Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача, таким, що втратив право користування квартирою за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, пр. 50-річчя Перемоги[ADDRESS], посилаючись те, що вона є власником вказаної квартири на підставі договору дарування від 1 серпня 2003 року. В квартирі зареєстрований її колишній чоловік, відповідач [PERSON], але з червня 2015 року за місцем реєстрації не проживає. Реєстрація відповідача порушує її права як власника вказаної житлової квартири. Позивачка в судове засідання не зявилася, від неї надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти вирішення справи у заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився, викликався до суду належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене 08 лютого 2018 року, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав. Крім того, судова повістка про виклик до суду надсилалася йому за зареєстрованим у встановленому порядку місцем його проживання та повернулася до суду за відсутністю за адресою місця проживання за закінченням терміну зберігання. Іншої адреси відповідач суду не повідомляв. Відповідно до ст.128 ч. 7. ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.128 ч. 8 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою судді Мелітопольського міськрайонного суду\~ Запорізької області від 08.11.2017 провадження у справі було відкрито, справу призначено до судового розгляду на підставі ст. 122 ЦПК України, в редакції ЦПК 2004 р., що діяла на час відкриття провадження у справі, а тому суд розглянув справу в судовому засіданні в загальному порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд,\~ дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивачка є власником квартири за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, пр. 50-річчя Перемоги[ADDRESS] на підставі договору дарування квартири від 15 серпня 2003 року посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області за № 6130, що підтверджується копією договору дарування квартири, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1308889 від. 22.08.2003, Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно № 111162729 від 19.01.2018./а.с.10-12,47/ Відповідно до довідки виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області № 5694 від 30.10.2017 [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою [INFO], пр. 50-річчя Перемоги[ADDRESS]. /а.с.16/ Відповідно до довідки КП «Житломасив» Мелітопольської міської ради Запорізької області від 17.10.2017 [PERSON] за місцем реєстрації не проживає з червня 2015 року. /а.с.13,44/ В силу того, що відповідач зареєстрований в квартирі, але в ній не проживає, позивачка не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належною їй квартирою. Відповідач був зареєстрований в квартирі, як член сімї позивачки, оскільки сторони перебували в шлюбі, зареєстрованому 08.10.1983 року міським відділом запису актів цивільного стану м. Мелітополя, актовий запис № 1456, який рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 08 вересня 2017 року було розірвано. (а.с. 9) Тому, згідно з чинним законодавством у даному випадку слід застосовувати вимоги ч.2 ст.405 ЦК України, згідно яких член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Будь-якої домовленості між сторонами щодо строку відсутності відповідача в квартирі судом не встановлено. Аналізуючи зібрані по справі докази суд дійшов висновку, що відповідач без поважних причин не проживає в квартирі за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, пр. 50-річчя Перемоги[ADDRESS] понад рік, тому він може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved