Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з цим позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Вони з чоловіком були членами колгоспу ім. Дмитрова, тому їм було надано колгоспне житло - житловий будинок [ADDRESS]. У 1993 році позивачка разом з чоловіком викупила займаний ними житловий будинок, був укладений договір купівлі-продажу, посвідчений Сядринською сільською радою, але укладений договір купівлі-продажу не був зареєстрований в органах державної реєстрації. [INFO] року чоловік позивачки помер, на майно померлого, яке складається з вищевказаного житлового будинку відкрилась спадщина. Чоловік позивачки за життя не розпорядився своїм майном, заповіту не склав. Як дружина померлого, позивачка являється спадкоємцем першої черги на його майно, вона прийняла спадщину, на момент смерті чоловіка проживала разом з ним. Для вирішення питання оформлення спадщини, отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно померлого чоловіка, позивачка звернулась до Корюківської держнотконтори, однак нотаріус відмовився видати позивачці свідоцтво про право на спадщину за законом на побудований нею та її покійним чоловіком житловий будинок з надвірними будівлями, бо правовстановлюючий документ на будинок відсутній. Позивачка змушена була звернутися до суду, просить суд визнати за нею, [PERSON], [INFO], уродженкою с. Самотуги Корюківського району Чернігівської області, власником спадкового майна її чоловіка [PERSON], померлого [INFO] року, у віці 57 років, а саме, визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями (сарай, погреб), які знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Позивачка в судове засідання не з'явилась, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просить суд задовольнити позов. Представник відповідача Сядринської сільської ради, в судове засідання не з'явився звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі, не заперечує проти задоволення вимог позивача. Третя особа, представник Корюківської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явилася, в матеріалах справи є її заява, в якій вона просить справу розглянути без її участі, у вирішенні позову повністю покладається на розсуд суду. В засідання учасники процесу не з'явились, будучи належним чином повідомленими, що не перешкоджає слуханню спірного питання відповідно до вимог ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити за наступних підстав. По справі встановлено, що позивачка [PERSON], [INFO], уродженка с. Самотуги Корюківського району Чернігівської області перебувала з [PERSON] в шлюбі, зареєстрованого в Сядринській сільській раді Корюківського району Чернігівської області 07 червня 1977 року, актовий запис №01, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] виданим 11 червня 1977 року Сядринською сільською радою Корюківського району Чернігівської області. Вони з чоловіком були членами колгоспу ім. Дмитрова, тому їм було надано колгоспне житло - житловий будинок [ADDRESS]. У 1993 році позивачка разом з чоловіком викупила займаний ними житловий будинок, 24 грудня 1993 року між довіреною особою колгоспу ім.. Дмитрова, с. Сядрино Корюківського району Чернігівської області та чоловіком позивачки було укладено договір купівлі-продажу вищезгаданого житлового будинку з надвірними будівлями, посвідченого Сядринською сільською радою Корюківського району Чернігівської області за реєстровим № 3. На той час сільські ради мали повноваження посвідчувати договори купівлі-продажу нерухомого майна. Після укладення угоди позивачка разом з чоловіком продовжували проживати в придбаному житловому будинку, але укладений договір купівлі-продажу чоловік не реєстрував в органах державної реєстрації (на той час це бюро технічної документації), у сільській раді на придбану садибу був відкритий особовий рахунок і головою двору був записаний чоловік. Позивачка разом з чоловіком вважали таку реєстрацію в сільській раді достатньою, бо згідно діючого на той час законодавства право власності на житловий будинок в сільській місцевості реєструвалось в господарській книзі сільської ради. Отже, на даний час право власності на куплений позивачкою та її чоловіком [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями не зареєстроване в державному органі, хоча згідно довідки КРКП «РАМПА» БТІ спірний житловий будинок надвірними будівлями має готовності 100% і вже отримав знос 20%. [INFO] року чоловік позивачки помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого Сядринською сільською радою Корюківського району Чернігівської області 27 березня 2014 року. На майно померлого, яке складається з вищевказаного житлового будинку відкрилась спадщина. Чоловік позивачки за життя не розпорядився своїм майном, заповіту не склав. Як дружина померлого, позивачка являється спадкоємцем першої черги на його майно, вона прийняла спадщину, на момент смерті чоловіка проживала разом з ним. Для вирішення питання оформлення спадщини, отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно померлого чоловіка, позивачка звернулась до Корюківської держнотконтори, однак нотаріус відмовився видати позивачці свідоцтво про право на спадщину за законом на побудований нею та її покійним чоловіком житловий будинок з надвірними будівлями, бо правовстановлюючий документ на будинок відсутній. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу на спадкування за законом мають право діти спадкодавця його дружина та батьки. У померлого батьків немає. Позивачка являється дружиною померлого, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, отже є спадкоємцем майна померлого. Відповідно до ст.ст.1268,1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або який подав заяву до нотаріальної контори, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивачки про визнання за нею права власності на спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями (сарай, погреб), які знаходяться за адресою: [ADDRESS], та яке залишилось після померлого [PERSON] не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Судові витрати слід залишити за позивачкою.

Outcome: approved