Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що вона є спадкоємцем за законом після свого батька [PERSON], який помер 22 березня 1990 року (актовий запис №19), Факт родинних відносин підтверджується Свідоцтвом про народження I-СР № 211825, виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Уманському району реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області 1 вересня 2015 року. [PERSON] змінила прізвище на «Зарудна», що підтверджується свідоцтвом про шлюб УР №397423, виданий Чабанською селищною радою Уманського району Черкаської області. 14 квітня 1994 року помер рідний брат її батька [PERSON]. На час смерті [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON], за якою і обліковується земельна частка (пай) в розмірі 3,46 умовний кадастрових гектарів з земель колективної власності КСПП «Бабанка» с.Бабанка, Уманського району в адміністративних межах Чабанської селищної ради (розпорядження Уманської РДА №329 від 17.11.2000 року) згідно сертифікату серії ЧР №0283240, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №774 від 12.08.1997 року. Постанова Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» пояснює: у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу України РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. А у випадку, коли спадщина, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, але не була ніким прийнята дані положення регулюються ЦК України від 1 січня 2004 року. Так, як [PERSON] померла 2 квітня 1998 року, і дана спадщина ніким не була прийнята, право на спадщину в даному випадку регулюється нормами ЦК України від 1 січня 2004 року, та єдиною спадкоємицею за законом на даний час є вона. Відповідно до ч.3 ст.1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхній матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця) якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.ч.2,3 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Під час оформлення спадщини була виявлена помилка в написанні прізвища її батька, а саме в свідоцтві про смерть вказано „Єфіменко Варфоломій замість правильного „Юхименко Варфоломій. Дану помилку можливо виправити лише в судовому порядку. В судовому засіданні представник позивачки, позов підтримав та просив встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] ([PERSON]), який помер 22.03.1990 року (актовий запис про смерть №19), дійсно є батьком позивача [PERSON] та визнати за [PERSON], [INFO], право власності на земельну частку (пай) розміром 3,46 умовних кадастрових гектарів з земель колективної власності КСПП «Бабанка» с.Бабанка, Уманського району в адміністративних межах Чабанської селищної ради (розпорядження Уманської РДА №329 від 17.11.2000 року) згідно сертифікату серії ЧР №0283240, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №774 від 12.08.1997 року, що залишилася після смерті [PERSON], яка померла 2 квітня 1998 року. Представник відповідача в судове засідання не зявився, попередньо подавши заяву, згідно якої позов визнає, проти задоволення не заперечує. Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення, як обґрунтований і документально підтверджений, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] є рідною дочкою [PERSON] ([PERSON]), який помер 22.03.1990 року. Позивачка дійсно має право на спадкове майно - земельну частку (пай) розміром 3,46 умовних кадастрових гектарів з земель колективної власності КСПП «Бабанка» с.Бабанка, Уманського району в адміністративних межах Чабанської селищної ради, яке залишилось після смерті [PERSON], яка померла 2 квітня 1998 року. Факт родинних відносин підтверджується: Копією свідоцтва про народження серії І-СР №211825 виданого повторно 01 вересня 2015 року, з якого вбачається, що [PERSON] народилася 15 вересня 1947 року і її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Копією свідоцтва про одруження серії VIII УР №397423 від 13 лютого 1946 року. з якого вбачається, що [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та взяла його прізвище „Зарудна. Згідно довідки виданої Бабанською селищною радою №897 від 15 вересня 2015 року [PERSON], який помер 14.04.1994 року та [PERSON], який помер 22.03.1990 року дійсно були рідними братами. На підставі ст.ст. 328, 1216, 1218, 1223, 1225, 1261-1265, 1276 ЦК України ЦК України,

Outcome: approved