Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить звільнити її від сплати аліментів на користь відповідача щодо утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини заробітку платника аліментів, але не менше і не більше розміру, визначеного законодавством щомісячно. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у позові. Доповнила, що донька приблизно 3-4 місяці не мешкає разом із нею та відповідачем. Позивачка надає їй матеріальну допомогу. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, у задоволенні позову просив відмовити. Суду пояснив, що донька не мешкає разом з кожною зі сторін приблизно 9 місяців, хоча зареєстрована разом із ним. Він надає матеріальну допомогу доньці. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, у задоволенні позову просив відмовити. Суду пояснив, що оскільки донька не мешкає разом з позивачкою, то підстави для стягнення аліментів на її користь відсутні. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що заочним рішенням Лисичанського міського суду у справі №415/3257/18 з позивачки було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини заробітку платника аліментів, але не менше і не більше розміру визначеного законодавством щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. З серпня-вересня 2019 р. неповнолітня дитина сторін не мешкає разом із сторонами по справі та отримує матеріальну допомогу від обох батьків. Відповідно до ст.81 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.180 ч.2,3 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.29 ч.1, ч.2 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. В судовому засіданні позивачкою не доведено факт спільного проживання разом із нею дитини сторін та її знаходження на утриманні позивачки. Разом з тим, сторони в судовому засіданні не заперечували ту обставину, що їх донька, яка досягла 16-тирічного віку, не мешкає з жодним із них. Дитина сторін відмовилася давати покази у справі на підставі ст.63 Конституції України. За таких обставин суд вважає, що є підстави для задоволення позову про припинення стягнення аліментів з позивачки на користь відповідача, однак є недоведеними позовні вимоги про знаходження \\неповнолітньої дитини сторін на утриманні у позивачки, і відповідно підстави для задоволення позову в цій частині відсутні. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 768,4 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial