Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 ЧАСТИНИ ВСІХ ВИДІВ ЗАРОБІТКУ відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі заяви і до досягнення [PERSON] 23 років, за умови що остання буде навчатись. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що її не вистачає коштів для підтримання нормальної життєдіяльності дочки, а саме: придбання продуктів харчування, одягу, підручників. Крім того, як зазначено в позовній заяві, [PERSON] проживає разом з [PERSON] та перебуває на її утриманні. Позивачка, також несе витрати пов'язані з проїздом [PERSON] до місця навчання та оплачує проживання останньої. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, крім того, суду пояснила, що в неї на даний час є сім»я та ще одна, менша дитина. Крім того зазначила, що її середній заробіток становить 1400 - 1500 грн. в місяць, а стипендія [PERSON] - 500 грн. в місяць. Відповідач в судовому засіданні позов визнавта та погодився сплачувати аліменти на повнолітню дочку яка навчається. Суду повідомив що також має іншу сім»ю та двоє дітей, має заробіток у місяць 3000 грн. В силу п.1 ч.1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Судом встановлено, що шлюб між сторонами припинено шляхом його розірвання від 09.07.2002 року про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER]. Від даного шлюбу [INFO] народилася дитина - дочка сторін [PERSON], батьком якої, згідно свідоцтва про народження є відповідач - [PERSON]. Позивачка потребує матеріальної допомоги, оскільки дочка проживає разом з нею (довідка №53 від 12.01.2015 року, видана Липовецькою міською радою). Дитина вже повнолітня, однак продовжує навчання на 3 курсі іноземного відділення Вінницького гуманітарного-педагогічного коледжу (І-ІІ р.а.), розпочате 01.09.2014 року. Термін навчання по 30.06.2017 року (довідка № 477/19 від 12.01.2015 року, а.с.8). Відповідач працює, отримує заробітну плату. Встановлені судом правовідносини належать до сімейних та регулюються главою 16 СК України. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України (ч.1 ст. 200 СК України). До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 СК України. Тому, згідно із ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Отже, враховуючи вимоги чинного законодавства, обставини, зазначені у статті 182 СК України, суд приходить до висновку, що дочка відповідача потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням, а відповідач спроможний надавати таку матеріальну допомогу, оскільки на час розгляду справи в суді працює, має стабільний заробіток, інших аліментних зобов'язань не має. Тому суд задовольняє позов та присуджує позивачці аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача. Відповідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем та ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.1, ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого була звільнена позивачка при зверненні до суду. На підставі ст.ст. 182, 191, 199-201 СК України,

Outcome: approved