Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON], [PERSON], з участю третьої особи Червоноградського міського сектору головного Управління Державної міграційної служби України про втрату права на користування житловим приміщення та зобов'язання зареєструвати неповнолітню дитину за місцем свого проживання. В обґрунтування вимог послалась на те,що вона є власником будинку по [ADDRESS]на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері. У будинку окрім неї також зареєстровані її брат [PERSON] та його син[PERSON]. Останні прописані у вказаному будинку з 07.05.2009 року, однак з часу фактичної реєстрації у вказаному житловому приміщенні не проживали, у будинку відсутні їхні особисті речі. Також вони не несуть витрат на утримання та сплату житлово-комунальних послуг. Позивачка просить позов задовольнити і визнати відповідачів такими, що втратили право на проживання у даному будинку та зобов'язати відповідача [PERSON] зареєструвати неповнолітнього [PERSON] за місцем свого проживання. Представник позивачки у судовому засіданні позов підтримала, суду пояснила, що відповідачі з часу їх реєстрації у спірному житловому приміщенні не проживали. Останні житлом не цікавляться, не несуть витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Добровільно знятись з реєстраційного обліку не бажають. Просила визнати відповідачів такими, що втратили право на користування належним позивачці на праві власності житловим приміщенням. Відповідач в судовому засіданні позов заперечив. Вказав, що являється рідним братом позивачки. Після смерті матері відмовився від права на спадщину, але був зареєстрований у батьківському будинку разом із сином. Він часто знаходиться за межами України на заробітках. Вони винаймають квартиру. На даний час він не має власного житла і тому не бажає знятись з реєстраційного обліку, оскільки він з сином не мають куди прописатись. Просить в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи Червоноградського міського сектору головного Управління Державної міграційної служби України подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Вислухавши пояснення сторін, оцінивши представлені документи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Позивачка є власником будинку по [ADDRESS]на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності. Як вбачається із копії будинкової книги для прописки, які проживають у будинку [ADDRESS], відповідачі з 07.05.2009 року зареєстровані у вказаному будинку. У судовому засіданні встановлено, що після реєстрації відповідачі у даному будинку фактично не проживали, їхніх речей там не було. Проживають у [ADDRESS]. Дружина зареєстрована по місцю проживання своїх батьків. Відповідно до ч.1 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла вісімнадцяти років визначається за згодою батьків. Як передбачено ст.ст.317,319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.405 ч.2 ЦК України «Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла за законом». Згідно Постанови КМУ від 16.01.2003 року № 35 «Про затвердження тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання» зняття з реєстраційного обліку здійснюється на підставі заяви фізичної особи (починаючи з 15-річного віку), запиту уповноваженого органу за новим місцем проживання особи, рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користуватись та розпоряджатись своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. В силу того, що відповідачі зареєстровані у вище вказаному житловому приміщенні, але в ньому не проживають, тривалий час з 2009 року позивачка не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй на праві власності будинком. Таким чином вищевикладені обставини вказують на те, що [PERSON] та його неповнолітній син [PERSON] не проживають на даній житловій площі, на якій зареєстровані, понад 1 рік без поважних причин, не несуть витрати, які пов'язані з утриманням житла у зв'язку з чим відповідачів слід визнати такими, що втратив право на користування даним житловим приміщенням. Вимоги до відповідача [PERSON] про зобов'язання зареєструвати свого неповнолітнього сина [PERSON] за місцем свого проживання не підлягають до задоволення, так як громадяни вправі самі обирати місце свого проживання.

Outcome: partial