Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, посилаючись на те, що подружні стосунки з відповідачем були припинені через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини, обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини, сім`я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків вона не бажає. Від спільного подружнього життя мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Також просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 50% всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, посилаючись на те, що він не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Представник позивачки у судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеному у позові. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнав, в частині стягнення аліментів на утримання дітей просив відмовити, оскільки з липня 2016 р. добровільно сплачує аліменти на підстав заяви до бухгалтерії підприємства в розмірі 33%, тобто 1/3 на двох дітей, вважає цей розмір достатнім. Також він оплачує за комунальні послуги за житло, в якому мешкає разом із позивачкою та їх дітьми. У судовому засіданні досліджені наступні докази: свідоцтво про одруження; копії свідоцтв про народження; копія висновку ВКК №336 від 30.10.2015 р.; копія довідки КП «Лисичанський завод залізобетонних виробів»; копія довідки про доходи; копія довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб; копія довідки голови будинкового комітету; письмові заперечення на позовну заяву; копія товарних чеків; копії дублікатів квитанцій; довідка про утримання аліментів; довідка про доходи. Дослідивши докази у справі, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 листопада 2001 р., відділом реєстрації актів громадянського стану Лисичанського міського управління юстиції, Луганської області, Україна, актовий запис №644. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], Подружні стосунки між сторонами були припинені через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини, обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини, сім`я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків позивачка не бажає. Відповідач в цій частині позов визнає, тому відповідно до ст.112 СК України позов в цій частині підлягає задоволенню. Що стосується вимог про стягнення аліментів, то згідно ст.183 ч.5 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. На підставі ст.185 ч.ч.1, 2 абз.1 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. На підставі ст.187 ч.1 абз.1 СК України один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві. Як вбачається з наданих відповідачем довідок та копії заяви відповідача, він з 01 липня 2016 р. добровільно сплачує на користь позивачки аліменти в розмірі 33% свого доходу на утримання двох дітей (а.с.9, 54). Вказаний розмір дорівнює безспірному розміру аліментів на утримання двох дітей, встановленому діючим законодавством, та з огляду на розмір доходів відповідача відповідає вимогам ст.182 ч.1 п.2 СК України щодо врахування матеріального стану платника аліментів при визначені розміру аліментів (а.с.55). Позивачкою не надано доказів того, що відповідач отримує доходи з інших джерел ніж основне місце роботи. Також позивачкою не надано доказів того, що донька сторін потребує додаткові витрати, викликані її хворобою, не вказала розмір таких витрат, їх розрахунок тощо. За таких обставин вимоги про стягнення аліментів є безпідставними. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 640 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial