Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до суду до Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, та уточнивши 13.03.2017 року свої позовні вимоги остаточно просить суд визнати за [PERSON], як за спадкоємцем за законом, після смерті матері, [PERSON], право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Розквіт» с. Стара Царичанка Білгород-Дністровського району Одеської області, розміром 3,5 в умовних кадастрових гектарах, вказуючи, що 17.01.2001 року померла спадкодавець [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Розквіт» с. Стара Царичанка Білгород-Дністровського району Одеської області, розміром 3,5 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД№0270500, виданого 08.10.1997 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області. Позивачка є спадкоємцем 1 черги за законом до майна померлої [PERSON] та бажає прийняти спадщину після смерті матері, звернулася до нотаріуса стосовно отримання свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку, тому вона і вимушена звернутися з позовом до суду. Позивач в судове засідання не зявилась, від її представника надійшла заява, відповідно до якої просить суд розглянути справу за відсутності позивача за наявними в матеріалах справи доказами, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надавши заяву, про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно до наданих заяв. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно 17.01.2001 року померла [PERSON] /л.с. 9/ Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Розквіт» с.Стара Царичанка Білгород-Дністровського району Одеської області, розміром 3,5 в умовних кадастрових гектарах, яка належала померлій згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД№0270500, виданого 08.10.1997 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області /л.с. 10/ Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] є донькою померлої 17.01.2001 року [PERSON], яка змінила прізвище у звязку з укладанням шлюбу /л.с.7-8/ Позивачка бажає прийняти спадщину після померлої, звернулася до нотаріуса стосовно отримання свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, що підтверджується листом завідувача Білгород Дністровської районної державної нотаріальної контори від 22.11.2016 року за № 2451/02-17. /л.с. 11/ Позивачка фактично прийняла спадщину після померлої, оскільки звернулася до нотаріуса про прийняття спадщини, та рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.10.2009 року їй було визначено додатковий строк для подання до державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері [PERSON], померлої 17.01.2001 року, що підтверджується наданою на запит суду копією спадкової справи №38/2010 до майна померлої 17.01.2001 року [PERSON]. З вказаної вище спадкової справи, вбачається, що інші спадкоємці до майна померлої [PERSON] - відсутні. Оскільки на момент виникнення спірних правовідносин діяв Цивільний кодекс У від 18 липня 1963 року, то до спірних правовідносин слід застосовувати норми вказаного Закону. Відповідно до ч.1 ст. 524 ЦК України, 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 548 ЦК України, 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст.549 ЦК України, 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року №18/5, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців. Як встановлено в ході судового розгляду справи позивачка звернулася до нотаріальної контори про прийняття спадщини, не заявила відмову від спадщини. Земельна частка (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Розквіт» с.Стара Царичанка Білгород-Дністровського району Одеської області, розміром 3,5 в умовних кадастрових гектарах належала померлій згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД№0270500, виданого 08.10.1997 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області / л.с.10/, однак оригінали вказаних документів у позивачки відсутні, вони були втрачені. Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст.392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути предявлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця. Таким чином, з урахуванням того, що позивачка є спадкоємицею 1 черги за законом, зверталася до нотаріальної контори з приводу оформлення її спадкових прав, проте їй було відмовлено, іншого способу захистити її права, окрім як в судовому порядку не вбачається можливим, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права на земельну частку /пай/ в порядку спадкування за законом - обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved