Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], у якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.01.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги вона мотивує тим, що під час перебування у шлюбі з [PERSON] у них народився син [PERSON], [INFO]. 16 листопада 2010 року шлюб між ними розірваний. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин [PERSON] матеріально їй та їхній спільній дитині все менше та рідше допомагає, менше бере участі у її вихованні, внаслідок чого їй самій стало складніше утримувати сина [PERSON]. Між нею та відповідачем на момент пред'явлення позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини. Відповідач не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обов'язкового утримання з його боку. В той час вона змушена сама утримувати та виховувати сина, одночасно працювати для матеріального забезпечення себе та їхньої спільної дитини, при тому, що отримує заробітну плату лише в розмірі близько 1200,00 грн., якої недостатньо для належного, необхідного та достатнього забезпечення і утримання як сина так і її проживання. Позивачка належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надіславши суду телеграму з клопотанням розглянути справу без неї, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав частково і згоден сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі 400 грн. щомісяця, посилаючись на те, що він ніде не працює з 2010 року, проживає з матір'ю, після розірвання шлюбу все майно залишив дружині та дитині, добровільно утримував сина. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. 29 серпня 1998 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Колядинецької сільської ради Липоводолинського району Сумської області (а.с.3). Під час шлюбу [INFO] у сторін народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Шлюб між сторонами розірвано 16 листопада 2010 року, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Конотопу Конотопського міськрайонного управління юстиції у Сумській області зроблено відповідний запис за №249 (а.с.4). З моменту фактичного припинення шлюбних відносин відповідач постійної участі в утриманні дитини не бере і на момент розгляду справи між сторонами немає домовленості щодо порядку та розміру виплати коштів на утримання дитини. Вказані обставини не заперечуються відповідачем. Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач є працездатною особою, має задовільний стан здоров'я, утриманців та стягнень за виконавчими листами не має, постійного заробітку (доходу) не має. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Разом з тим, позивачка, зазначаючи, що відповідач може сплачувати аліменти на дитину у розмірі 1/3 частині усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, не надала доказів на підтвердження отримання відповідачем постійного доходу. Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Оскільки дохід відповідача є нерегулярним і мінливим, відповідно до вимог ст.184 Сімейного кодексу України, беручи до уваги розмір прожиткового мінімуму на дитину, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» (з 1 січня 2014 - 1286 грн.), суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на дитину у твердій грошовій сумі - 400 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття, з індексацією відповідно до закону. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити за безпідставністю. У відповідності до ч. 3 ст.88 та п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. та допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за місяць. Відповідно до ст.ст.141, 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial