Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовною заявою, у якій просила визнати за нею право власності на житловий будинок. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 13 серпня 2017 року померла її мати [PERSON], [INFO], після смерті якої залишилося спадкове нерухоме майно житловий будинок № 80 по вул. Зелінського (Кірова) у с. Мала Білозерка Василівського району Запорізької області. За життя [PERSON] набула у власність вищевказаний будинок. На день смерті матері [PERSON] з нею ніхто не проживав і не був зареєстрований. Інші спадкоємці після смерті матері відсутні, спадкоємці за законом [PERSON] і [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON]. Позивачка є єдиним спадкоємцем як за заповітом, так і спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері - [PERSON]. Згідно довідки [PERSON] сільської ради від 09 лютого 2018 року, відповідно до розпорядження сільського голови від 19.02.2016 року № 22 вулиця Кірова перейменова на вулицю Зелінського. Згідно інформаційної довідки 135172138 від 22.08.2018 року, відомості про реєстрацію права власності на спірний будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, державному реєстрі іпотек, Єдиному державному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, відсутні. Згідно відповіді Державного архіву Запорізької області № 01/32-С-1769 від 24.07.2018 року протоколи засідань правління та загальних зборів уповноважених членів колгоспу ім. Калініна с. Мала Білозерка Василівського району Запорізької області за 1997-2017 роки на зберігання до Державного архіву Запорізької області не надходили. Відповідно до витягу на безкоштовний запит з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань, юридична особа СВК ім. Калініна припинено 10.05.2006 року. 14 лютого 2018 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Василівського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим [PERSON] сільською радою Василівського району Запорізької області 30 серпня 2010 року, за реєстром № 225, після померлої 13 серпня 2017 року [PERSON], але Постановою нотаріуса № 102/02-31 від 14 лютого 2018 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинок № 80 по вул. Зелінського у с. Мала Білозерка Василівського району Запорізької області, у звязку з тим, що нею не надані документи, що посвідчують право власності на будинок. Правовстановлюючий документ на вказаний житловий будинок відсутній, поновити його немає можливості, оскільки, за змістом нормативних актів, які діяли на момент набуття будинку у власність, виникнення права власності на квартиру не залежало від державної реєстрації цього права, належне оформлення права власності мав здійснити спадкодавець особисто, вчинення таких дій спадкоємцем від імені спадкодавця законодавством не передбачено. Тому, [PERSON] просить визнати за нею право власності на житловий будинок № 80 по вул. Зелінського (Кірова) у с. Мала Білозерка Василівського району Запорізької області загальною площею 25,2 кв.м, житловою площею 7,7 кв.м, допоміжною 17,5 кв.м, у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], [INFO], яка померла 13 серпня 2017 року. Позивачка [PERSON] і її представник на підставі довіреності від 13 вересня 2018 року адвокат [PERSON] у судове засідання не з'явилися, однак до суду направили письмові клопотання, у яких вказали, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили їх задовольнити та розгляд справи провести у їх відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області у судове засідання не з'явився, до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає та просив справу розглядати у його відсутність. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] у судові засідання не зявились, але до суду надійшли клопотання про визнання позову та розгляд справи за їх відсутністю. Представник третьої особи приватний нотаріус Василівського районного нотаріального округу ГТУ юстиції у Запорізькій області [PERSON] у судове засідання не зявилася, але до суду надійшла заява з проханням слухання справи проводити без її участі. Представник третьої особи Василівська районна державна адміністрація Запорізької області у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час і місце слухання справи був належним чином повідомлений, про що свідчить розписка про вручення судової повістки (а.с. 47). У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб серії ІІ-ЯР № 062647, виданого [PERSON] сільЗАГС В-Білозерського р-ну, 24 червня 1958 року було укладено шлюб між [PERSON] і [PERSON]. Після реєстрації одруження присвоєно прізвище «Шулежко» (а.с. 8). Згідно копії свідоцтва про народження серії ІІІ-УР № 142520, виданого [PERSON] сіль ЗАГС [PERSON] р-ну, 22 лютого 1961 р. народилася [PERSON]. У графі «Батько» вказано «Шулежко Микола Васильович», «Мати» - [PERSON] (а.с. 9). Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖС № 436553, виданого М-Білозерською сільською Радою Василівського району Запорізької обл., 14 червня 1980 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище «Стороженко» (а.с. 8). 09.04.1989 р. [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11). Відповідно до копії заповіту, посвідченого секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області від 30 серпня 2010 року [PERSON], [PERSON], яка народилась 01 червня 1938 року в селі Мала Білозерка Василівського району Запорізької області, заповіла житловий будинок № 80, що знаходиться по вулиці Кірова в с. Мала Білозерка Василівського району Запорізької області [PERSON], яка народилась 11 лютого 1961 року в с. Мала Білозерка Василівського району Запорізької області (а.