Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивачка звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Прокуратури Дніпропетровської області, Управління державної казначейської служби України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області про відшкодування шкоди. Позивачка та її представник у судовому засіданні просили суд стягнути за рахунок державного бюджету на користь позивачки завдану їй незаконними діями прокуратури Дніпропетровського району Дніпропетровської області, що здійснювала досудове розслідування відносно неї матеріальну шкоду в розмірі 17 768, 82 грн. та матеріальну шкоду в розмірі 28 014 грн., всього на суму 45 782 грн. 82 коп. Представник Прокуратури Дніпропетровської області у судовому засіданні просила суд у задоволенні позову відмовити у зв'язку з його необґрунтованістю. Представник Управління державної казначейської служби України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області у судовому засіданні просив суд у задоволенні позову відмовити у зв'язку з його необґрунтованістю. Суд, вислухавши у судовому засіданні думку сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що 02.02.2012 прокуратурою Дніпропетровського району порушено кримінальну справу відносно службових осіб Підгородненської міської ради за фактом невиконання службовою особою своїх службових обов'язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України. Підставами для порушення кримінальної справи став акт Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області ревізії фінансово-господарської діяльності - виконання бюджету, стану збереження і використання грошових коштів та матеріальних ресурсів Підгородненської міської ради за період з 01.07.2009 по 31.07.2011, за результатами якої складено акт від 21.09.2011 року № 08-21/106. З метою недопущення ухилення від слідства та суду [PERSON] 18.04.2012 обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд. Постановою старшого слідчого прокуратури Дніпропетровського району від 27.04.2012 здійснено перекваліфікацію злочину з ч. 2 ст. 367 КК України на ч. 1 ст. 367 КК України. У той же день [PERSON] притягнуто у якості обвинуваченої у вчиненні зазначеного злочину. У подальшому, 31.05.2012 кримінальну справу за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 367 КК України направлено для розгляду до Дніпропетровського районного суду із затвердженим обвинувальним висновком. Постановою Дніпропетровського районного суду від 02.11.2012 кримінальну справу направлено на додаткове досудове розслідування. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.12.2012 апеляційні скарги адвоката [PERSON] та прокурора, який брав участь у розгляді справи, відхилено, рішення Дніпропетровського районного суду від 02.11.2012 залишено без змін. У зв'язку з набранням чинності новим Кримінально-процесуальним кодексом, 27.03.2013 за фактом незаконності укладення договорів посадовими особами Підгородненської міської ради, що спричинило тяжкі наслідки, внесено відомості до ЄРДР за №12013040440000913. Проведення досудового розслідування доручено СВ Дніпропетровського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, і 17.02.2014 [PERSON] оголошено про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України. Адміністративними судами першої, апеляційної та касаційної інстанції визнано протиправним та скасовано п.8 вимоги Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області від 13.10.11 №04-08-02-13/11064 в частині забезпечення отримання доходів місцевими бюджетами у сумі 166 830, 07 грн. по договору оренди між Підгородненською міською радою та ПАТ «Металургмаш», у зв'язку з чим дії [PERSON] не завдали істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам. Крім того, оскільки вимоги Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області в частині забезпечення отримання доходів місцевими бюджетами у сумі 166 830, 07 грн. недоотриманих сум орендної плати за договором оренди між Підгородненською міською радою та ПАТ «Металургмаш», визнані судом протиправними та скасовані, у вказаних обставинах відсутня подія кримінального правопорушення. Тому, 17.04.2013 року постановою старшого прокурора прокуратури Дніпропетровського району кримінальне провадження №12013040440000913 від 27.03.2013 закрито на підставі ч.1 п.1 ст. 284 КПК України у зв'язку з відсутністю події кримінального правопорушення. Відповідно до положень ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, притягнення до кримінальної відповідальності, відшкодовується державою в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури і суду. Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. Згідно ст. 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках, серед іншого, закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення. Відповідно до ст.ст. 4, 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» відшкодування моральної шкоди провадиться в разі, коли незаконні дії органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом згідно з ч. 3 ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянину незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» проводиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Визначаючи розмір стягнення моральної шкоди суд повинен враховувати вимоги ч. 5, 6 ст. 4 та ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду» та п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (нематеріальної) шкоди» в частині визначення розміру моральної шкоди залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступень зниження престижу, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Крім того, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами рівності, поміркованості, розумності, справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Крім того, позивачем заявлено відшкодування матеріальної шкоди у вигляді втраченого заробітку та інших витрат, сплачених [PERSON] за поштові послуги. Однак, [PERSON] недотримано процедуру та строки звернення з вимогами про відшкодування матеріальної шкоди. Так, згідно зі ст. 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в п.п. 1,3,4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції. У разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду - до суду вищої інстанції в апеляційному порядку. Оскарження до суду не позбавляє громадянина права звернутись із скаргою до відповідного прокурора. Відповідно до статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається згідно з частиною першою статті 12 вищезазначеного закону. Однак, позивачка не зверталась у відповідності до Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» із відповідною заявою, а відповідно і не отримала постанову прокуратури Дніпропетровського району про визначення завданої їй матеріальної шкоди, а отже звернення до суду з позовними вимогами про стягнення на її користь матеріальної шкоди є передчасним. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в ухвалі від 23.03.2011, визначення розміру втраченого грошового доходу у даному випадку належить до компетенції інших органів, а не суду. За таких обставин, виходячи із засад розумності, поміркованості і справедливості, ураховуючи характер та обсяг моральних страждань, яких зазнала позивачка у зв'язку з порушенням кримінальної справи, затриманням та обранням міри запобіжного заходу, заявлений позивачем розмір матеріальної шкоди та моральної не підлягає стягненню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed