Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 24 листопада 1994 року за актовим записом №37 у виконкомі Кошелівської сільської ради Хустського району, Закарпатської області та стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В позовній заяві позивачка посилається на те, що під час проживання в шлюбі з відповідачем у них народилося двоє дітей донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], яких вона на сьогоднішній день виховує та утримує. Позивачка та відповідач прожили у спільному шлюбі 23 роки. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони не можуть знайти порозуміння між собою, проживати разом, спокійно вирішувати побутові питання та постійно виникають сварки. Позивачка [PERSON] неодноразово намагалася покращити відносини з відповідачем, спокійно вирішувати сімейні сварки, але це не дало жодних результатів. Відповідач не бажав змінювати своє відношення до позивачки і до їх сімейного життя. Натомість завів нові стосунки з іншою жінкою і почав періодично залишати сімю. Позивачка вважає, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове життя та зберегти один до одного людські відносини заради їх спільних дітей. На початку 2014 року відповідач особисто пропонував відповідачці розлучитися, оскільки не бажає продовжувати з позивачкою [PERSON] спільного сімейного життя та покинув помешкання, де вони спільно проживали разом з дітьми. За час окремого проживання відповідач [PERSON] не навідує сина [PERSON], матеріально не забезпечує та не приймає участі у його вихованні. Позивачка [PERSON] неодноразово намагалася зберегти сімейні відносини, але відповідач зі свого боку не бажав покращити їх стосунки. Через вказані обставини вони припинили спільне проживання і тривалий час не спілкуються між собою. Подальше шлюбне життя між ними не можливе тому вона звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Крім цього, позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 900 (девятсот) гривень щомісячно до досягнення ним повноліття, оскільки дитина проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні, а відповідач усунувся від виконання своїх батьківських обовязків. Позивачка не має змоги сама належним чином утримувати дитину, а відповідач участі в житті неповнолітнього сина не приймає та не надає матеріальної допомоги для його забезпечення. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, подала письмову заяву, в якій просила провести розгляд справи без її участі в порядку заочного розгляду, заявлені вимоги підтримує повністю та просить задовольнити позов з наведених у заяві підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання жодного разу не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується розписками в матеріалах справи. З врахуванням наведеного, у відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані, а також те, що позивачка не заперечувала у своїй заяві проти вирішення справи без участі відповідача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, у відсутності відповідача по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивачки про слухання справи у її відсутності, та неявки належним чином повідомленого відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши обставини справи та дослідивши додані до позовної заяви докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 1994 року. З досліджених матеріалів справи вбачається, що даний шлюб між сторонами зареєстрований за актовим записом №37, 24 листопада 1994 року у виконкомі Кошелівської сільської ради Хустського району Закарпатської області. За час проживання в шлюбі у подружжя народилося двоє дітей донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], яких вона на сьогоднішній день виховує та утримує. Причиною розірвання шлюбу є те, що між подружжям відсутні порозуміння та повага, відбуваються постійні сварки, внаслідок чого сторони припинили спільне проживання і не підтримують між собою подружні взаємовідносини. Про наявність вимог майнового характеру позивачка в позові не зазначала. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, позивачка не бажає проживати в шлюбі з відповідачем, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Позивачкою ставиться питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 900 (девятсот) грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, але позивачка не має відомостей про місце роботи відповідача та його доходи. Згідно ч.3 ст. 181, ч.2 ст. 182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі; розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач ухиляється від утримання своїх дітей, є працездатний, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 900 (девятсот) грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Враховуючи наведене та

Outcome: approved