Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій посилається на те,що 25 вересня 2015 року померла її мати [PERSON] , після смерті , якої відкрилася спадщина на належне майно. Інших спадкоємців, крім неї ,по справі ні за заповітом, ні за законом немає. Додає, що звернулася до державного нотаріуса Першої чернівецької державної нотаріальної контори [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Проте, нотаріус повідомив, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на частку будинковолодіння з належними до нього надвірними спорудами, що розташоване за адресом м. Чернівці, вул. Немирівська, 13, яке перебуває в спільній сумісній власності не може, оскільки вчинення такої нотаріальної дії, як видача свідоцтва про право на спадщину без виділу часток в спільній сумісній власності суперечить чинному законодавству України. Відповідно до рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12.12.2007 року, визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності на самочинно збудовані житловий будинок літ. «А», житловий будинок літ. «Б», літню кухню літ. «Д», сараї літ. «В», «Е», «Ж», «З» га гараж літ. «І» по вулиці Немирівська, 13, м. Чернівці. Договору між спадкодавцем - [PERSON] та [PERSON] щодо визначення розміру часток будинковолодіння з належними до нього надвірними спорудами, що розташоване за адресом м. Чернівці, вул. Немирівська, 13 укладено не було. Вважає, що частки у спільній сумісній власності кожного із співвласників нерухомого майна є рівними і в даному випадку становлять по 1/2 частці належної кожному співвласнику, в тому числі і померлій [PERSON]. Оскільки позивач є єдиною спадкоємицею щодо майна померлої [PERSON], вважає, що за нею слід визнати право власності на 1/2 частину будинковолодіння з належними до нього надвірними спорудами, що розташоване в м. Чернівці, вул. Немирівська, 13, і складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 81,70 кв.м., в тому числі житловою площею 52,00 кв.м., житлового будинку літ. «Б» загальною площею 125,90 кв.м., в тому числі житловою площею 68,10 кв.м., літню кухню літ. «Д», сараї літ. «В», «Е», «Ж», «З» та гараж літ. «І», яма вигрібна № 1, ворота № 2, огорожа № 3-4. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. У судове за сідання відповідач не з»явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі , позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дане правило також закріплене у ст. 60 цього ж Кодексу Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного: Дані правовідносини у системному зв'язку\~\~регулюються: - за загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише уразі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст. 15 ЦК України, ч.1 ст.3 ЦПК України); -ч. 1 ст. 321 ЦК України, відповідно до якої право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; -ч. 1 ст. 355 ЦК України - майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).; - ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. - ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом, або рішенням суду; - 392 ЦК України, згідно якої власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності; -ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця... - ст. 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Судом досліджено матеріали справи, а саме : -свідоцтво про смерть [PERSON]В./а.с. 4/; - копія заповіту від 04.09.2008 року, згідно якого, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON]Ш./а.с.6/; - постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії/а.с.8/ -рішення Першотравневого районного суду м. чернівці від 12.12.2007 року, згідно якого за [PERSON] та [PERSON] визнано право власності на самочинно збудоване будинковолодіння за адресою : м. Чернівці, вул. Немирівська,13 /а.с.9/; Враховуючи положення ст. 214 ЦПК України, згідно якої під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, приймаючи визнання позову відповідачем та те, що позивачка намагалася вирішити спір в позасудовому порядку та у відповідності до норм ст. ст.. 1268-1270 ЦК України здійснила своє право на спадкування, а тому визнання права власності за нею не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved