Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 30 жовтня 1999 року, від якого мають неповнолітню доньку Єлизавету, [INFO] Позивачка вказувала на те, що донька проживає з нею і перебуває у неї на утриманні, коштів на утримання доньки відповідач не надає, в житті та у вихованні дитини участі не приймає, у звязку з чим просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки. В судове засідання позивачка не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Разом з тим, до суду надійшла заява позивача про розгляд справи за її відсутності, в якій вона повністю підтримала позовні вимоги та зазначає, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, а тому згідно ст. ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 30 жовтня 1999 року сторони перебувають у шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку Єлизавету, [INFO] Наведене підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Судом встановлено, що донька проживає разом з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні, батько дитини, відповідач по справі, добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, починаючи з 06.07.2016 року та до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. При визначенні розміру аліментів, суд врахував обставини, які передбачені в ст. 182 СК України. На підставі ст.ст. 180-183 СК України,

Outcome: approved