с. 16). Судом встановлено, що 13.08.2017 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 392323 (а.с. 10). Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки в порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються в сукупності із іншими доказами. Згідно довідки [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області від 09.02.2018 року, дійсно у с. Мала Білозерка Василівського району Запорізької області вулиця Кірова перейменована на вулицю Зелінського згідно розпорядження сільського голови № 22 від 19.02.2016 року (а.с.15). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Згідно довідки, виданої [PERSON] сільською радою Василівського району Запорізької області від 09.02.2018 року № 206, дійсно гр. [PERSON] була зареєстрована та проживала у [INFO] (Кірова), 80 Василівського району Запорізької області з 2000 року по день смерті 13.08.2017 року. Разом з нею за даною адресою ніхто не був зареєстрований і не проживав (а.с. 14). Як вбачається з довідки, виданої [PERSON] сільською радою Василівського району Запорізької області від 09.02.2018 року № 207, померла 13.08.2017 року [PERSON] по день смерті була прописана та проживала за адресою: [INFO] (Кірова), 80. Житловий будинок № 80, який знаходиться за адресою: с. Мала Білозерка, вул. Зелінського Василівського р-ну Запорізької обл. під забороною (арештом) не перебуває. Заборгованості по фінансовим і страховим платежам немає. Згідно особового рахунку № 01-1863-1 книги 334 погосподарського обліку 2016-2020 років житловий будинок належав гр. [PERSON] (а.с. 12). Земельна ділянка площею 0,24 га для обслуговування житлового будинку знаходилась у постійному користуванні гр. [PERSON] за адресою: вул. Зелінського, 80, що підтверджується довідкою, виданою [PERSON] сільською радою Василівського району Запорізької області від 09.02.2018 року № 208 (а.с. 13). Позивачка [PERSON] прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON], подавши у шестимісячний термін до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом (копія заяви від 13.02.2018 року є у матеріалах справи) (а.с. 62). Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] після смерті [PERSON] (а.с. 61-82), з якої вбачається, що позивачка [PERSON] є єдиним спадкоємцем у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка бажала прийняти та прийняла спадщину, оскільки, інші спадкоємці відповідачі [PERSON] і [PERSON] 13.02.2018 року подали заяви до нотаріальної контори про відмову від спадщини після смерті їх матері [PERSON] (а.с. 63-64). Згідно ч. 1 ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Постановою № 102/02-31 від 14.02.2018 року приватний нотаріус Василівського районного нотаріального округу ГТУЮ у Запорізькій області [PERSON] відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність у спадкоємця оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно (а.с. 18). Зазначені обставини перешкоджають позивачці належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом. Згідно копії технічного паспорту на житловий будинок № 80, вул. Зелінського, село Мала Білозерка, виданого РКП «Василівське бюро технічної інвентаризації», замовником технічного паспорту є [PERSON] (а.с. 25-29). Як вбачається з копії довідки, виданої 27.02.2018 р. № 110 районним комунальним підприємством «Василівське бюро технічної інвентаризації» Василівської районної ради Запорізької області, відповідно до інвентаризаційної справи РКП «Василівське БТІ» станом на 31.12.2012 р. право власності на житловий будинок за адресою: Запорізька область, Василівський район, село Мала Білозерка, вулиця Зелінського № 80 не зареєстровано (а.с. 24). Ринкова вартість обєкта - одноповерхового житлового будинку № 80, розташованого за адресою: Запорізька обл., Василівський р-н, с. Мала Білозерка, вул. Зелінського, станом на 01.03.2018 року склала 58 464,00 грн., що підтверджується копією висновку про дійсну вартість нерухомого майна, виданого суб»єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] (а.с. 31). Відповідно до копії повідомлення Державного архіву Запорізької області Запорізької обласної державної адміністрації від 24.07.2018 р. № 01-32/С-1769, у протоколах сесій і засідань виконавчих комітетів Василівської районної ради народних депутатів за 1985-2000 рр., [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області за 1985-2001 рр., у протоколах засідань правління та загальних зборів уповноважених членів колгоспу ім. Калініна с. Мала Білозерка Василівського району Запорізької області за 1985-1996 рр. відомості про те, кому належить право власності, про реєстрацію прав власності на будинок № 80 по вул. Зелінського (Кірова) у с. Мала Білозерка Василівського району Запорізької області відсутні (а.с. 30). Отже, на момент звернення до суду позивачка правомірно претендує на житловий будинок № 80, розташований за адресою: с. Мала Білозерка, вул. Зелінського Василівського р-ну Запорізької обл., в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову та продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин суд вважає, що позов слід задовольнити. Враховуючи викладене,

Outcome: approved