Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що протягом останніх пів року спільно з відповідачем не проживають та фактично припинили шлюбні відносини. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, любові та поваги один до одного. Відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, однак через органи РАЦСу провести розірвання шлюбу не бажає. Просить розірвати шлюб, зареєстрований Кам`янець-Подільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 356 від 09 червня 2018 року. Після розірвання шлюбу позивачка просить змінити прізвище [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала заяву про слухання справи у її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, клопотань суду не надсилав. Вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ч.2\~ст.\~247\~ЦПК України\~в зв`язку\~з неявкою\~сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому Кам`янець-Подільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 356 від 09 червня 2018 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, втрата поваги один до одного. Відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, однак через органи РАЦСу провести розірвання шлюбу не бажає. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки змінити на « [PERSON] ». Спору про поділ спільно нажитого майна сторони не мають. Дані обставини підтверджуються заявою позивачки, свідоцтвом про реєстрацію шлюбу. Аналіз положень\~Сімейного кодексу України\~дає підстави стверджувати, що в переважній своїй більшості його норми мають явно виражене ґендерне наповнення, тобто він є ґендерно-чутливим за змістом. При цьому, в основному, такі норми є ґендерно-збалансованими, тобто такими, що не містять підстав для дискримінації жінок і чоловіків, у всіх сферах правовідносин, що охоплюються\~Сімейним кодексом України\~та відповідають елементам ґендерної рівності. Вказана тенденція прослідковується, починаючи із\~статті 1 Сімейного кодексу, якою передбачено побудову сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, а також взаємодопомоги і підтримки. Рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї закріплена\~статтею 7 цього Кодексу, а також\~статтею 24 СК України, відповідно до\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. При цьому, добровільність як засада шлюбу спостерігається, починаючи із закріплення права осіб на укладення шлюбу, перебування у ньому і закінчуючи правом на його вільне розірвання та припинення шлюбних відносин за бажанням будь-кого із подружжя. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя, що у контексті даної справи означає надання можливості подружжю на вільний вибір способу побудови своїх відносин у зареєстрованому шлюбі або іншим шляхом. Ніхто не може бути примушений до шлюбу або до особистих стосунків поза його волею. При цьому бувше подружжя не позбавляється можливості налагодити свої стосунки й після розлучення шляхом укладення нового шлюбу або іншим шляхом. Частина 3\~статті 105 СК України\~визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За частиною 2\~статті 112 СК України\~суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. На підставі викладеного,

Outcome: approved