Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В заяві вказала, що 21.07.2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного подружнього життя вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з грудня 2017 року, у теперішній час вони сумісне господарство не ведуть, тому, просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою від 22.06.2018 року за даним позовом у справі відкрито загальне позовне провадження та розпочате підготовче провадження. Ухвалою від 16.08.2018 року підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання неодноразово не з'явився, про слухання справи сповіщався належним чином, у відповідності до ч.7 ст.128 ЦПК України, за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Як вбачається з Довідки департаменту реєстраційних послуг № 01-71/3201 від 21.06.2018 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], з 25.12.2008 року по теперішній час, і саме за цією адресою відповідачу надсилались копія ухвали про відкриття провадження, позов з додатками та судові виклики, але за отриманням поштових відправлень останній не з'явився, тому вони повернуті суду. Суд, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню. Суд встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.07.2007 року. Шлюб зареєстровано Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 384 (арк. 17). Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. З грудня 2017 року сторони припинили подружні відносини, оскільки у них різні погляди на питання сімейного життя, вони не розуміють один одного, почуття любові та поваги минули, примирення між ними не відбулося. Згідно з ч.1 ст.21, ч.1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.1 ст.104, ч.3 ст.105, ст.110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст.112 СК України шлюб суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши надані суду докази, суд вважає встановленим та доведеним, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, на даний момент разом не мешкають, подружні стосунки припинені. При цьому, звернення позивачки до суду з цим позовом суд розцінює як відсутність її вільної згоди на перебування у шлюбі, що з урахуванням принципу його добровільності, закріпленого в ст.24 СК України, є суттєвою обставиною для вирішення судом даної справи. У зв'язку з цим суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення. При таких обставинах шлюб між сторонами слід розірвати, задовольнивши позов [PERSON] Після розірвання шлюбу залишити дружині прізвище - [PERSON].

Outcome: approved