Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до Маріупольської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування. В позові зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] Після смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. [PERSON] було видано ордер на зазначену квартиру від 06.03.1989 року, відповідно до якого ним сплачувались пайові внески. В 1993 році [PERSON] повністю сплачена позика відносно вказаної квартири, але він вчасно не оформив документи на право власності на спірну квартиру, у зв'язку з чим позивачці було відмовлено в реалізації права на спадкування після померлого [PERSON] Позивачка просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS] як за дружиною померлого [PERSON] Представник позивачки позов підтримала в повному обсязі, наполягала на його задоволенні. Представник відповідача Маріупольської міської ради заперечувала проти задоволення позовних вимог. Представники третіх осіб не з'явилися, надали на адресу суду заяви з проханням розглянути справу у їх відсутність, не заперечували проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 11.08.1994 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 11.08.1994 року (а.с.5). Судом встановлено, що рішенням Виконкому Жданівської міської ради народних депутатів №62/4 від 06.03.1989 року [PERSON] надана квартира [ADDRESS]. В квартирі значиться зареєстрована дружина - [PERSON](а.с.7). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29.06.2013 року зареєстровано смерть [PERSON], померлого [INFO]. (а.с.6). Право власності на спірну квартиру не було належним чином зареєстроване в Маріупольському БТІ, у зв'язку із чим реалізація права на спадкування в даному випадку можлива лише у судовому порядку. Відповідно до ст. 4 Заключних і перехідних положень Цивільного Кодексу України (в редакції 2004 р.) щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільного Кодексу України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, які виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Отже спірні правовідносини регулюються Цивільним Кодексом України (в редакції 1963 року), Кодексом про шлюб та сім'ю України, законом України «Про власність» від 07.02.1991 року який діяв на момент виникнення спірних правовідносин. Згідно із ч. 1 ст. 15 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Відповідно до ст.146 Житлового кодексу, п.43 Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, норм чинного на час виникнення спірних правовідносин КпШС (статті 22,24,28,29), а також роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в підпункті «а» п.6 постанови від 18 вересня 1987 року №9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» та підпункті «а» п.11 постанови від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» у випадку сплати паю в ЖБК подружжям у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів квартира після пайового внеску є їх спільним майном. Згідно зі ст.1261 ЦК України - право на спадкування за законом у першу чергу мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. З огляду на вищенаведене, позивачка є спадкоємицею першої черги після смерті [PERSON], 01.11.2013 року звернулась із завою до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] про прийняття спадщини, а отже в силу ст.1268 Цивільного кодексу України вважається такою, що прийняла спадщину. Як вбачається зі спадкової справи, інші можливі спадкоємці з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися. На підставі вищенаведеного, суд вважає за можливе визнати за позивачкою [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON]

Outcome: approved