Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. В них виявилися різні погляди на життя, ведення домашнього господарства, виховання дитини що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Спільного господарства не ведуть та спільно не проживають, шлюб носить формальний характер. Просить розірвати шлюб укладений з відповідачем 05 червня 2012 року зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Болехівського міськвиконкому, Івано-Франківської області, актовий запис № 15. Неповнолітню дитину народжену у шлюбі, з відповідачем, [PERSON], [INFO], залишити на проживанні з нею, та після розірвання шлюбу прізвище залишити [PERSON]. Судові витрати покласти на відповідача. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить укладений шлюб з відповідачем розірвати. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечив щодо розірвання шлюбу про що подав письмову заяву. (а.с.21) Суд, вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши письмові докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 05 червня 2012 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Болехівського міського управління юстиції в Івано-Франківській області, про що 05 червня 2012 року складено відповідний запис №15 (а.с.4). За час перебування у шлюбі у сторін народився син: [PERSON] [INFO] року (а.с.5) Ухвалою суду від 19 червня 2015 року сторонам було надано строк на примирення терміном на три місяці(а.с.15-16) Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини справи. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з пояснень позивачки викладених в позовній заяві, як підставу своїх вимог вона вказувала на те, що в них виявилися різні погляди на життя, ведення домашнього господарства, виховання дитини. Вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між ними уже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. Суд визнав, що сторони втратили почуття любові, між ними немає взаєморозуміння, тобто тих основ, на яких утримується міцна сім'я. Сімейні стосунки припинені. За наданий судом час сторони не примирилися. Спору, щодо місця проживання дитини судом не встановлено. Згідно ч.1 ст. 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 цього ж Кодексу дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної поваги, любові, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно з ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушення прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. При таких обставинах, враховуючи думку сторін, суд, беручи до уваги інтереси кожного з подружжя, приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати. Неповнолітнього сина слід залишити на проживання з позивачкою Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст.88 ЦПК України. На підставі наведеного, ст.51 Конституції України, ст.ст.24,56,110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved