Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із вищезазначеним позовом до [PERSON], який мотивує тим, що з 1996 року перебувала з відповідачем у цивільному шлюбі, від якого народила сина [PERSON], [INFO]. У зв'язку з тим, що відповідач у добровільному порядку не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання сина, а останній навчається на 1 курсі денного відділення Свалявського НУХТ, тому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі по 447 грн. щомісячно до закінчення сином навчання. Під час розгляду справи змінила позовні вимоги, а саме просила стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, щомісячно, починаючи з 28 січня 2015 року і до закінчення сином навчання, а саме до 01 березня 2018 року. У судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, змінені позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач у судове засідання також не з'явився, однак подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, не заперечив проти задоволення змінених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що змінений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим повторно відділом РАГСу Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області 12 червня 1998 року (а. с. 3). Також встановлено, що [PERSON] навчається у Свалявському технічному коледжі Національного університету харчових технологій на І курсі денного відділення в групі ДВ-141; термін навчання до 01 березня 2018 року (а. с. 6). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Як роз'яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Оскільки дитина після досягнення повноліття продовжує навчання, а саме до 01 березня 2018 року, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, а батько, отримуючи пенсію, має можливість таку допомогу надавати, тому суд вважає, що змінений позов підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved