Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

Позивачка, звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що 17.08.1989 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у відділі ЗАГС Коломийського міськвиконкому, актовий запис №444. За період зареєстрованого шлюбу ними за спільні кошти збудовано нерухоме майно - літню кухню з прилеглими до неї гаражем, в котрій вони проживали, а також двоповерховий житловий будинок, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . У 2000 році вона виїхала на роботу в Республіку Італія, звіди вперше приїхала в 2004 році, згодом в 2006 році, в подальшому протягом 11 років позивачка не мала змоги приїхати в Україну, оскільки перебувала за кордоном нелегально. Зароблені за час перебування за кордоном кошти вона передавала своєму чоловікові в Україну, оскільки ними як подружжям, здійснювалось будівництво житлового будинку в [ADDRESS] , яке вони спільно розпочали у 1987 році, станом на час розлучення будинок було збудовано - коробка та накрито дахом. Повернувшись в Україну у 2017 році вона дізналась про факт розірвання шлюбу ще у 2009 році за ініціативою її колишнього чоловіка. 11.04.2017 року відповідач [PERSON] подарував нерухоме майно (спірні об`єкт незавершеного будівництва та земельну ділянку) своїй дружині - відповідачці [PERSON] . Зазначає, що [PERSON] , укладаючи спірні договори дарування нерухомого майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, без відома та її згоди, як колишньої дружини, порушив вимоги закону щодо обов`язкової письмової згоди другого з подружжя, яка мала бути нотаріально посвідчена, на укладення такого договору. Враховуючи, що спірний об`єкт незавершеного будівництва збудований за час шлюбу за спільні кошти [PERSON] та [PERSON] та є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а будівництво його закінчено й він фактично експлуатується за своїм функціональним призначенням, проте не приймається в експлуатацію і право власності на нього не оформляється з вини саме відповідача [PERSON] позивачка незаконно та неправомірно позбавлена можливості вільно користуватися і розпоряджатися цим майном, що перешкоджає їй реалізувати своє право на поділ набутого за час шлюбу зазначеного майна. Про факт продажу майна,в яке вона вносила свої кошти вона дізналась тільки у 2017 році. Просить суд визнати незавершене будівництво житлового будинку та господарських споруд та земельну ділянку площею 0,0600 га кадастровий №2610600000:21:005:0069 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІФ-17-2-000453 від 27.01.1994 року,що розташовані за адресою в [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя. Визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/2 частку житлового будинку та господарських споруд та на 1/2 частку земельної ділянки площею 0.0600 га кадастровий № 2610600000:21:005:0069 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІФ-17-2-000453 від 27.01.1994 року,розташованих за адресою [ADDRESS] . У випадку неможливості проведення поділу спірного нерухомого майна в натурі стягнути з відповідача грошову компенсацію вартості Ѕ частини зазначеного незавершеного житлового будинку та господарських споруд та Ѕ земельної ділянки,розташованих за адресою по [ADDRESS] . Визнати недійсним договір дарування незавершеного будівництва від 11.04.2017 року за НМО 132754 за адресою [ADDRESS] та договір дарування земельної ділянки площею 0.0600 га кадастровий номер №2610600000:21:005:0069 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд від 11.04.2017 року НМО 132756. Визнати недійсною державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №20029949 від 11.04.2017 року на незавершене будівництво за адресою [ADDRESS] , та державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 2610600000:21:005:0069 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд та будівель за адресою [ADDRESS] . Стягнути з відповідача судові витрати. Відповідачі та їх представник позовні вимоги заперечили в повному обсязі. Так, відповідач [PERSON] пояснив суду,що шлюб між ним та позивачкою було розірвано ще у 2009 році, відповідно пройшли всі строки позовної давності. Крім цього, вказав,що в нього є інша сім`я,народилась дитина, однак спірний будинок був пустою коробкою до 2009 року, і тільки після розлучення з позивачкою він зміг його добудувати та провести опоряджувальні роботи. Вказує, що позивачка жодним чином йому не допомагала в побудові будинку, коштів з Італії на будівництво не передавала. Земельна ділянка була отримана відповідачем у 1987 році, тобто до укладення шлюбу між сторонами, відповідно не може бути поділена. Вважає,що позивачка не має права претендувати на спірне майно,оскільки всі роботи проводились за власні кошти відповідача, позивачка жодних доказів того,що вона передавала кошти йому не надала. Просить застосувати по даній справі строки позовної давності та відмовити в позовних вимогах. Свідки по справі з сторони позивачки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили,що позивачка та відповідач розпочинали будувати будинок разом,спільними зусиллями і до виїзду позивачки в Італію, станом на 2000 рік була збудована коробка будинку,накритий бляхою дах,вставлено декілька вікон та двері,а також була побудована літня кухня,в якій проживали позивачка та відповідач та їх спільна дочка і гараж. Свідки по справі з сторони відповідача [PERSON] вказав,що готова була тільки коробка будинку, опоряджувальні роботи були проведені відповідачем в останні роки,коли він одружився вдруге, він допомагав в проведенні опоряджувальних робіт і платив йому відповідач. Свідок [PERSON] вказав,що здійснював проведення всіх робіт в літній кухні та в будинку по встановленню сантехніки. В літній кухні сантехніка була поставлена близько 20-25 років назад, в будинку до 10 років назад, тобто коли позивачка та відповідач вже разом не жили. Свідок [PERSON] підтвердив,що розпочиналось будівництво будинку зусиллями позивачки та відповідача, однак закінчив будівництво будинку відповідач з новою дружиною. Заслухавши пояснення представників позивачки, відповідачів,представника відповідачів,свідків, розглянувши матеріали справи та дослідивши докази,на які посилаються сторони, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 17.08.1989 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб,про що в книзі реєстрації актів цивільного стану зроблено відповідний запис №444. Від шлюбу у сторін є спільна дочка [PERSON] , [INFO] . За період реєстрації шлюбу сторони розпочали будівництво житлового будинку в [ADDRESS] . У 2000 році позивачка виїхала в Італію на заробітки. Однак в квітні 2009 року відповідач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу,відповідно заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду від 20.05.2009 року позов було задоволено,шлюб було розірвано. Сторони у 90-х роказ розпочали будівництво спірного будинку , знаходячись в шлюбних відносинах. Коробка будинку з дахом без опоряджувальних робіт була готова у 2006 році. Дані факти підтверджують обидві сторони по справі. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України. Згідно з нормою статті 319 цього Кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: partial