Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що 24 березня 2014 року між нею та [PERSON] був укладений договір позики в усній формі, в результаті чого останній взяв у неї в борг 20000 грн. і зобов'язався повернути вказану суму грошей 01 липня 2014 року, що підтверджується виданою [PERSON] розпискою, але по сей день відповідач борг не повернув. Позивачка вважає за необхідне стягнути з відповідача також 3% річних від простроченої суми заборгованості. Просила стягнути з відповідача на її користь суму боргу 20000грн. та 3% річних від простроченої суми заборгованості в сумі 600 грн., а також судовий збір. Представник позивачки в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позові, наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав частково, пояснив, що гроші в борг у [PERSON] він брав на лікування. [PERSON] пояснила йому, що гроші в неї знаходяться в банку, тому була домовленість, що 20000 грн. вона дає в борг під 10 % річних, але розписку написав лише на суму 20000 грн. Він сподівався віддати їх вчасно, але заробітку не було і попросив [PERSON] почекати, вона погодилась, за умови щоб віддав хоча б проценти. 02.06.2014 року відповідач віддав сину [PERSON] 400 дол. США і знову домовився з [PERSON], що віддасть борг коли збере врожай кавунів, але кавуни не вродили, тому він знову просив [PERSON] почекати, вона погодилась, але через деякий час почала телефонувати дружині з вимогою віддати гроші. Відповідач не відмовлявся віддати гроші, але на даний час їх в нього немає. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 24 березня 2014 року отримав у [PERSON] 20000 грн. в борг та зобов'язався повернути вказану суму до 01 липня 2014 року, що підтверджується копією розписки [PERSON] від 24. 03.2014 року. Частиною 2 статті 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошті у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем), у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання, звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тому, невиконання відповідачем умов договору позики у встановлений строк надає право позивачу вимагати вчинення від нього таких дій у судовому порядку. Частиною першою ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд критично відноситься до тверджень відповідача про те, що він 02.06.2014 року віддав позивачці відсотки за договором позики в сумі 400 дол. США, оскільки відповідач не надав суду доказів, які підтверджують зазначений факт. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в сумі 20000,00 грн. та 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 600,00 грн.

Outcome: approved