Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, посилаючись на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці, шлюб між мною та відповідачем, [PERSON] , розірвано. 23 квітня 2015 р., рішенням апеляційного суду Чернівецької області, яким змінено рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці у цивільній справі № 727/1740/ 15-ц. від 23 квітня 2015 р. з відповідача [PERSON] , на її користь стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частин усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На виконання рішення сулу, Шевченківським районним судом м. Чернівці, 18.06.2015 року видано виконавчий лисі № 727/1740/15-ц, про стягнення з відповідача, [PERSON] , на її користь аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частин усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З 24.03.2017 року, стягнення аліментів на утримання старшого сина, [PERSON] , [INFO] , було припинено у зв`язку із досягненням ним повноліття. На сьогоднішній день сума стягуваних аліментів на утримання їхнього спільного молодшого сина, [PERSON] , [INFO] , є не тільки не достатньою для матеріального утримання дитини, але й меншою за гарантований державою їх розмір. Тому встановлений рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 23 квітня 2015 р., розмір аліментів не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки розмір який стягується є неменшим 30%, прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а згідно чинного законодавства мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50%, прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, інфляційні процеси, які відбулися в державі протягом останніх років, призвели до значного здороження рівня життя. Дорожчими стали продукт харчування, одяг, взуття, шкільне приладдя. Коштів на забезпечення сина не вистачає, так як потреби для хлопця підліткового віку значно зросли. Він навчається у 6 класі і кожного дня йому потрібні кошти на харчування в школі. Її матеріальний стан не достатній для повноцінного виховання та повного забезпечення сина всім необхідним для його здорового життя. Вона не має можливості хоча б часткового підробітку, щоб забезпечувати себе та дитину, оскільки доглядає за хворою мамою, яка є інвалідом 1 групи і потребує постійного догляду Її компенсація за надання соціальних послуг інваліду 1 групи дорівнює на даний час 301,05 грн. на місяць. Сам відповідач не виявляє бажання брати участь у житті та вихованні дитини. А тому просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини, стягнувши з відповідача 1/4 частки усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав і в своєму поясненні підтвердив обставини. Викладені у відзиві на позов. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частина 1 статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.ст. 263, 265 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим, а за змістом має містити встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини. При встановленні фактів суд оцінює належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 264 ЦПК України суд ухвалюючи рішення повинен вирішити такі питання: - чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; - які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; - яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи на підставі рішення апеляційного суду Чернівецької області від 23 квітня 2015 р. з відповідача [PERSON] , на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частин усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с. 6-7). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - розмiр алiментiв на одну дитину не може бути меншим, нiж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Син сторін, [PERSON] , [INFO] , став повнолітнім і з квітня 2017 року з відповідача на користь позивача на у тримання їхнього неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] державною виконавчою службою стягуються аліменти в розмірі спочатку 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а з січня 2018 року по 1/6 частці. А тому, суд вважає, що розмір аліментів необхідно збільшити, а саме - стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Крім того, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved