однією сім'єю, не припиняли шлюбно-сімейні відносини, вели спільний бюджет та господарство, мешкали разом, тому позивачка просила суд визнати за нею право власності на 1/8 частину квартири [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивачки підтримала позовні вимоги у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що з 07.06.1995 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який був розірваний рішенням суду від 21.11.2012 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. В період шлюбу сторонами була придбана 1/4 частина квартири [ADDRESS] на підставі договору міни від 04.01.2000 року, реєстровий №17, вказана квартира зі згоди позивачки була оформлена на ім'я відповідача [PERSON]. На час укладення договору міни квартир між сторонами не було домовленості щодо зміни їх часток у спільному майні подружжя, шлюбний договір також не укладався. Відповідно до ст. 60 СК України (ст. 22 КпШС України), майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Згідно зі ст.70 СК України (ст. 28 КпШС України), у разі розподілу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна чоловіка та дружини є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст.370 ЦК України, частки у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Оскільки спірна частина квартира була набута подружжям в період їх знаходження у зареєстрованому шлюбі, сторони не припиняли шлюбно-сімейні відносини, вели спільний бюджет та господарство, мешкали разом, тому суд вважає визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частину квартири [ADDRESS], також суд вважає залишити у власності [PERSON] 1/8 частину квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 286 гривень 88 копійок судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача. Просила визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку та господарських будівель, що розташовані за адресою: [ADDRESS], і які належать їй на праві приватної власності. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву, в якій прохає розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - Новосанжарської селищної ради Новосанжарського району Полтавської області в судове засідання не з'явився, прохає розглянути справу за його відсутності, позов визнає повністю. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. З відмітки в технічному паспорті на житловий будинок вбачається, що позивачці [PERSON] на підставі договору дарування № 545 від 11.05.1982 року належить 1/4 частина житлового будинку та господарських будівель, що розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8-11). З договору купівлі-продажу від 11.06.1985 року вбачається, що [PERSON] продав, а позивачка [PERSON] купила 1/4 частину житлового будинку та господарських будівель, що розташовані за вищезазначеною адресою (а.с. 6, 7). В даний час позивачка хоче мати правовстановлюючий документ на 1/2 частину житлового будинку та господарських будівель, але не має можливості зареєструвати її в реєстраційній службі, так як втрачений оригінал договору дарування № 545 від 11.05.1982 року, що і змусило її звернутись з позовом до суду. Згідно ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача. Просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS], Новосанжарського району Полтавської області. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву, в якій прохає розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області в судове засідання не з'явився, прохає розглянути справу за його відсутності, позов визнає повністю. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. З договору дарування від 27 грудня 1989 року вбачається, що [PERSON] подарувала, а позивачка [PERSON] прийняла в дар житловий будинок та господарські будівлі, що розташовані в с. Пристанційне Новосанжарського району Полтавської області. В даний час позивачка хоче мати правовстановлюючий документ на житловий будинок з господарськими будівлями, але не має можливості зареєструвати їх в реєстраційній службі, так як відсутнє свідоцтво про право власності, що і змусило її звернутись з позовом до суду. Згідно довідки виконкому Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 1029 від 10.09.2013 року домоволодіння в [ADDRESS], Новосанжарського району Полтавської області згідно погосподарської книги № 2, особовий рахунок № [NUMBER], станом на 01.07.1990 року відноситься до робітничого двору і належить [PERSON]. З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок вбачається, що в [ADDRESS], Новосанжарського району Полтавської області знаходяться житловий будинок та господарські будівлі. Згідно ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, просила стягнути з нього на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 30% від усіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини. А також просила стягнути на її користь на її утримання аліменти у розмірі 10% від усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною віку трьох років. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на обставини не надання відповідачем матеріальної допомоги належним чином. У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивач до суду надала заяву, в якій просила про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання відповідача матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 05 липня 2012 року від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з матір'ю, достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Відповідач працездатний, відомостей про інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи сторонами суду не представлено. За таких обставин суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання малолітньої доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. А також стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. Таким чином, позов підлягає задоволенню частково. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, просила стягнути на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. А також просила стягнути на її користь на її утримання аліменти у розмірі 500 грн. 00 коп. щомісячно до досягнення дитиною віку трьох років. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на обставини не надання відповідачем матеріальної допомоги належним чином. Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 липня 2013 року позов [PERSON] задоволено. Ухвалою суду від 19 січня 2015 року вищезазначене заочне рішення скасоване та призначене до судового засідання. Позивачка у судове засідання не з'явилася, згідно наданої заяви просила слухати справу у її відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача, згідно наданої заяви, просила справу слухати без її участі та призначити аліменти на утримання дитини в твердій грошовій формі, в розмірі 400 грн. щомісячно та на утримання дружини в розмірі 200 грн. щомісячно. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 28 січня 2012 року від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає з матір'ю, достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Відповідач працездатний, на утриманні інших осіб не має, постійного доходу не має. За таких обставин суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 400 грн. щомісяця починаючи з 17 січня 2013 року до його повноліття. А також стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 200 грн. щомісяця починаючи з 17 січня 2013 року до [INFO] включно. Таким чином, позов підлягає задоволенню частково. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved