Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що з 18 липня 1992 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу народилася донька - [PERSON], [INFO]. 15 червня 2012 року шлюб було розірвано. Донька мешкає з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просила стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки аліменти в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засідання позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі. Відповідач позов визнав частково, не заперечував сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 1/6 частини заробітку, оскільки він перебуває у шлюбі з [PERSON], з якою має спільну дитину - [PERSON], [INFO], та пасинка - [PERSON], [INFO]. Дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, аліменти на утримання [PERSON] вона не отримує. Всі вони перебувають на його утриманні. Він щомісяця надавав позивачці допомогу на утримання доньки в розмірі 500 грн., оплачував заняття доньки з англійської мови, вартість яких складає 40 грн. на тиждень, поповнював мобільний рахунок, давав гроші на школу. Він є приватним підприємцем, сплачує за оренду торгового приміщення 650 грн., є платником податків. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того, згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров*я та матеріальне становище дитини; стан здоров*я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про перелік видів доходів, які враховують при визначені розміру аліментів на одного подружжя, дітей, батьків, інших осіб» №146 від 26.02.1993 р., утримання аліментів здійснюється з усіх видів заробітку і додаткової винагороди, як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з допомоги по безробіттю, допомоги по тимчасовій непрацездатності, одержуваної пенсії, тощо. Згідно з ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» (із змінами) та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що сторони мають дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с.5). Донька мешкає разом зі своєю матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Відповідач має задовільний стан здоров*я, є фізичною особою-підприємцем (а.с. 24, 25), має склад родини: [PERSON] - дружина, [PERSON], [INFO] - син, [PERSON], [INFO] - пасинок (а.с. 15). Відповідно до довідки від 13.03.2013 р. №800/17 ДПІ у Станично-Луганському районі обсяг виручки від реалізації товарів (робіт, послуг) у податковій декларації платника єдиного податку за 4 квартал 2013 року (12 місяців наростаючим підсумком) заявлений у розмірі 51010 грн. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання доньки на свій розсуд у самостійно визначеному розмірі, що не в повній мірі відповідає потребам дитини. З огляду на викладене, у зв'язку з тим, що відповідач зобов'язаний та має можливість утримувати доньку, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), суд вважає, що відповідач повинен сплачувати на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позову, тобто з 30.04.2014 року, і до досягнення дитиною повноліття. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що на його утриманні також перебуває син його дружини від першого шлюбу, оскільки утримувати дитину дружини від першого шлюбу - це добровільне рішення відповідача, крім того, його дружина не позбавлена можливості вирішити питання про отримання аліментів на утримання сина [PERSON] від батька дитини. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судовий збір на користь держави у сумі 243 грн. 60 коп. вдповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved