Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвали 18.01.2016 року. В шлюбі у них народилася одна дитина [PERSON] [INFO]. На даний час відповідач проживає окремо. Дитина проживає разом із позивачкою і знаходиться на її повному утриманні. Між позивачем і відповідачем не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обов'язку утримувати неповнолітню дитину. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Як випливає з положення ст. 181 СК України, у разі відсутності домовленості між батьками про способи виконання обов'язку з утримання неповнолітньої дитини тим із батьків, хто проживає окремо, інший, з ким проживає така дитина, має право звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів на її утримання. Тому позивачка звертається до суду з проханням задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму у місяць для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч.2 ст. 182 СК України. Оскільки відповідач працює в державному підприємстві «Жовківський лісгосп» та інших утриманців не має, то позивачка вважає, що він може сплачувати такий розмір аліментів. Враховуючи те, що відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але добровільно матеріальної допомоги на утримання сина він не надає, вважає свої позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Позивачка в судове засідання не з'явилась, однак, подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Позов визнає. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвали 18.01.2016 року. В шлюбі у них народився син [PERSON] [INFO]. З свідоцтв про народження дитини серії [NUMBER] вбачається, що позивачка є матір'ю дитини, а відповідач - її батьком. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Суд враховує те, що дитина проживає разом з матір'ю, а відтак, знаходиться на її утриманні. Відповідач не бере участь в належному матеріальному забезпеченні дитини, а тому суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує : - стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яка не хворіє, майна у власності не має, самостійних доходів не отримує; - стан здоров'я та матеріальне становище їх матері - позивачки по справі, яка не хворіє, інвалідності не має, має на утриманні ще трьох неповнолітніх дітей, на які отримує аліменти, інших доходів не отримує; - стан здоров'я та матеріальне становище їх батька - відповідача по справі і платника аліментів, який не хворіє, працює в державному підприємстві «Жовківський лісгосп», а відтак, може надавати допомогу на утримання, інших осіб на утриманні не має. Якщо батько, мати працюють, розмір аліментів визначається в частці від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ст.ст.182,183 СК України). Тому суд, з врахуванням всіх вище перелічених обставин, приходить до переконання, що з відповідача слід стягувати аліменти на дитину, [PERSON] [INFO], в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для відповідного віку дитини, починаючи з 12.02.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог. Тому суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп.. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог [PERSON].

Outcome: approved