Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом в якому зазначила, що 06.06.2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, дочку - [PERSON], [INFO]. Подружжя не проживає разом. Відповідач ухиляється від утримання дружини. Матеріальної допомоги добровільно не надає. В даний час позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Крім того позивачка являється інвалідом 3 групи, категорія 1 постраждалої від Чорнобильської катастрофи. На даний час проходить лікування в Черкаському онкодиспансері, а тому потребує матеріальної допомоги чоловіка. Відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу так, як він має постійне місце роботи. Позивачка [PERSON] з урахуванням позовних вимог просить стягувати з [PERSON] аліменти на її користь в розмірі ? частки з усих його видів його заробітку (доходу) щомісяця починаючи з дня пред'явлення позову і до виповнення дитині трирічного віку, тобто до [INFO]. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що прожила у шлюбі з відповідачем близько дванадцяти років. Відповідач залишив її коли дізнався, що в неї онкологічне захворювання за місяць до народження дитини і пішов у іншу родину, де у нього народилася дитина. На даний час вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та постійно лікується. На лікування вона витрачає значні кошти, їй необхідно пройти ще кілька курсів хіміотерапії. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Вказав, що згідний сплачувати лише 1/10 частину від свого заробітку, оскільки на його утриманні знаходиться співмешканка [PERSON] та її двоє доньок [PERSON] та [PERSON] Подав до суду заперечення в якому позов визнав частково вказавши, що після фактичного розірвання шлюбу відповідач добровільно сплачував аліменти на утримання дитини шляхом перерахування коштів в сумі 1000 грн. на картковий рахунок позивачки, але позивачці цього було мало і вона звернулася до суду та в даний час окрім позову про стягнення аліментів на дружину, на розгляді Звенигородського районного суду знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Крім того у судовому засіданні пояснив, що [PERSON] є донькою його співмешканки від першого шлюбу і, незважаючи на наявність судового рішення про стягнення аліментів з її біологічного батька, він її утримує. Друга дитина [PERSON] є його спільною донькою з [PERSON], яка народилася за місяць до народження дитини у позивачки, аліменти на її утримання він не сплачує, а надає кошти добровільно. Його співмешканка не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років і тому він вимушений її утримувати. Вважає, що кошти позивачці повинна сплачувати юридична особа у якій позивачка працювала до вагітності, а не він. Вказує, що його доходи є незначними. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 06 червня 2009 року (а.с.7). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, дочку - [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Згідно довідки виконавчого комітету Звенигородської міської ради Черкаської області № 1895/02-17 від 05.05.2017 року малолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні (а.с. 4). Відповідно до ст. 84 ч.2 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч.4 ст. 84 Сімейного Кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. За змістом ст.ст.182, 184 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка знаходиться у відпустці по догляду за малолітньою донькою, яка повністю знаходиться на її утриманні, в зв'язку з чим вона не має можливості працювати та отримувати заробітну плату і потребує матеріальної допомоги. Крім того, як вбачається з наданих позивачкою виписок з історії хвороби вона хворіла на онкологічне захворювання та на даний час проходить курси хіміотерапії. Дане лікування є дороговартісним, що підтверджено відповідними квитанціями на придбання ліків та оплату лабараторних досліджень. До доводів відповідача суд ставиться критично. Так, останнім не надано доказів перебування на його утриманні інших осіб, а довідка Паліничинсько сільської ради від 25.05.2017р. не може бути таким доказом. Так, як пояснив у судовому засіданні відповідач [PERSON] має батька, з якого рішенням суду стягуються аліменти на її утримання. Крім того, відповідачем не надано доказів того, що [PERSON] є його цивільною дружиною, не перебуває у іншому шлюбі, та знаходиться на його утриманні. Не надано доказів і про стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] Відтак суду не надано доказів про наявність інших утриманців у відповідача та як пояснив відповідач жодних стягнень з нього за виконавчими документами не проводиться. Щодо посилань відповідача на те, що у провадженні Звенигородського суду знаходиться цивільна справа за позовом позивачки до нього про стягнення аліментів на утримання дитини, то суд також не може оцінити даний доказ як наявність стягнення з відповідача, оскільки доказів про прийняття рішення у даній справі не надано. Натомість відповідач має постійне місце роботи та заробітну плату, має задовільний стан здоров'я та може і зобов'язаний надавати надавати таку допомогу позивачці. При цьому суд зазначає, що максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи, відтак і стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини у розмірі ? частини від його доходу не буде порушувати вимоги вищенаведеного закону. Крім того, у разі зміни матеріального становища відповідач не позбавлений можливості ініціювати перегляд розміру аліментів. Враховуючи наведене суд вважає можливим задоволити позовні вимоги у повному обсязі, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути із [PERSON] судовий збір в дохід держави в сумі 640 грн. 00 коп. На підставі ст.ст. ст.180,181,182,183 СК України та

Outcome: approved