Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до Комінтернівського відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту в якому зазначила, що у їй, на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу квартири серія АЕЕ № 469533 від 28.09.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] р. № 5277. На початку липня 2014 року вона мала намір на продаж вищезазначеної квартири. Однак при зверненні до нотаріуса під час проведення угоди купівлі-продажу квартири, нотаріус повідомив її, що квартира [ADDRESS] знаходиться під арештом. Згідно наданого витягу з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 18.07.2014 року на вищезазначену квартиру накладено арешт першою Харківською державною нотаріальною конторою - 27.04.2005 року на підставі повідомлення ВДВС Комінтернівського району м. Харкова державного виконавця Семененко В.Ю. На її звернення до Комінтернівського ВДВС ХМУЮ із заявою про підстави накладення арешту на її приватну власність - квартиру [ADDRESS] їй була надана відповідь, що в провадженні відділу знаходилось виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2н-28/06 виданого 05.04.2006 року Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу у розмірі 1910,26 грн. 03.06.2008 року виконавче провадження було закінчено на підставі п. 10 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». Більш детальну інформацію вони надати не можуть, через пожежу, яка сталась в жовтні місяці 2010 року. В вищезазначеній квартирі ніколи не був навіть зареєстрований такий громадянин як - [PERSON]. Єдиним власником житла з 2001 року є позивачка - [PERSON] У зв'язку з тим, що майно на яке накладено арешт в порядку виконавчого провадження належить позивачці, яка не є стороною виконавчого провадження вона просить зняти арешт з майна: квартири [ADDRESS] Позивачка в судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача Комінтернівського відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в судове засідання з'явилась, проти задоволення позовної заяви не заперечувала. Суд заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти на відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 28.09.2001 року, р. № 5277, посвідчений ПН ХМНО [PERSON] (а. с. 7) Відповідно до відомості з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 18.07.2014 року, квартира [ADDRESS] знаходиться під обтяженням та власником вказано [PERSON]. (а. с. 8) Згідно відповіді КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» № 5343 від 28.07.2014 року, станом на 31.12.2012 року право власності на двокімнатну ізольовану квартиру [ADDRESS] зареєстровано за - [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] від 28.09.2001 року, р. № 5277. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном ( ст.391 ЦК України). Статтею 383 ЦК України встановлено ,що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Оскільки судом встановлено, що вищевказана квартира є власністю [PERSON], а не [PERSON], суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині звільнення майна з-під арешту. Таким чином позовні вимоги є обґрунтованими, не суперечать закону та підлягають задоволенню.

Outcome: approved